GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יובל גל אביעד: (א) השר יקים ועדת ערר בת שלושה חברים שתפקידה לדון בעררים על החלטות הממונה כאמור בסעיף 55, ואלה חבריה: (1) שופט בדימוס או מי שכשיר להתמנות לשופט בית משפט השלום, שימנה שר המשפטים, והוא יהיה היושב ראש; (2) נציג ציבור שאינו עובד המדינה, שימנה השר מתוך רשימה שהגישה לו המועצה להשכלה גבוהה כמשמעותה בחוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי"ח–1958‏ (בסעיף זה – המועצה להשכלה גבוהה); (3) עובד מדינה, שהוא בעל תואר אקדמי מוכר על ידי המועצה להשכלה גבוהה בתחום טיפול לגיל הרך או בתחום החינוך ובעל ניסיון של חמש שנים לפחות בתחום כאמור, שימנה השר.
יובל גל אביעד: (ב) הוראות חוק בתי דין מינהליים, התשנ"ב–1992‏ (בסעיף זה – חוק בתי דין מינהליים), למעט סעיפים 37 ו-45 לחוק האמור, יחולו על ערר ועל ועדת ערר לפי חוק זה, בשינויים המחויבים ובשינויים אלה: (1) הסמכויות הנתונות לבית משפט מחוזי לפי סעיף 28(ד) ו-(ה) לחוק האמור, יהיו נתונות לבית משפט לעניינים מינהליים; (2) החלטה סופית של ועדת ערר ניתנת לערעור לפני בית משפט לעניינים מינהליים".
יובל גל אביעד: זאת אומרת שהוקם פה בית דין מינהלי לכל דבר, וההחלטות יתקבלו בהתאם לסדרי הדין של חוק בתי הדין.
יובל גל אביעד: - - - שינויים מחויבים, כי יש צורך בשינויים מחויבים.
יובל גל אביעד: אני חושב שזה כלי שמאזן את החשש שעלה בדיונים הקודמים.
יובל גל אביעד: זה הסעיף של ועדת הערר.
יובל גל אביעד: פרק ט' מדבר על עונשין.
יובל גל אביעד: אני אקרא את הסעיפים, אבל יכול להיות שההגדרה לגבי בעלים או מפעיל – לאחר הדיון מחר עם היועצת המשפטית יכול להיות שהוא ישתנה, ואז נביא את ההגדרה החדשה ככל שתהיה הגדרה חדשה לתוך החוק, ואז לאורך החוק נצטרך לתקן.
יפעת שאשא ביטון: ניסוח אחיד.
יובל גל אביעד: כן, ניסוח אחיד.
יובל גל אביעד: "עונשין – 57.
יובל גל אביעד: העושה אחד מאלה, דינו – מאסר שנה או קנס כאמור בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין, ואם נעברה עבירה על ידי תאגיד – כפל הקנס האמור: (1) מפעיל או מחזיק כבעלים מעון יום לפעוטות שלא ניתן לגביו רישיון הפעלה או רישיון זמני, או בניגוד לתנאיו, בניגוד להוראות סעיף 4; (2) מפר צו הפסקה מינהלי שניתן לפי הוראות סעיף 32".
יובל גל אביעד: זה העונשין של החוק.
יובל גל אביעד: פרק י' מדבר על מספר - - -
שמרית גיטלין-שקד: אלה ההוראות הפליליות היחידות שיש בחוק.
שמרית גיטלין-שקד: כלומר, אלה העבירות הפליליות היחידות שיש בחוק.
גיל אשכנזי: שנה.
גיל אשכנזי: זה מספיק.
יפעת שאשא ביטון: מה, אם זה מספיק?
גיל אשכנזי: זה מספיק, אנחנו אומרים.
גיל אשכנזי: זה די והותר.
יפעת שאשא ביטון: הרעיון הוא שמי שמפעיל בלי רישיון, כל השאר אלו דברים שאפשר לתקן, לטפל, מקבלים עיצומים כספיים.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזה בסדר.
יפעת שאשא ביטון: ומי שחלילה מורשע, עובר עבירות פליליות אחרות שהוא ממילא לא יכול לפתוח בגינן – לדעתי זה מטופל וזה בסדר.
יובל גל אביעד: יש שאלות?
גיל אשכנזי: הוא שאל אותי אם זה גם וגם.
גיל אשכנזי: יש סעיף שאומר שזה או עיצום או כתב אישום.
יובל גל אביעד: סעיף 54 שמדבר על שמירת אחריות פלילית.
גיל אשכנזי: (ג), בסוף, מחזירים כסף.
יובל גל אביעד: בהנחה והוגש כתב אישום והורשעת, זה מחזיר את העיצום הכספי כי אתה מקבל קנס.
יובל גל אביעד: יש לך את סעיף 54 שהוא מיוחד.
גיל אשכנזי: זה לא מצטבר.
יובל גל אביעד: "סודיות – 58.
יובל גל אביעד: אדם שהגיע אליו מידע לפי הוראות חוק זה תוך כדי מילוי תפקידו או במהלך עבודתו, ישמרנו בסוד, לא יגלה אותו לאחר ולא יעשה בו כל שימוש, אלא לפי הוראות חוק זה או חיקוק אחר או לפי צו של בית משפט".
