GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יובל גל אביעד: אמיר, כמה זמן לוקח, כאשר אני יודע - - -
יפעת שאשא ביטון: מיידי זה אמור להיות מיידי.
יפעת שאשא ביטון: יש לזה הגדרה אחת.
קארין אלהרר: מה זה מיידי?
אמיר מדינה: אמיר מדינה, מנהל אגף מעונות יום, משרד העבודה והרווחה.
אמיר מדינה: זה יכול לקחת, בהנחה שהכוכבים מסתדרים בשורה, 24 שעות, וזה יכול לקחת גם שלושה ימים.
קארין אלהרר: מה זה אומר הכוכבים?
יפעת שאשא ביטון: מה, אם יש סכנה מידית זה לוקח שלושה ימים?
אמיר מדינה: אם יש סכנה מיידית ועכשיו יום חמישי בערב ואין לשכה משפטית שיכולה לתת מענה אז זה יידחה ליום ראשון.
אמיר מדינה: אנחנו חיים במדינה - - -
יפעת שאשא ביטון: אתם לא תודיעו לאף אחד, הורים שמביאים יום אחר כך את הילדים לגן וזה יכול להיות יום אחד מאוחר מידיי?
אמיר מדינה: כמובן שנודיע והשאיפה היא לבצע את זה בתוך שעתיים כי הפעולה פה לא יותר מדי מסובכת אם באמת זו סכנה מיידית.
אמיר מדינה: אבל אני אומר, אנחנו חיים בעולם דינמי ואנחנו יודעים שלפעמים זה ייקח פחות מ-24 שעות ולפעמים יותר.
קארין אלהרר: למה התכוונת שכל הכוכבים יסתדרו בשורה?
אמיר מדינה: שהזמנים הם זמנים שכולם נמצאים בעבודה, שהרפרנט הרלוונטי נמצא בעבודה, נתן מענה ואין לו עוד עיסוקים אחרים לעשות בסדר-היום שלו.
קארין אלהרר: בהנחה שיש לו, אני אומרת.
אמיר מדינה: זה גם יכול להיפתר באותן ארבע שעות.
פנינה תמנו: השאלה איך אנחנו מגדירים סכנה מיידית.
פנינה תמנו: יכול להיות שמשטרה תסגור את זה, אם זו סכנה מיידית-מיידית.
פנינה תמנו: תלוי איך אתה מגדיר.
יפעת שאשא ביטון: אני לא הייתי נכנסת למכניזם.
יפעת שאשא ביטון: זה משהו שאנחנו צריכים ברמת הפיקוח במנגנון אחר כך לראות שזה עובד.
יפעת שאשא ביטון: יש להם אחריות מתוקף חוק.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נכנסים לרזולוציות שלדעתי אנחנו לא צריכים להיות שם.
אמיר מדינה: אני גם חושב שאנחנו יורדים לרזולוציה שהיא בסמכות המקצועית של האגף לקבוע.
אמיר מדינה: תצאו מנקודת הנחה שאנחנו גם יודעים לעבוד וגם רוצים - - -
קארין אלהרר: הכול בסדר, אני רק אומרת, יש להם גם - - -
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת אלהרר, ברגע שיש פה חוק יש להם אחריות על הכתפיים.
אמיר מדינה: אם השוטר לא היה זמין באותו רגע אז כנראה שלא יאכפו את הצו שלנו.
יפעת שאשא ביטון: אין שוטר אחד במשטרת ישראל.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נכנסים פה לפינות.
יפעת שאשא ביטון: תמיד יהיה אפשר למצוא את התקלות והדברים.
יפעת שאשא ביטון: בסופו של דבר יש פה חוק שמטיל אחריות גם עליכם כמשרד.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שאם הייתם ביום חמישי ב-9 בבוקר, זיהיתם סכנה מיידית לשהות של פעוטות והתמהמהתם במתן המענה, אז כנראה שתצטרכו חלילה לקחת אחריות במידה ויקרה משהו.
יפעת שאשא ביטון: אני מניחה שלא תרצו לעשות את זה.
קארין אלהרר: הבקשה שלי לתאר את הסכמה לא נועדה כדי לראות מישהו מנסה לחשב איזה מצב.
קארין אלהרר: מכיוון שיש פה גם התראה, גם זכות מתן שימוע - - -
יפעת שאשא ביטון: זה תלוי, תלוי במה מדובר.
קארין אלהרר: לא בדחוף ביותר, בחצי דחוף.
קארין אלהרר: אני לא יודעת כמה זמן אתם נותנים שימוע, אם זה מוגדר בזמנים, כן או לא.
קארין אלהרר: אמרתי את זה בדיונים קודמים, יש נטייה לאנשים – כי זה העסק שלהם והם לא רוצים שיסגרו להם את העסק וזה מובן, זה מאוד אנושי – להתחיל לשכור שירותי עורכי דין וזה יכול לקחת מלא-מלא זמן.
יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו דיברנו על זה באחד הסעיפים המוקדמים, נכון?
שמרית גיטלין-שקד: לא, זה היה לגבי משהו אחר, לגבי ביטול רישיון.
יפעת שאשא ביטון: אז לדעתי צריך להחיל את אותו מנגנון גם כאן של תיחום בזמנים, של הגדרה מאוד-מאוד מדויקת כדי שלא תהיה סחבת.