יובל גל אביעד: "אחראי על טיפול בפניות הציבור – 59.
יובל גל אביעד: (א) הממונה ימנה אדם מטעמו שיהיה אחראי לטיפול בפניות הציבור לעניין חוק זה ובכלל זה הפרת ההוראות לפי חוק זה (להלן – אחראי על טיפול בפניות הציבור); פרטי האדם שמונה כאמור הכוללים את שמו, ופרטי ההתקשרות עמו, לרבות מספר הטלפון וכתובת המייל, יפורסמו באתר האינטרנט של המשרד ויצוינו על גבי כל רישיון הפעלה".
יובל גל אביעד: סעיף קטן (ב) – יש פה תוספת של הוועדה.
יובל גל אביעד: אני אקרא אותה בכל זאת.
יובל גל אביעד: "(ב) מצא האחראי על טיפול בפניות הציבור כי הופרה הוראה מהוראות לפי חוק זה, רשאי הוא להורות לבעל רישיון הפעלה של מעון יום או למנהל או לבעלים של מעון יום לפעוטות לתקן את הליקוי שנמצא בתוך פרק זמן שיקבע/ידווח לממונה על ההפרה".
שמרית גיטלין-שקד: זה או-או.
שמרית גיטלין-שקד: אתם צריכים להחליט.
שמרית גיטלין-שקד: אני רק אומר, יובל, בחוק בתי דיור מוגן ניתנה לאחראי על טיפול בפניות הציבור סמכות שלא רק שהוא מקבל פניות ציבור – אגב, מה שנאמר לי על ידם שעיקר האכיפה שלהם היא דרך הממונה על פניות הציבור הזה.
שמרית גיטלין-שקד: אנשים מתקשרים ומדווחים על הפרות.
שמרית גיטלין-שקד: ולכן ברגע שהוא יודע על ההפרה, השאלה אם אנחנו אומרים הוא יודע על ההפרה, הוא יכול להורות לבעלים של מעון היום - - -
יובל גל אביעד: לא, אז אני אגיד משהו.
שמרית גיטלין-שקד: יובל, אני רק אסיים.
שמרית גיטלין-שקד: לתקן את ההפרה, בדומה לסמכות שיש בחוק דיור מוגן, או שאנחנו אומרים הוא רק מדווח לממונה על ההפרה, הוא לא מורה לאותו אדם לתקן את ההפרה.
יובל גל אביעד: אני אתייחס.
יובל גל אביעד: אנחנו כרגע לא יכולים לדעת מה הכשירות של הממונה על הטיפול בפניות ציבור.
יובל גל אביעד: הוא לא מפקח.
יובל גל אביעד: יכול להיות שהוא לא יהיה מפקח.
יובל גל אביעד: יכול להיות שהוא יהיה אדם אחראי, הכול טוב ויפה, אבל ברמת היכולת שלו לנתח את האירוע שעומד מולו – אני לא חושב שאנחנו כמשרד יכולים לקחת אחריות ולהגיד אני ממנה מפקח לצורך טיפול בתלונות הציבור במיוחד, כן חשוב לי להגיד שכמות התקנים שניתנה להפעלת החוק הזה היא קטנה.
יובל גל אביעד: זאת אומרת שאני אעדיף שאם ניתן לי כבר מישהו שיש לו ידע בתחום של פיקוח, שהוא יעבור לתחום של פיקוח ולא יהיה ממונה.
יפעת שאשא ביטון: אבל זה קפץ מ-19.
יפעת שאשא ביטון: הוא מכפיל את עצמו, מספר התקנים.
יפעת שאשא ביטון: מ-19 ל-38.
קארין אלהרר: מה בעיניך צריכים להיות הכישורים של ממונה על פניות הציבור?
יובל גל אביעד: אני לא גורם מקצועי ואני לא נציבות שירות המדינה.
יובל גל אביעד: אני לא יכול להגיד לך כרגע מהם הכישורים.
יובל גל אביעד: אבל אני כן ארצה שבן אדם יהיה מהיר, שידע לעשות את העבודה בצורה יעילה.
קארין אלהרר: שיגיד פנייתך בטיפול, תודה.
יובל גל אביעד: אני לא חושב שיש מישהו - - -
סוהייר שקור: השאלה מה התפקיד שלו.
קריאה: להעביר את זה לממונה.
יפעת שאשא ביטון: בואו נהיה ריאליים.
יפעת שאשא ביטון: עכשיו אני מקבלת פניות אחרות.
יפעת שאשא ביטון: אם אני מקבלת אותן ואני צריכה להתקשר למקום, ואני צריכה לדווח, אני כבר לא מקבלת פניות אחרות.
שמרית גיטלין-שקד: לא נמצא פה נציג משרד הרווחה, אבל הוא היה כאן גם בדיון הקודם.
יובל גל אביעד: כן, אבל לא הייתה על זה הסכמה ממשלתית.
יובל גל אביעד: אני חושב שגם בדיונים הפנימיים בינינו - - -
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שצריך להעביר את זה למי שאמור להוריד את ההנחיה.
קארין אלהרר: אבל תפריד, יובל.
קארין אלהרר: אתם כל הזמן משתבללים בהסכמה הממשלתית.