קארין אלהרר: בדיוק, אני רק רוצה שבסופו של דבר לא תהיה סחבת.
יובל גל אביעד: בדרך כלל להפעלה של כלי אכיפה מינהליים ביחידות, לפחות שאני ליוויתי, נקבעים נהלים.
יובל גל אביעד: כלומר, נקבע נוהל של המשרד איך מפעילים, כמה זמן - - -
שמרית גיטלין-שקד: אז כמה זמן אתם נותנים היום?
יובל גל אביעד: כרגע צריך לשאול את אמיר.
יובל גל אביעד: זה משהו שייבנה לצד - - -
שמרית גיטלין-שקד: אבל זה משהו שאתם עושים היום.
יפעת שאשא ביטון: יובל, מה הבעיה לצורך העניין, אם כבר יצרנו מנגנון כזה של אכיפה, של סד זמנים, בכל אחד מהתחומים, לחיל את זה גם כאן?
יובל גל אביעד: אני אנסה לבחון את זה אבל אני אומר שזה קצת מפחיד אותי כי בסופו של דבר זה גם עלול לפגוע בפעוטות עצמם.
יובל גל אביעד: כי אם אני שם - - -
שמרית גיטלין-שקד: כי נגיד הוא התחייב ליומיים ובסוף הוא ירצה לתת פחות.
יובל גל אביעד: בדיוק, שמרית אמרה את זה במקומי.
שמרית גיטלין-שקד: נגיד אנחנו נכתוב שהוא צריך לתת יומיים ובסוף הוא ירצה, בנסיבות העניין, לא לתת יומיים.
יפעת שאשא ביטון: לא, אבל אנחנו לא אומרים שהוא נותן יומיים, הוא נותן עד יומיים.
קארין אלהרר: עד יומיים.
קארין אלהרר: לא אמרתי רק יומיים.
יפעת שאשא ביטון: אני סומכת על המשפטנים השנונים שיש כאן שיידעו לסדר את הפלונטר הזה.
יפעת שאשא ביטון: אני אפילו לא חשבתי בכיוון.
יפעת שאשא ביטון: צריך לבדוק סד זמנים כדי שהדבר פשוט לא יישאר פרוץ.
יפעת שאשא ביטון: עשינו את זה כבר.
יפעת שאשא ביטון: בסעיפים המוקדמים עשינו את זה, בנושא של הרישיון וכמה זמן נותנים מרגע שהם מבקשים לפסול.
יפעת שאשא ביטון: אז את אותו מנגנון אפשר להעתיק גם כאן.
יפעת שאשא ביטון: לא נראה לי שזה סיפור כזה גדול, לפחות במקרים שהם קריטיים, שהם חריגים, שדורשים איזושהי תגובה, שנדע כולנו שאנחנו צריכים להתכנס לסד זמנים מאוד-מאוד מסוים.
שמרית גיטלין-שקד: צריך לזכור גם שכשמדובר באמת באותם מקרים אקוטיים הוא בכלל לא חייב לתת התראה והוא גם לא חייב לתת הזדמנות לטעון טענות.
יפעת שאשא ביטון: הוא לא חייב אבל אני רוצה שזה יחייב אותו לעשות את הדברים בסד זמנים שאנחנו נקבע ושהוא סביר, ולא לחכות, אם הוא רוצה דווקא את השוטר שמוליק, שהשוטר שמוליק יחזור מהחופשה באילת – כי הוא אמר:
יפעת שאשא ביטון: אם אין שוטר וכו'.
יפעת שאשא ביטון: אז אין שוטר אחד, יש שוטר אחר.
אמיר מדינה: אבל, גברתי יושבת-הראש, את יודעת שעם צו סגירה, אם אין אכיפה של משטרה, אז אני יכול לעמוד, ואם המשטרה לא תאכוף את הצו אז לא יקרה כלום.
אמיר מדינה: מה שקורה היום, דרך אגב.
יפעת שאשא ביטון: בסדר, אנחנו נטפל גם באכיפה, אבל אנחנו יכולים להגיד את זה לגבי כל חוק.
אמיר מדינה: אז כדאי שאם אנחנו מכניסים לוחות זמנים, נכניס לוחות זמנים לכל הגורמים בשרשרת האכיפה.
יפעת שאשא ביטון: אני מקבלת את זה לחלוטין ויותר ממסכימה אפילו.
קארין אלהרר: אם כך, למה אתם לא לוקחים את האכיפה אליכם?
אמיר מדינה: לקחת אלינו את האכיפה?
איילה ויינשטיין: הסיטואציה הזאת היא לא ייחודית רק לנושא הזה.
איילה ויינשטיין: בכל מקרה, אני מצטערת להגיד את זה, אם יש אזלת יד אז יש אזלת יד.
איילה ויינשטיין: אני לא מבינה את הטיעון הזה.
יפעת שאשא ביטון: בכל חוק אנחנו יכולים לעמוד בפני דילמת האכיפה וברור לכולנו שאנחנו צריכים לעשות הכול כדי לאכוף אותו.
יפעת שאשא ביטון: זה לא משהו שנוגע רק לסיפור הזה.
אביטל אפל פנקס: אני מבינה שזה די אותו דבר אבל בסעיף (א) מצוין בפירוש שזה "בשלומם או בבטיחותם" ובסעיף (ג) "בשלומם".