יובל גל אביעד: דווקא לא.
יובל גל אביעד: אני הסברתי, לא נצמדתי לזה.
יובל גל אביעד: נכון שזה לא - - - אני שוב פעם מסביר: כמות התקנים שניתנה להפעלת החוק הזה היא איקס תקנים מסודרים.
קארין אלהרר: יובל, אבל אחראי על פניות ציבור - - -
יובל גל אביעד: אני לא יכול כרגע להגיד שאני לוקח תקן של מפקח – את יודעת מה, זה לא התפקיד המקצועי שלי להגיד את זה.
יובל גל אביעד: הנה, סוהייל יושבת כגורם מקצועי, והיא תגיד.
יובל גל אביעד: אני גורם משפטי.
יובל גל אביעד: לקחת תקן של מפקח - - -
שמרית גיטלין-שקד: אתה לא צריך לקחת תקן של מפקח, יובל.
שמרית גיטלין-שקד: אף אחד לא אמר שאתה צריך לקחת תקן של מפקח.
קארין אלהרר: אתה לא לוקח.
אורי שלומאי: אבל בכל מקום – מה זה אחראי על פניות ציבור?
אורי שלומאי: - - - במשרד.
אורי שלומאי: אחראי על פניות ציבור, תפקידו לנתב - - -
יפעת שאשא ביטון: חבר'ה, אני ממש מתנצלת, אני לא מצליחה להבין מה הסיפור.
יפעת שאשא ביטון: כל אלה שעובדים בפניות ציבור הם לא גם אלה שפועל אחר כך מתקשרים - - -
שמרית גיטלין-שקד: הכוונה היא שאתה ממנה אדם - - -
יובל גל אביעד: זה מה שהיא הציעה.
אורי שלומאי: יש ממונה, שיפנו לממונה.
אורי שלומאי: הוא יד ימינו של הממונה, נכון?
יפעת שאשא ביטון: הוא מקבל והוא מעביר את זה למפקחים שצריך, לממונה שצריך, והם אמורים לפנות לאנשי מקצוע.
יפעת שאשא ביטון: גם אני כאשת מקצוע לא מוכנה לקבל מאיזה פקיד של פניות ציבור הודעה את לא בסדר.
יפעת שאשא ביטון: זה מעליב.
קארין אלהרר: זה בדיוק העניין, הוא לא צריך להיות איזה פקיד.
קארין אלהרר: אנחנו צריכים להסתכל על זה מנקודת מבטו של האזרח.
קארין אלהרר: הוא פונה לפניות הציבור.
יפעת שאשא ביטון: וההוא מפניות הציבור אמור לטפל בזה בצ'יק וצ'ק אל מול הסמכות שאמורה לפנות למקצועי.
קארין אלהרר: מהניסיון של כולנו – אני לא רוצה לזלזל באף אחד, אני לא - - - זה פשוט עניין של סמכויות שניתנו לאדם.
קארין אלהרר: אני חושבת שהרבה יותר יעיל יהיה לא שהוא יפתור את כל הבעיות, אבל שתהיה לו סמכות.
יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לך איפה הקושי שלי – כי ברגע שהוא מטפל, גם אם יש רישום והכול, בסוף יש מידע שצריך להתנקז בידיים המקצועיות שעובדות מול אותו מוסד.
קארין אלהרר: הוא עובד עם הממונה.
שמרית גיטלין-שקד: הוא עובד עם הממונה.
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל הממונה צריך לעבוד עם המפקח, והמפקח צריך להחזיק בידיו את המידע המקצועי כדי שכשהוא מגיע אחר כך למקום הזה לביקור, יש לו את הרקע ואת הכול.
יפעת שאשא ביטון: לתפיסתי זה לא - - -
קארין אלהרר: האם - - - לדבר עם המפקח?
שמרית גיטלין-שקד: יפעת, הרבה פעמים את אומרת שבחוק הזה יש אלפי מפקחים, ההורים.
שמרית גיטלין-שקד: ואז יוצא שיש לנו הרבה מאוד הורים שנמצאים בשטח.
יפעת שאשא ביטון: בגלל זה אני אומרת, כל הורה שמתקשר - - -
שמרית גיטלין-שקד: והם מדווחים, ויגיעו לאותו אדם הרבה יותר דיווחים – אני לא בטוחה אם לא פחות מאשר המפקח שנמצא בשטח.
שמרית גיטלין-שקד: כי המפקח – כמה יספיק להיות ביום?
שמרית גיטלין-שקד: והממונה הוא אותו ממונה.
שמרית גיטלין-שקד: יגיעו אליו המון דיווחים מהרבה מאוד הורים.
יפעת שאשא ביטון: וכל הדיווחים האלה – יתחיל להרים טלפון לכל המעונות ולהגיד להם תקשיבו אין לכם - - -
שמרית גיטלין-שקד: בחוק הדיור המוגן נתנו לו סמכות.
שמרית גיטלין-שקד: רשאי אותו אדם, אותו ממונה על פניות הציבור, להורות לבעל רישיון הפעלה לתקן את הליקוי שנמצא בתוך פרק זמן שיקבע.
שמרית גיטלין-שקד: הוא יאמר אתה צריך לתקן את זה.
שמרית גיטלין-שקד: אם הוא רואה שהוא לא מצליח, אוקיי.
יפעת שאשא ביטון: לא רציני בעיני.
יפעת שאשא ביטון: זה לא רציני בעיני, אלא אם כן נעשה פה תהליך מקביל: פעם אחת יוצאת הודעה כתובה – מייל או לא יודעת מה – לאותו מפעיל, אבל אין שאלה שהמידע הזה צריך לעבור לממונה או למפקח שאחראי על אותו - - -
שמרית גיטלין-שקד: אפשר גם וגם.
שמרית גיטלין-שקד: אפשר להורות לבעלים של מעון היום לתקן את הליקוי, וידווח לממונה על ההפרה.
שמרית גיטלין-שקד: במקביל.
קארין אלהרר: אני רוצה לחדד את ההבדל.
קארין אלהרר: יפעת, ההבדל בין - - -
שמרית גיטלין-שקד: אז את יכולה להשאיר את זה רק לדווח.
יובל גל אביעד: כמו מבקר המדינה.
קארין אלהרר: שנייה, יובל, אני רוצה לחדד לך מה ההבדל.
קארין אלהרר: אני לא חושבת שהממונה על פניות הציבור צריך לעשות את כל הבירור בעצמו.
סוהייר שקור: לא, הוא גם לא יכול.
קארין אלהרר: הוא גם לא יכול, ואני לא רוצה שהוא יעשה את זה.
יפעת שאשא ביטון: פה צריך לדווח בתוך פרק זמן.
קארין אלהרר: אבל יש דברים שהם טכניים.
קארין אלהרר: כשדיווחו על משהו שהוא טכני, למה לא לאפשר לו לכתוב תוך כדי שהוא מעביר לממונה – במקום להגיד פנייתך בטיפול – שזה הדבר הכי מבאס שאזרח יכול לקבל – שיכתוב לו - - -
יפעת שאשא ביטון: לא, הועבר למפקח האחראי על המוסד החינוכי שמטפל.
יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לך למה, קארין.
יפעת שאשא ביטון: אני מנסה לגלגל את זה בראש.
יפעת שאשא ביטון: אני מסתכלת על זה ממקום מקצועי.
יפעת שאשא ביטון: ברגע שאני מפקחת של מספר מוסדות, ומגיע אלי עניין טכני לגמרי – הוא לא שם את התעודה במקום בולט – אני כמפקחת באה ולא מסתכלת רק על התעודה.
יפעת שאשא ביטון: אני כבר בודקת.
יפעת שאשא ביטון: אני מגיעה לשם ואומרת למה אין לך תעודה?
יובל גל אביעד: את ההיסטוריה את יודעת.
קארין אלהרר: השאלה כמה תצליחי להגיע.
יפעת שאשא ביטון: המפקחים בדרך כלל – במיוחד אם את נותנת להם איזושהי התרעה נקודתית, אם את שמה - - - על מקום, אז הם מגיעים אליו, גם אם היו צריכים להגיע למקום אחר.
יפעת שאשא ביטון: ככה הדינמיקה עובדת, לפחות אני מכירה את זה.
קארין אלהרר: בסדר, אז אני רק מנסה להבין מה מעמדו, או מה הסמכויות שיהיו לממונה על פניות הציבור.
קארין אלהרר: האם הוא רק צינור העברת מידע?
קארין אלהרר: לזו הכוונה?
יפעת שאשא ביטון: בהנחה שהוא אוסף את כל המידע, והוא אמור להעביר אותו לממונים ולמי שאחראיים בשטח.
סוהייר שקור: סליחה, זה מה שקורה היום.
סוהייר שקור: סוהייר שוקור, מנהלת תחום בכיר רישוי ואכיפה באגף למעונות יום.
סוהייר שקור: זה מה שקורה היום.
סוהייר שקור: התפקיד של ממונה על פניות הציבור הוא לנתב.
סוהייר שקור: הוא מנתב את זה - - -
קארין אלהרר: אבל האם הוא אחראי למשל לקבל את המענה - - -
סוהייר שקור: הוא גם מקבל את המענה, והוא מעביר את זה - - -
קארין אלהרר: מה פרק הזמן שהוא אמור לקבל - - -
יפעת שאשא ביטון: זה הדבר היחידי שכן הייתי מעגנת, שהוא צריך להעביר את הפנייה בתוך איקס זמן.
יפעת שאשא ביטון: עם זה אני מסכימה לגמרי.
יפעת שאשא ביטון: לדעת שזה נסגר.
סוהייר שקור: יפעת, יש נוהל.
סוהייר שקור: יש נהלים.
יפעת שאשא ביטון: גם, זה צריך להיות במדרג של דברים, כי אם הוא מקבל איזושהי התראה על משהו שהוא חמור ומהווה סכנה – אני כן חושבת, ופה אני מסכימה שהדברים צריכים להיות מאוד מוגדרים מבחינת מדרג ומבחינת פרק זמן או משך זמן לטיפול.
יפעת שאשא ביטון: זה לגמרי.
יפעת שאשא ביטון: מעבר לזה, אני חושבת שיש דברים שצריך להשאיר בידיים המקצועיות, גם כדי לא ליצור זילות של המקצוע הזה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים הרי לחזק אותם.