אביטל אפל פנקס: אולי אפילו מבחינה הצהרתית צריך להוסיף גם שם את הנושא של הבטיחות, למרות שאני מתארת לעצמי שהפגיעה בשלומם כוללת בפנים את הבטיחות, מתייחסת גם לבטיחות, אבל זה לא מצוין במפורש.
אביטל אפל פנקס: חס וחלילה, למשל, אם סככה הולכת ליפול על ילד, שיהיה ברור שזו עילה לסגירה, או אם יש איזשהו ליקוי בטיחותי שהוא ממש מסכן חיים.
יפעת שאשא ביטון: אין לי בעיה שבתיקון נוסחים, כשאתם עושים אחידות בכל ההגדרות, אז שתהיה אחידות גם כאן.
יפעת שאשא ביטון: זה מופיע במקום אחד ומופיע במקום אחר.
יפעת שאשא ביטון: תסתכלו שם, זה אותו דבר.
יובל גל אביעד: מה היא רוצה להוסיף?
שמרית גיטלין-שקד: היא אומרת שב-(א) אתה יכול להוציא צו בשל פגיעה בשלומם או בטיחותם וב-(ג) אמרת שאתה יכול גם להוציא בשל אפשרות ממשית לפגיעה מיידית בשלומם של הפעוטות.
שמרית גיטלין-שקד: אז היא אומרת שאם הצו הראשי יכול להיות בשל פגיעה בטיחותית אז גם הצו הדחוף יכול להיות.
יפעת שאשא ביטון: אחידות בנוסחים, זה בסדר גמור.
אורי שלומאי: שמרית, לא כל כך הבנתי את ההצעה שלך ל-(ג1) ם יש לנו את זה ב-(ה)(2).
אורי שלומאי: לא הבנתי את ההבדלים.
שמרית גיטלין-שקד: לא, ב-(ה)(2) זה רק אומר שאתה יכול לתת צו בלי שנתת התראה.
שמרית גיטלין-שקד: זה מה שזה אומר.
אורי שלומאי: ו-(ג1) נותן את ההוראה האופרטיבית בעצם של הדבר הזה.
שמרית גיטלין-שקד: (ג1) אומר שאתה יכול לעשות את זה מבלי העילה של הפגיעה.
שמרית גיטלין-שקד: ב-(א), בשביל לתת צו סגירה אתה צריך להוכיח שנגרמת פגיעה בשלומם ובטיחותם של פעוטות.
שמרית גיטלין-שקד: באת, ראית מעון שפועל בלי רישיון, אתה לא רוצה עכשיו ללכת להתפלפל אתו בבית משפט אם באמת נגרמת פגיעה.
שמרית גיטלין-שקד: הוא אומר לך: אתה יודע מה, אין לי רישיון, אבל בוא תראה, הכול מצוין אצלי.
שמרית גיטלין-שקד: אתה רוצה לומר: זה שפעלת בלי רישיון זו עילה בפני עצמה, ולכן היא מופיעה ב-(ג) כעילה בפני עצמה לסגירת רישיון.
יעל לינדנברג: אני חוזרת לנושא של ההיתר הזמני, האישור הזמני.
יעל לינדנברג: נוצר כאן מצב קצת אבסורדי שאנחנו בעצם בונים כאן מערך של מספר סוגים של רישיונות, כשבפועל זה היה אמור להיות רישיון קבוע ורישיון זמני, שנותן מענה למצבים שבהם אין עמידה בזמנים או משהו כזה.
יעל לינדנברג: תוספת של אישור או היתר זמני זו בעצם תוספת של בירוקרטיה וזה גם משדר מסר לא ברור לארגונים, לעובדים - - -
שמרית גיטלין-שקד: אני רק רוצה להגיד שככל שתהיינה תקנות בזמן אז כל ההיתר הזמני יתייתר כי כל - - -
שמרית גיטלין-שקד: כל ההיתר הזמני נועד עד לתקנות.
יפעת שאשא ביטון: דיברנו על זה בדיון הראשון.
יפעת שאשא ביטון: יובל, כשדיברנו על הרישיון הזמני ועל העניין של תעודת יושר, או אישור העסקה – לא משנה איך קוראים לזה בשפה המקצועית – דיברנו על המיקום ואמר יובל: אני לא מוכן לתת רישיון זמני רק על הבסיס הזה, אני רוצה גם לוודא עוד כמה דברים כדי לתת איזשהו תוקף למקום כאישור עבודה, ואז חברת הכנסת קארין אלהרר הציעה את העניין של מפתח.
יפעת שאשא ביטון: היא אומרת: קודם כל, בשביל שבכלל יפתחו את המקום, אז ברור לנו ששני הקריטריונים האלה צריכים להיות על השולחן – העניין של אישור העסקה והעניין של מיקום סביר לשהות של ילדים – ואחר כך יבדקו הפרמטרים הנוספים שאמרנו שאנחנו מכניסים, והם מפורטים בסעיפים הראשונים של החוק, שבגינם יינתן רישיון זמני ורק אחר כך יעברו לרישיון הקבוע.
יפעת שאשא ביטון: לפחות זה מה שביקשו משרד העבודה והרווחה.
יפעת שאשא ביטון: זוכר את השיח?
יובל גל אביעד: כן, אבל אני חייב לומר שהדבר הזה נכנס – לפחות למיטב הבנתי, תכף נראה אם קרתה תקלה – לסעיף 18, לתיבה ש"אין סיכון לשלומם של הפעוטות שישהו במעון היום".
יובל גל אביעד: באו חברות הכנסת וטענו: אוקיי, תפרטו לנו מה זה "סיכון לשלומם של פעוטות".
יובל גל אביעד: איך אתם תגדירו את התיבה הזאת?
יובל גל אביעד: זה הרי לא מוגדר פה.
יפעת שאשא ביטון: נכון, וזה מפורט פה בסעיפי החוק.
יפעת שאשא ביטון: יובל, אין לי בעיה שזה יחזור למקום הראשוני, שדיברנו רק על זמני וקבוע, אבל אז זה מחייב אתכם לעשות את הבדיקה הראשונית שלא נפתחת הדלת בלי שיש את הדברים הבסיסיים האלה.
יפעת שאשא ביטון: לפני תקנות, אגב.
שמרית גיטלין-שקד: זו הייתה הבעיה.
שמרית גיטלין-שקד: הבעיה הייתה שאתם רציתם שהחוק יתחיל בעת התקנת התקנות ואז המשמעות הייתה שהחוק מחוקק אבל בעצם אין לו שום משמעות עד שלא יהיו תקנות.
שמרית גיטלין-שקד: יכולות לעבור כמה שנים והמצב ימשיך כפי שהוא, בעצם אף אחד לא יבדוק את העבר הפלילי וכו'.
יובל גל אביעד: זה בדיוק העניין, שזאת התוספת.
יובל גל אביעד: לכן אני נוטה קצת להסכים עם שמרית לגבי ההיתר הזמני, על מה דיברנו.
יובל גל אביעד: זאת אומרת, זה באותו מקום שבאמת התקנות עוד לא הותקנו ועדיין אנחנו נמצאים - - -
שמרית גיטלין-שקד: מתחילים להפעיל את החוק מה-1 בספטמבר.
יובל גל אביעד: יש חשש של הוועדה שאולי לא יותקנו תקנות בזמן.
יובל גל אביעד: אני לא יכול להגיד דבר כזה כנציג ממשלתי וגם לא באופן אישי - - -
יפעת שאשא ביטון: לא משנה, אנחנו אומרים.
יובל גל אביעד: אז התחילו לדבר על המצב של היתר זמני.
יובל גל אביעד: המצב של ההיתר הזמני, או האישור הזמני, לא לובן בתוך הממשלה עד הסוף.
יובל גל אביעד: יש פה הצעות ואנחנו אמורים לחזור לשמרית ולהגיד לה אם יש לנו אפשרות לעשות את הדבר הזה, כן או לא.
יפעת שאשא ביטון: יש דברים שהם לא לדיון ואני גם לא מוכנה שהם יפתחו עוד פעם לדיון.
יפעת שאשא ביטון: כבר בדיון הראשון – ומי שלא כל כך זוכר מוזמן לצפות פה כי היינו מאוד נחרצים שם – התעקשנו שבבסיס החוק ייכנס הנושא של רישום פלילי והנושא של מקום סביר לשהות של ילדים, לא תלוי בכלום, אם יש תקנות או אין תקנות.
יובל גל אביעד: לזה יש את המענה.
יובל גל אביעד: שמרית באה ומוסיפה את הדבר הנוסף.
שמרית גיטלין-שקד: לזה אין מענה, יובל.
יובל גל אביעד: יש את המענה במתן של אישור זמני והפעלת החוק.
יובל גל אביעד: אתם יכולים לבוא ולטעון שאם אין תקנות אני לא אוכל לתת אישור זמני.
שמרית גיטלין-שקד: אין חוק.
שמרית גיטלין-שקד: זאת אומרת, החוק התקבל בכנסת, פורסם ברשומות – אין לו שום משמעות, הוא לא נכנס לתוקף עד שיש תקנות.
פנינה תמנו: זה בהתחלה.
אמיר מדינה: כללי הברזל הם התקנות.
שמרית גיטלין-שקד: לא, זה לא מה שחברת הכנסת אמרה.
יפעת שאשא ביטון: אני יושבת ומסתכלת עליכם ומנסה להבין רק דבר אחד – איך חזרנו לשיח ההתחלתי?
יפעת שאשא ביטון: אני לא מצליחה להבין למה אנחנו ממחזרים עכשיו את השיחה.
אמיר מדינה: אני צריך דקה כדי להסביר.
אמיר מדינה: לאפשר רישיון, היתר – או תמצאו לזה כל מילה שתתלבש בצורה אחרת – מבלי שנחה דעתו של האגף שהמקום הזה סביר, גם מבחינה חינוכית וגם מבחינה כללית, לשקם בו ילדים, אנחנו לא נחלק את המילה הזאת מבלי שהאגף יהיה רגוע.
אמיר מדינה: כדי שהוא יהיה רגוע יש לו היום נהלים – אני מדבר על התקנות, להתקין תקנות.
אמיר מדינה: התקנות כבר בראש - - -
יפעת שאשא ביטון: אבל זה לא מספיק לי שהן בראש ואני לא רוצה לחכות שתנוח דעתו של השר או של מישהו.
אמיר מדינה: עוד לא עברה הדקה שלי.
אמיר מדינה: מבחינת הקטע הפיזי – אנחנו יודעים בדיוק מה צריך כדי לפתוח מעון יום.
אמיר מדינה: זה קיים.