שמרית גיטלין-שקד: יפעת, אני רק רוצה להקריא את מה שאנחנו אומרים.
שמרית גיטלין-שקד: מצא האחראי על טיפול בפניות הציבור כי הופרה הוראה מהוראות לפי חוק זה – אני מוחקת – ידווח לממונה על ההפרה.
שמרית גיטלין-שקד: ואם אני מבינה, רציתם שנוסיף: וישיב לפונה.
קארין אלהרר: פרק זמן.
שמרית גיטלין-שקד: וישיב לפונה – בתוך כמה זמן?
שמרית גיטלין-שקד: את לא רוצה לעגן את זה?
אורי שלומאי: זו הוראה מינהלית, זה לא לחקיקה ראשית.
יפעת שאשא ביטון: אין לי בעיה שהם ייצרו את המדרג.
יפעת שאשא ביטון: כי יש דברים שהם לא דרמות, אם התעודה תהיה עכשיו או בעוד יומיים - -
אורי שלומאי: זה לא לחקיקה ראשית.
יפעת שאשא ביטון: - - אבל אם אני יודעת שיש שם מפגע חמור שילדים עלולים לסכן את עצמם, אז אני צריכה להודיע בתוך איקס שעות.
אורי שלומאי: מאיפה הוא יודע?
יובל גל אביעד: - - מאיפה הוא יודע איך לעשות את הניתוק הזה?
יובל גל אביעד: אין לו סמכות.
יובל גל אביעד: אני חושב שזה אפילו מסוכן.
שמרית גיטלין-שקד: את הנוסח אתה לא רוצה.
שמרית גיטלין-שקד: אוקיי, בסדר.
יובל גל אביעד: מסוכן לתת לאדם שלא - - -
קארין אלהרר: תגידו, זה סטודנט במשרה חלקית?
יובל גל אביעד: אני לא יודע.
יובל גל אביעד: אני לא יודע מי - - -
אורי שלומאי: אבל אני יודע מה זה – נגיד אצלנו במשרד, הממונה על פניות ציבור, מה תפקידו.
יובל גל אביעד: לנתב.
אורי שלומאי: הוא יושב – תפקידו לנתב ולשכלל את כל ההתייחסויות.
יפעת שאשא ביטון: שיקול הדעת שלו זה במדרג החומרה של הדברים.
יובל גל אביעד: האמת היא שאותי זה מפחיד.
שמרית גיטלין-שקד: אז אנחנו מורידים את כל (ב), ואנחנו מכניסים ישיב לפונה ל-(א)?
אורי שלומאי: גם זה, אני לא בטוח שזה לחקיקה ראשית.
אורי שלומאי: מה זה ישיב לפונה?
שמרית גיטלין-שקד: גם את זה אתה לא רוצה?
שמרית גיטלין-שקד: "הממונה ימנה אדם מטעמו שיהיה אחראי לטיפול בפניות הציבור לעניין חוק זה ובכלל זה הפרת ההוראות לפי חוק זה (להלן – אחראי על טיפול בפניות הציבור); פרטי האדם שמונה כאמור הכוללים את שמו, ופרטי ההתקשרות עמו, לרבות מספר הטלפון וכתובת המייל, יפורסמו באתר האינטרנט של המשרד ויצוינו על גבי כל רישיון הפעלה".
שמרית גיטלין-שקד: יכול להיות שאפילו אין טעם – את רוצה שנאמר שישיב לפונה?
קארין אלהרר: אפשר להוריד את הממונה על פניות הציבור.
יפעת שאשא ביטון: אני לא חושבת שצריך להוריד אותו.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזאת פונקציה שהיא מאוד מאוד חשובה.
יפעת שאשא ביטון: ההורים צריכים לדעת שיש להם כתובת.
יפעת שאשא ביטון: כי ההורים צריכים לדעת שיש להם כתובת.
יפעת שאשא ביטון: כי אנחנו צריכים לדעת שיש מעבר מידע שבו זה מתנקז.
קריאה: הוא גם יחזיר את זה אלינו.
קארין אלהרר: אבל אם אני הורה, אני לא פונה לממונה, אני פונה למפקחת.
קריאה: נכון, זה כפל.
קארין אלהרר: זאת האמת, היא תשיב לי יותר מהר.
קארין אלהרר: מה אני צריכה - - -
יפעת שאשא ביטון: לא כולם יודעים מי המפקחת.
יפעת שאשא ביטון: מה אכפת לי שתהיה לי גם הפונקציה הזאת שאליה זה יתנקז?
סוהייר שקור: צריך את המעקב על פניות הציבור.
סוהייר שקור: את לא יכולה.
יפעת שאשא ביטון: הוא צריך להשיב, הוא צריך לסגור פנייה.
יפעת שאשא ביטון: הסיפור שלו בפיקוח הוא שהעברתי את המידע למפקחת, היא צריכה להחזיר לי תשובה שהנושא הזה טופל ואיך בתוך איקס זמן.
יפעת שאשא ביטון: זה מאגר שיכול לשרת אחר כך את המשרד.
יפעת שאשא ביטון: אני לא חושבת שזו פונקציה מיותרת.
קארין אלהרר: אני מסתכלת על זה מהעיניים של האזרח, לא מהעיניים של המשרד.
קארין אלהרר: זה הכי מבאס בעולם שאת פונה - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל לא כל אחד שאת פונה אליו הוא המומחה בתחום, ואני לא יכולה לצפות שכל אחד שאני פונה אליו הוא יהיה המומחה שיטפל לי בכל – אני לא מצפה שהפקידה בקופת חולים, ואני מכבדת אותה מאוד, תדע לענות לי על סוגיות רפואיות, והיא הראשונה שאני פוגשת.
קארין אלהרר: יש דברים שהיא צריכה לדעת ומצופה ממנה, ויש דברים שלא.
קארין אלהרר: פניות ציבור נשמע לי כמו מישהו מטפל.
שמרית גיטלין-שקד: 59 – רק (א) נשאר, (ב) נמחק.
גל קנר אלימי: גל קנר אלימי.
גל קנר אלימי: מה הוחלט לגבי ישיב לפונה?
גל קנר אלימי: אנחנו משאירים את זה, נכון?
גל קנר אלימי: כי אם אני פונה לממונה, אני רוצה לקבל איזושהי תשובה - - -
יפעת שאשא ביטון: את תקבלי תשובה, זה רק לא צריך להיות בבסיס החוק.
קריאה: זה לא צריך להיות בחקיקה ראשית.
גל קנר אלימי: מה שעלול לקרות במצב כזה הוא שאני אפנה לפניות הציבור, ואז יגידו לי בדיוק מה שאמרה חברת הכנסת קארין אלהרר, שזה יועבר לפניות הציבור, ויגידו לי משם זה הועבר למפקחת.
גל קנר אלימי: אני אצטרך למצוא אם היא רודפת אחרי המפקחת - - -
יפעת שאשא ביטון: לא, את אמורה לקבל תשובה.
יפעת שאשא ביטון: אם זה יהיה בבסיס החוק או לא – אני לא יודעת עד כמה זה מקובל.
יפעת שאשא ביטון: ברור שבסוף התהליך את צריכה לקבל תשובה.
אורי שלומאי: רשות מינהלית צריכה בתוך 45 ימים להשיב לך.
קארין אלהרר: ואללה, מתי זה עבד?
אורי שלומאי: זה היה בחקיקה ראשית, אגב.
אורי שלומאי: זה היה בחקיקה ראשית.
קארין אלהרר: ספר לי על זה.
קארין אלהרר: מה עם אכיפה?
שמרית גיטלין-שקד: וישיב לפונה אודות הטיפול בפנייתו.
יפעת שאשא ביטון: לא אכפת לי שיהיה, גם לא אכפת לי שלא יהיה.
גל קנר אלימי: איך נעשה את זה שנקבל תשובה, ולא בתוך 45 ימים, או בפרק זמן מסוים?
קארין אלהרר: אני חותמת היום על 45 ימים.
קארין אלהרר: מי מוכן לחתום על זה גם?
גל קנר אלימי: האמת שכן.
אורי שלומאי: יש שר.
קארין אלהרר: אה, יש שר?
יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לך מה המצב האידיאלי?
יפעת שאשא ביטון: שברגע שאת התקשרת על איזושהי לקונה, את תגיעי לגן בתוך איקס זמן שהוא לא 45 יום, אלא הרבה פחות מזה, ואת תראי שזה טופל.
יפעת שאשא ביטון: זאת האינדיקציה הטובה ביותר.
גל קנר אלימי: אבל אני יכולה לספר לך שבמעון של הבן שלי, לפני כמה שנים, התקשרנו לגבי שער שלא ננעל.
גל קנר אלימי: כל אחד היה יכול להיכנס - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל שימי לב – על המעון של הבן שלך, שלא נמצא היום, לפני הרבה מאוד שנים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נמצאים במקום אחר.
גל קנר אלימי: עדיין, מה מזיק לנו לכתוב שישיב לפונה, שאנחנו יודעים שזה הגורם שמשיב לפונה?
גל קנר אלימי: אולי לקבוע לוחות זמנים סבירים לדבר הזה, כדי שכן יהיה ברור.
יפעת שאשא ביטון: לוחות הזמנים קבועים.
אורי שלומאי: לא נהוג לכתוב דבר כזה בחקיקה ראשית.
אורי שלומאי: יש תבניות לחקיקה ראשית, ואז מה יגידו בחקיקה שלא כתובה ההוראה הזאת?
גל קנר אלימי: אז איך פותרים את הטרטור של ההורים שיש היום במעונות מפוקחים?
אורי שלומאי: זה תלוי במשרד כמובן.
אורי שלומאי: במשרד הממונה, צריך ללחוץ עליו שזה מה שיקרה.
קארין אלהרר: תפני למבקר המדינה.
קונסטנטין שוויביש: קונסטנטין שוויביש, מנכ"ל איגוד מורים עולים.
קונסטנטין שוויביש: השאלה האם זה כביש חד סטרי או דו סטרי?
קונסטנטין שוויביש: כלומר, הבעלים, המפעיל, התאגיד, יכול להתלונן על הפרת החוק מצד המפקח?