אמיר מדינה: השאלה – זאת שאלה חשובה שבשביל זה אני מנסה להבין מה זה בדיוק היתר זמני, לשם חתר יובל.
אמיר מדינה: אולי לא הבנתם לאן הוא חתר, הוא חתר להגיד שאני יודע בדיוק איך צריך להיראות מעון יום והסט כלים הזה - - -
יפעת שאשא ביטון: אז אולי נתקין את התקנות תוך כדי שאנחנו עושים את החוק?
אמיר מדינה: יכול להיות, אפשר.
אמיר מדינה: למה לא? זה מה שאני אומר כל הזמן.
כרמית פולק-כהן: - - -
יפעת שאשא ביטון: אני לא כופרת במה שאתם אומרים, אני לא כופרת בצורך בתקנות, אני רק אומרת:
יפעת שאשא ביטון: אני לא מוכנה לסיים אתה התהליך הזה ואחר כך לחכות לתקנות.
יפעת שאשא ביטון: מצד שני, אתם באתם ואמרתם: יש דברים שלא מכניסים בבסיס החוק כי הם חייבים להיות בתקנות, וגם את זה כיבדתי.
יפעת שאשא ביטון: אני מכבדת את התפיסה המקצועית שלכם, אבל אני לא מוכנה לחכות לעשות קודם את זה ואחר כך את זה.
יפעת שאשא ביטון: בואו נעשה את זה ביחד.
יעל לינדנברג: זה לא בתקנות, זה מאפשר רישיון זמני כבר עכשיו.
פנינה תמנו: אנחנו חוזרים אחורה ופותחים את הדיון.
פנינה תמנו: נדמה שאנחנו חוזרים על אותו דבר.
שמרית גיטלין-שקד: צריך.
יעל לינדנברג: לא צריך.
יעל לינדנברג: למה שזה יהיה ברישיון?
יובל גל אביעד: לא, לזה אנחנו מתנגדים.
יובל גל אביעד: לתת היתר זמני רק באישור עבר פלילי אנחנו מתנגדים.
יפעת שאשא ביטון: אז מה, אז לא תתנו?
יפעת שאשא ביטון: מה האופציה?
יפעת שאשא ביטון: האופציה לא לתת אישור ומי שרוצה יפתח?
יפעת שאשא ביטון: האופציה שאף אחד לא יפתח כי לא בדקנו את הרישום הפלילי שלו?
יובל גל אביעד: הצעת החוק הממשלתית אומרת לחכות לתקנות.
יובל גל אביעד: אופציה ראשונה אומרת - - -
יפעת שאשא ביטון: ביטלנו את זה.
יובל גל אביעד: ביטלתם, הצעת החוק הממשלתית עדיין אומרת את זה.
יפעת שאשא ביטון: לא, ביטלנו את זה, יובל.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כבר עברנו את זה ואנחנו הסכמנו על דברים שיהיו בחוק.
יפעת שאשא ביטון: הרישום הפלילי ומקום פיזי סביר לשהות של תינוקות, לוודא - - -
יעל לינדנברג: שזה לא יהיה בתחנת דלק.
יפעת שאשא ביטון: ואפילו קראנו לזה ברחל בתך הקטנה – לא תחנת דלק, לא מחסני אשפה בבניינים, נתנו כל מיני דוגמאות.
יפעת שאשא ביטון: מפה?
יובל גל אביעד: מבחינה משפטית זה אומר שעד התקנת התקנות החוק לא יוכל להיות מופעל ומה שהיה עד היום ימשיך להיות מבחינת - - -
פנינה תמנו: אז מה שאתה אומר הוא שהממשלה חוזרת בה וההחלטות פה לא שוות שום דבר.
פנינה תמנו: כך זה נשמע.
יובל גל אביעד: הסדר סמל מעון ימשיך לחול לגבי המעונות שיבקשו סמל מעון, עם כל ההסדרים שהמשרד מפעיל.
יפעת שאשא ביטון: לא רלוונטי לי פה כי אני רוצה עכשיו להסדיר שטח פרוץ שהוא הרבה יותר רחב מסמלי המעון.
יובל גל אביעד: אופציה שניה שקיימת על השולחן היא לתת את אותו רישיון זמני, היתר זמני כפי שנקרא פה בוועדה, כאשר התנאים עצמם לפתיחת המעון יהיו תנאים שייקבעו באופן מפורש על ידי האגף, יוזכרו או תהיה להם הפניה או איזושהי דרך באופן המפורש, כדי שזה יהיה ברור לכולם מהם אותם תנאים על מנת שזה לא יושאר במעין עמימות כזאת או אחרת, שאחר כך יבואו - - -
יפעת שאשא ביטון: כל מה שאתה אומר מקובל עלי, אני רוצה לדעת מתי זה קורה.
יובל גל אביעד: אותם תנאים היום נמצאים באתר האינטרנט של המשרד.
יובל גל אביעד: אפשר להוריד משם את הצ'ק ליסט - - -
יפעת שאשא ביטון: אז אני רוצה לתת רעיון.
יובל גל אביעד: אבל - - -
יפעת שאשא ביטון: רגע, יובל, בלי "אבל", אל תשלול, אני רוצה רגע להתחבר אליך.
יובל גל אביעד: שניה.
יובל גל אביעד: מבחינה מקצועית אני מבין את הצורך, מבחינה ממשלתית לצורך העניין יש פה השלכות שלא נלקחו.