קארין אלהרר: נראה לי לא יעיל להתלונן - - -
יובל גל אביעד: זה נושא שדובר אצלנו בדיון הפנימי.
יובל גל אביעד: אנחנו מקווים שאנחנו נסיים את הדיון, ואז תהיה לנו תשובה גם בנושא הזה.
יובל גל אביעד: זו שאלה במקום.
יובל גל אביעד: בהחלט.
יפעת שאשא ביטון: מי אמר את זה?
יפעת שאשא ביטון: אם זה בא מהם והם מוכנים להתלונן בפני הממונה.
קארין אלהרר: לא, התלוננו על המפקח.
קונסטנטין שוויביש: על הפרה מצד הממונה.
קונסטנטין שוויביש: המפקח והממונה גם.
יובל גל אביעד: אנחנו מבינים את השאלה.
יובל גל אביעד: זה משהו שעלה בדיונים פנימיים שלנו.
קונסטנטין שוויביש: כן, אבל אם זה תלונות הציבור, גם אנחנו ציבור.
קארין אלהרר: מי יקבל את ההחלטה הזאת?
אורי שלומאי: משרד המשפטים רוצה את הדבר הזה.
יובל גל אביעד: רק רגע, אני רוצה לסייג את זה.
יובל גל אביעד: אני לא יודע אם זה לעבודת המפקח או לעבודת הבודק מטעם המפקח.
יובל גל אביעד: זאת הבחנה שאנחנו כרגע עושים.
אורי שלומאי: אתה יכול להגיד את הדברים.
קארין אלהרר: בסדר, אתם לא חייבים להוציא - - -
יובל גל אביעד: כי זה לא סגור, אז אין טעם עכשיו לעדכן.
יפעת שאשא ביטון: תחזרו אלינו.
יפעת שאשא ביטון: אם הדברים אכן דברים שעלו גם בדיון המקצועי - - -
יובל גל אביעד: כי רק למפקח יש סמכות שלטונית, ולכן קצת יותר קשה להגיד את מה שאתה מבקש.
יובל גל אביעד: לעניין בודק של - - - אנחנו כן בודקים את האפשרות שיהיה על זה סעיף בחוק.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו קצת אחרי הזמן, אז אנחנו נסיים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נסיים כאן, בסעיף 59(א), ממנו אנחנו נמשיך בדיון הבא.
יפעת שאשא ביטון: הדיון הבא יהיה, בעזרת ה', ב-10 בחודש.
יפעת שאשא ביטון: זה שבוע הבא ביום רביעי, ב-10:30 בבוקר, בחדר הזה.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, הדיון נעול.
יפעת שאשא ביטון: בוקר טוב לכולם, אני מתכבדת להתחיל את דיון הוועדה בנושא הצעת חוק התקנת מצלמות לשם הגנה על פעוטות במעונות יום לפעוטות, התשע"ט.
יפעת שאשא ביטון: זו הצעת חוק פרטית שלי יחד עם חברי כנסת נוספים.
יפעת שאשא ביטון: זה למעשה דיון המשך לכל דיוני החקיקה בנושא.
יפעת שאשא ביטון: לפני הפתיחה אני רוצה להזכיר לכולכם ששנתיים אם לא יותר מכך אנחנו נלחמים כדי לקדם את החוק הזה.
יפעת שאשא ביטון: לצערנו היה צריך את המוות המיותר של יסמין וינטה כדי לקדם את הנושא.
יפעת שאשא ביטון: זה נכון שעדיין יש מחלוקות, אבל נפתור את כולן כי אנחנו באמת יודעים שבמדובר בחיים ומוות שוב, החוק לא מיועד להיות כנגד המטפלות המסורות שמקדישות את החיים שלהן בשביל הילדים שלנו.
יפעת שאשא ביטון: החוק הזה לא נועד להן.
יפעת שאשא ביטון: החוק הזה נועד לעשבים השוטים שאנחנו צריכים לעקור משורש, שחובתנו להוציא מהמערכת ולשים לזה סוף, גם בשביל המטפלות הטובות וגם בשביל הילדים שלנו.
יפעת שאשא ביטון: עם הדברים האלה אני רוצה שאנחנו ניגש לדיון הזה כי יש לנו משימה משותפת ואני בטוחה שגם אינטרס משותף להביא את הצעת החוק הזו לישורת האחרונה להצבעה, כי הרבה אזרחים נושאים אלינו עיניים – אני מקבלת הרבה מאוד פניות.
יפעת שאשא ביטון: הורים רבים נושאים עיניים לוועדה הזו ורוצים שנסיים את התהליך הזה.
יפעת שאשא ביטון: אז אני באמת מבקשת – בואו נעשה הכל כדי לפתור את המחלוקות שיש, הן כבר לא רבות, אבל בואו נפתור אותן כדי להגיע להצבעה.
יפעת שאשא ביטון: כמה סוגיות – הראשונה, שאני מודה שגם קצת קוממה אותי זה הנושא של הסייגים ששמנו לגבי המקומות בהם לא יותקנו מצלמות – אמרנו – מקום שבו יש 80% ומעלה של הורים שלא רוצים מצלמות בגן.