יובל גל אביעד: אומר אמיר, מצד אחד: העניין של התקנים עדיין לא ניתן לי - - -
יפעת שאשא ביטון: יובל, לא, אתם לא עושים את זה.
יפעת שאשא ביטון: בטח לא עכשיו.
יפעת שאשא ביטון: אני לא אתן לזה להתגלגל כך כי אני קולטת כבר מה קורה פה בדינמיקה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כביכול התקדמנו ועכשיו אתם אומרים לי: רגע, חכי, אנחנו נדבר על התקנים, אנחנו - - -
פנינה תמנו: עושים רוורס.
יעל לינדנברג: לא נכון, אנחנו לא שם.
יפעת שאשא ביטון: זה מעניין במהות, זה לא מעניין אותי כרגע לצורך המסמך הזה.
יפעת שאשא ביטון: מה שמעניין אותנו לצורך המסמך הזה – ואני רוצה להתחבר לדברים של יובל לפני שהוא קלקל – זה שאם יש רשימה ברורה ואתם אומרים שהיא מופיעה באתר, בואו נתכתב אתה, שהחוק יתכתב עם הרשימה הזו ומבחינתי זה מקובל.
כרמית פולק-כהן: בדיוק, בדיוק.
אמיר מדינה: יש רשימה מקצועית שנבנתה לפני המון שנים עם המון ניסיון.
יפעת שאשא ביטון: מה שתגיד – בואו נתכתב אתה.
קארין אלהרר: גברתי יושבת-הראש, עם כל הכבוד, זה לא יישאר רק ברשימה באתר.
קארין אלהרר: מה הם הבינו?
קארין אלהרר: מה הבעיה, בואו נחכה לנהלים.
קארין אלהרר: הם הבינו: אוקיי, בואו נוציא את זה מהחוק - - -
פנינה תמנו: לא, הם רצו שהאגף יגבש נהלים עד שיהיו תקנות.
פנינה תמנו: צריך לקבוע שבינתיים מסתמכים באמת על אותם נהלים שקיימים וזהו.
יפעת שאשא ביטון: תראו, אני מציעה כך – אני אומר את הדברים רק כדי שיהיה פה סדר שאנחנו נדע שכולנו מבינים אחד את השנייה – הרישום הפלילי והמיקום הסביר הם בחוק, ייהרג ובל יעבור.
יפעת שאשא ביטון: מהשנייה שהרמנו אצבע ואישרנו את החוק, זה מה שיש שם.
יפעת שאשא ביטון: בא משרד הרווחה – ואני מברכת על כך אפילו – ואומר: תקשיבי, לא מספיק לנו הרישום הפלילי והמיקום הסביר, אנחנו רוצים להכניס דברים נוספים שכבר קיימים בנהלים, כבר יש צ'ק ליסט ואנחנו יודעים מה אנחנו רוצים.
יפעת שאשא ביטון: אני באה ואומרת: אין שום בעיה, אני מוכנה לקבל את חוות הדעת המקצועית שלכם אבל אנחנו לא נחכה לתקנות חדשות, בואו נחליט שהחוק הזה יתכתב עם אותה רשימה שאתם מציעים.
פנינה תמנו: היא כבר קיימת.
קארין אלהרר: זה מה שהתכוונתם?
יעל לינדנברג: אז אני אחזור להסכמות ולשיח שהיה.
יעל לינדנברג: כמו שאמרת, שני דברים שיצאו מהתקנות הם הנושא של הרישום הפלילי והתנאים הסביבתיים – כלומר, איפה זה מופעל – ואת זה אפשר גם לקבוע כתנאים לצורך הרישיון הזמני.
יעל לינדנברג: אני אזכיר שכל הנושא של המבנה - - -
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מדברים על מבנים.
יפעת שאשא ביטון: משרד האוצר בחרדות של איזה מבנה, אנחנו לא שם.
יעל לינדנברג: לכן העתקה של רשימה קיימת היא לא רלוונטית כי מרבית הרשימה עוסקת בנושא הזה, של מבנה - - -
סוהייר שקור: לא, לא נכון, היא עוסקת בבטיחות.
יפעת שאשא ביטון: שקעים זה לא מבנה.
יפעת שאשא ביטון: יעל, שקעים זה לא מבנה.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להגיד לך שעם כל הכבוד למשרד האוצר, אני לגמרי מבינה את העניין של התאמת המבנים ואפילו עזרתי לכם וסייגתי את זה לאורך כל הדרך.
יפעת שאשא ביטון: אבל אני לא מוכנה למכור את הבריאות ואת החיים של ילדים כשאנחנו מדברים על שקע – שקע זו לא דרמה – ועל דברים בסיסיים בשביל שעכשיו אתם נבהלים מהמילה "מבנה".
יעל לינדנברג: ובדיוק מאותה סיבה שעל זה אנחנו מנהלים את הדיון דובר על תקנות, כדי שתתבצע עבודה של כלל הגורמים במערכת - - -
קארין אלהרר: אבל שקע זה לא המבנה.
יעל לינדנברג: ולכן, בגלל שהדבר הזה הוא כל כך רוחבי וחלק אומרים: זה כן מבנה, זה לא מבנה, גובה זה כן מבנה, חלון זה מבנה - - -
פנינה תמנו: מה את אומרת בשורה התחתונה?
קארין אלהרר: גברתי היושבת-ראש, הם יכולים להגדיר לנו את הרשימה?
יפעת שאשא ביטון: תקשיבו, אם אנחנו נמשיך לרדת לדברים האלה, אנחנו בסופו של דבר נצא בלי כלום.
יפעת שאשא ביטון: הדברים צריכים להיות מאוד-מאוד ברורים.
יפעת שאשא ביטון: יש דברים שאמרנו שהם ייהרג ובל יעבור, הדגשנו אותם, הם חלק מהחוק.
יפעת שאשא ביטון: אני לא מוכנה שהם יחכו, לא לרשימה כזו ולא לרשימה אחרת.
יפעת שאשא ביטון: אתם חושבים שיש דברים שהם מן המוכן – אגב, אין לי בעיה, יעל, שיביאו את הרשימה של הדברים שגם מבחינת
יפעת שאשא ביטון: כם הם ייהרג ובל יעבור, נתכתב אתם, נתכתב אתם דרך החוק כדי שלא נצטרך לחכות אחר כך לשום תהליך אחר.
יפעת שאשא ביטון: מקובל עלי.
יפעת שאשא ביטון: הנושא שעלה כאן מצד ההורים בפעם הקודמת והוא אמור להיבדק זה הנושא של הבטיחות.
יפעת שאשא ביטון: זה לא עניין של מבנה, זה עניין של בטיחות – שקע, חשמל ודברים כאלה.
יעל לינדנברג: אבל זו סמנטיקה.
יפעת שאשא ביטון: זאת לא סמנטיקה, זאת מהות.
יעל לינדנברג: זו מהות שדיברנו עליה והגענו להסכמות.
יעל לינדנברג: יש הסכמות בנושא הזה.
יפעת שאשא ביטון: זאת מהות.
קארין אלהרר: לא הבנתי, את תתני למעון להיות כך?
יפעת שאשא ביטון: אמרנו שהסיפור של אישור בטיחות ייבדק בדיוק.
יפעת שאשא ביטון: זה גם חלק מהדברים שאמרנו שנביא בדיון הסופי, כשנעבור על כל הסעיפים שלא הוסכמו, והבנו שאין פה crisis.
יפעת שאשא ביטון: הם מביאים אישורי בטיחות גם היום, בלי טובות שלי, של חברת הכנסת אלהרר, של האוצר או של מישהו אחר, אז אין שום סיבה שהם יגידו: אנחנו מביאים כי חשוב לנו והאוצר יגיד: לא, אנחנו יותר צדיקים מהאפיפיור, הם לא יביאו.
יעל לינדנברג: בהקשר הזה, נכון, אמרנו שתתבצע בדיקה, אבל גם צריך לבדוק את זה כי גם גובה השקע לכאורה – אם עכשיו נראה לכם שזה הדבר הכי דרמטי בעולם, צריך לבדוק האם זה באמת דרמטי.
יעל לינדנברג: הרי ייקבע סנטימטר מסוים, נגיע למעון, הסנטימטר הזה הוא קצת יותר נמוך וכל המעון בנוי כך – האם בעלת המעון תצטרך להחליף את כל השקעים עכשיו?
יפעת שאשא ביטון: קודם כל, יעל, בואי תתני קרדיט לאינטליגנציה פה של האנשים.
יפעת שאשא ביטון: יעל, חשמל זה חיים ומוות, גם בשביל הגננת.
יפעת שאשא ביטון: גם בשביל הגננת.
יעל לינדנברג: זו הייתה דוגמה שהדבר הזה צריך להתבצע בפינצטה וצריך לבחון בפינצטה.
כרמית פולק-כהן: אבל זו דוגמה לא טובה.
כרמית פולק-כהן: זו בטיחות בסיסית.
כרמית פולק-כהן: אין בעיה – את רוצה תקנות?
כרמית פולק-כהן: בבקשה.
כרמית פולק-כהן: את משרד האוצר, הם משרד הרווחה.
כרמית פולק-כהן: תשאלי את שרית, חברת הכנסת קארין אלהרר, כמה זמן לקח להביא תקנות לחוק האמנה, שיכל לפעול רק עם תקנות.
כרמית פולק-כהן: תשאלי אותה.
יעל לינדנברג: בסדר אז אפשר להכניס ספציפית את הדבר הזה - - -
כרמית פולק-כהן: לא, אל תגידי לי "אפשר".
כרמית פולק-כהן: את רוצה שיהיו תקנות, אז בבקשה.
כרמית פולק-כהן: משרד האוצר מדבר פה יפה-יפה, תכריחי את משרד הרווחה להתקין תקנות.
יעל לינדנברג: אין לי את היכולת להכריח - - -
כרמית פולק-כהן: את יכולה - - -
יפעת שאשא ביטון: חבר'ה, אנחנו לא הופכים את זה לבלגן בשיח עכשיו.
כרמית פולק-כהן: לא, לא יכול להיות שהיא תגיד את המילה "תקנות" כל הזמן כאילו זה – התקנות לוקחות שנים.
יפעת שאשא ביטון: היא לא אמרה תקנות.
כרמית פולק-כהן: זה בדיוק מה שהיא אומרת.
יפעת שאשא ביטון: כרמית, תעצרי שניה.
יעל לינדנברג: אני אשמח אם כל התקנות - - -
יפעת שאשא ביטון: אין בעיה, תבזבזו את הזמן, אין לנו הרבה זמן לדיונים.