יפעת שאשא ביטון: זה מה שנאמר בפרוטוקול, זה מה שסוכם בוועדה, ולשולחן ועדת השרים מגיע נוסח שאומר – מחצית מההורים לא רוצים מצלמות בגן.
יפעת שאשא ביטון: מחצית מההורים מבחינתי זה לא מספיק.
יפעת שאשא ביטון: אם אנחנו הולכים על רוב אנחנו הולכים על רוב מוחלט.
יפעת שאשא ביטון: אבל מה שהפריע לי פה זה שאני נותנת אמון מלא בכל אחד מהגורמים שיושבים סביב השולחן.
יפעת שאשא ביטון: אני מודה שאפילו לא העליתי בדעתי לעבור על הנוסח הכחול כדי לראות שכל מה שסיכמנו זה מה שיהיה.
יפעת שאשא ביטון: אם עברתי עליו זה כדי לראות שאין טעויות סופר, אבל לא דמיינתי שמישהו ייקח את מה שעשינו פה בוועדה ויביא את זה לוועדת השרים כפי שחשקה נפשו.
שימרית שקד גיטלין: בנוסח הכחול שסיכמנו זה כן היה כמו שסיכמתם – 80%.
שימרית שקד גיטלין: הם שינו את זה אחר כך, בוועדת השרים.
יפעת שאשא ביטון: אבל הם הגישו את זה לוועדת השרים.
יפעת שאשא ביטון: תראו, עם כל הכבוד לרוה"מ, ויש לי כבוד, ישבנו פה ודנו בוועדה.
יפעת שאשא ביטון: גם קיבלנו את כל הערות המשרד של רוה"מ, ובכל זאת – לבוא ולקחת, לחתוך את זה ל-50% בלי שבכלל מביאים את זה לדיון בוועדה, ואפילו לא טרחו להגיד – יש פה הסתייגות, בואי נדבר עליה.
יפעת שאשא ביטון: אני נותנת אמון במי שיושב כאן.
יפעת שאשא ביטון: לא חשבתי שלוועדת השרים יבוא משהו אחר.
יפעת שאשא ביטון: אז אני באמת מבקשת מכם – בואו נעלה את כל מה שיש לנו כאן ועכשיו ועם זה אנחנו הולכים אחר כך הלאה, אנחנו לא יוצאים מהחדר ומשנים אחר כך כל אחד לפי אוות נפשו את הדברים ומביאים להצבעה תוך איזה מחטף.
יפעת שאשא ביטון: לא ניתן שזה יקרה.
יפעת שאשא ביטון: אני כבר עכשיו אומרת: אם יש פה נציגים של רוה"מ שרוצים לבדוק את הסיפור הזה – 50% זה לא יהיה.
יפעת שאשא ביטון: המקסימום שאני מוכנה ללכת אליו זה 70% כדי שלפחות נבטא רוב מוחלט של אנשים שלא רוצים מצלמות.
יפעת שאשא ביטון: אני גם חייבת לומר ביושר – אני בטוחה בתוך תוכי שלא נגיע למצב כזה שבכלל יהיו הורים שלא ירצו מצלמות, כי אנחנו רואים שהמגמה היום בשטח היא בדיוק הפוכה.
יפעת שאשא ביטון: זה לגבי הסוגיה הזו.
יפעת שאשא ביטון: אם אתם רוצים לעשות בדיקה – זה הזמן, מול מי שצריך.
שימרית שקד גיטלין: אנחנו בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.
שימרית שקד גיטלין: אני אתחיל בהקראה ואסביר בכל תיקון למה אנחנו צריכים את התיקון.
שולמית ביסמנובסקי: בכוונה הורדתם את "חסרי ישע" כאן?
יפעת שאשא ביטון: כבר בראשית הדרך דיברנו על זה שהצעת החוק המקורית מדברת על כל חסרי הישע.
יפעת שאשא ביטון: קיבלנו אישור להתקדם רק עם גילאי לידה עד 3.
יפעת שאשא ביטון: לא הסתרתי את הרצון העז שלי להמשיך את זה אחר כך לגילאי 3 עד 6, וכך הלאה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שבמקביל מתקיים הליך דומה לגבי קשישים במוסדות סיעודיים כך שאת חסרי הישע האלה - - -
שולמית ביסמנובסקי: אנחנו מדברים על חסרי ישע בגיל שנתיים ו-8 חודשים שנמצאים בגן עירוני - - -
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על מסגרות של לידה עד גיל 3.
יפעת שאשא ביטון: דיברנו על זה מההתחלה.
שולמית ביסמנובסקי: יש גם עד גיל 3 במשרד החינוך.
שולמית ביסמנובסקי: צריך לקחת את זה בחשבון.
יפעת שאשא ביטון: לקחנו את זה בחשבון.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים להחיל את הזה על מסגרות של משרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: כרגע לא מסתייע.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נמשיך לשם – את זה אני יכולה להבטיח לכך, אבל את יודעת, אנחנו עושים את זה שלב-שלב, כי גם ככה זה קשה.
יפעת שאשא ביטון: מתחילים בכל המסגרות של לידה עד 3, שמוגדרות כמסגרות לידה עד 3, זה כל הפעוטונים, בעצם, שלא נמצאים תחת משרד החינוך.
מיקי רוזנטל: מאחר ומדובר במהלך שלטע