פנינה תמנו: אני יושבת רבע שעה על הסיפור הזה שעכשיו הם מדברים עליו ואני לא מבינה כלום.
פנינה תמנו: כלום.
פנינה תמנו: אני, כחברת כנסת, יושבת פה, לא מבינה מה אתם רוצים.
פנינה תמנו: אתם הולכים סחור-סחור.
פנינה תמנו: לא מבינה.
פנינה תמנו: צר לי.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת פנינה תמנו, את צודקת.
פנינה תמנו: מה אתם רוצים, לחכות עם החוק לתקנות?
יפעת שאשא ביטון: לא, הם לא מדברים על תקנות.
יפעת שאשא ביטון: אני אסביר לך מה הבעיה שלהם בצורה הכי מדויקת – לא לגעת במבנים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא שם עכשיו, בבניה של מעון עם תקן מבני כזה ואחר.
פנינה תמנו: אנחנו דיברנו רק על מיקום.
יפעת שאשא ביטון: בתוך המיקום, כל פעם שאנחנו מזכירים משהו שקשור להיבט פיזי זה כאילו לגעת באיזושהי יבלת של האוצר.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מנסים להסביר להם שלא כל דבר הוא crisis וכשמדובר על שקע של חשמל זה לא עניין מבני, זה לא המקום שממנו הם חוששים וזה בסדר.
יפעת שאשא ביטון: את אומרת, יעל, שצריך לקחת את הדברים בפינצטה – אין לי בעיה, תיקחו אותם איך שאתם רוצים, תביאו אותם.
קארין אלהרר: נעשה פינצטה, מה הבעיה?
יפעת שאשא ביטון: תביאו אותם.
יפעת שאשא ביטון: בגלל זה אני אומרת שהוויכוח פה והניסיון עכשיו לכעוס אחד על השני לא יקדם אותנו לשום מקום.
יפעת שאשא ביטון: אתם רוצים להביא את זה בפינצטה?
יפעת שאשא ביטון: תביאו בפינצטה, העיקר שזה יהיה.
פנינה תמנו: שיביאו ושיפסיקו לאיים עם תקנות.
פנינה תמנו: תביאו פשוט.
יפעת שאשא ביטון: לא, היא לא דיברה על תקנות.
יעל לינדנברג: לא, זה לא איום, התקנות זו עבודה מקצועית דווקא, זה הפוך.
קארין אלהרר: די, די.
קארין אלהרר: עבודה מקצועית שלוקחת יותר מידיי זמן.
קארין אלהרר: זה לוקח יותר מדי זמן, מה בינתיים?
יפעת שאשא ביטון: בואו נתקדם, בבקשה.
יפעת שאשא ביטון: רק להוסיף כי חבל – אני אומר לכם לפרוטוקול, למרות שאחר כך אני לא אוכל לטעון שלא ידעתי, ורציתי להשתמש בזה, שאולי לא ידעתי – אנחנו נמצאים בפגרה, אנחנו מוגבלים במספר המפגשים שמותר לנו ואנחנו מוגבלים במשך הזמן שמותר לנו, אז אני לא רוצה פיליבסטרים, לא מוצדקים ולא לא מוצדקים.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שנשתדל להיות כמה שיותר ענייניים ורק אם צריך להוסיף על דברים או לחדד אותם נהיה שם, כי אם לא אנחנו לא נספיק לעשות את זה, טכנית, לא כי אנחנו לא רוצים.
גל קנר אלימי: רק רציתי להגיד שבתוך כללי בטיחות יש דרגת קדימות 1, שהיא דרגת קדימות שמסכנת חיים.
גל קנר אלימי: אז אולי אפשר להביא רק - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, בסדר, אבל בגלל זה אמרנו שהם יבדקו את זה בתוך הבדיקה הכוללת.
יפעת שאשא ביטון: הם יביאו ויגידו בדיוק מה זה היהרג ובל יעבור מבחינתם ומשם אנחנו נתקדם.
קרן איוס: אבל אנחנו הסדרנו את זה בדוח יועצי הבטיחות.
יפעת שאשא ביטון: היתרון, חברים, שבאמת יש פה את כל הגמישות כדי שאנחנו נוציא את הטוב ביותר שאנחנו יכולים, אז מה שחשוב הוא שנשמור על שיח ולא ננעל את עצמנו.
קרן איוס: קודם כל, משום מה חשבתי שהסדרנו את העניין הזה בדוח יועצי הבטיחות שמגדיר בדרגות קדימות 1, 2, 3 רמות שמסכנות חיים.
קרן איוס: אם זה ייכנס עוד פעם - - -
יפעת שאשא ביטון: תבינו, מי שמדבר פה זה מעונות פרטיים שאתם מנסים להגן עליהם – אז אם הם אומרים: יש לנו את זה, אין שום סיבה שאנחנו נגיד להם: לא צריך, אל תביאו.
קרן איוס: אבל למה עוד פעם לעשות כפילות?
קרן איוס: אם אנחנו מחויבים בדוח יועץ בטיחות שמלכתחילה מגדיר איפה צריכה לעמוד נקודת חשמל, מגן אצבעות, גודל הסורג וכו', למה עוד הפעם?
קרן איוס: אני לא מבינה למה להוציא את זה לתקנות.
יפעת שאשא ביטון: בסדר, קרן, זה בדיוק מה שאנחנו הצגנו כאן.