GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חגי פורגס: כמו שאנחנו מחייבים גם מסגרות קטנות בהצבת שלט אז אם יש שלט בסלון של המטפלת בבית אז ברור שאפשר לתלות שלט שמיידע - - -
קרן אוחנה איוס: אתה עושה הרחבה למה ברור – ברור לוח חופשות, ברור תפריט, ברור שכר לימוד.
קרן אוחנה איוס: זה כבר לא שלט, זה לשים בסלון של הבית לוח 2X2 ולשים עליו כל מה שאתה דורש.
קרן אוחנה איוס: בואו נעשה רגע משהו שהוא פשוט.
חגי פורגס: החוק דורש רק את זה.
קרן אוחנה איוס: לא, זה לא רק את זה.
קרן אוחנה איוס: אתה נתת עכשיו - - -
יפעת שאשא ביטון: בחרתם מעון בתוך הבית?
יפעת שאשא ביטון: יש לזה השלכות.
קרן אוחנה איוס: אבל אפשר למצוא פתרונות ראויים.
יפעת שאשא ביטון: תעשי גם וגם – אם קובעים לוח מודעות.
יפעת שאשא ביטון: בדיוק כמו שאני מחייבת לשים את האישור של חוק הפיקוח גם זה יהיה.
יפעת שאשא ביטון: אין מה לעשות, זה חלק מהבחירות שלך, את יודעת.
חגי פורגס: אז אם זה לא הובן – כל דרך שנגישה ויש – אם זה קלסר או גם מטפלת נראה לי שהיא שומרת את ההסכמים שלה מול ההורים באיזשהו תיק במגירה.
קרן אוחנה איוס: זה מה שאני אומרת.
קרן אוחנה איוס: אם יבוא מפקח והיא תתבקש להציג – היא תציג.
יפעת שאשא ביטון: לא, אנחנו רוצים שזה יוצג להורים.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שההורים שנכנסים למעון יודעים שמותקנות בו מצלמות ויש להם זכות לסרב.
קרן אוחנה איוס: ההורה צריך להסכים כמו שתהיה לו הזכות לסרב.
יפעת שאשא ביטון: לא, הוא לא צריך להסכים – זה מה שפספסת פה.
יפעת שאשא ביטון: ההורים לא צריכים להסכים להתקין מצלמות.
יפעת שאשא ביטון: רק יש להם את הזכות לא להתנגד שיהיו מצלמות – זה בדיוק הפוך.
חגי פורגס: אז אני מבקש לחדד – יש אפשרות של תיק מעון, שזה לגיטימי – קלסר שהמנהלת מנהלת בו רישום ומעקב על כל מיני דברים שאנחנו בודקים, ויש דרך של לוח מודעות.
חגי פורגס: אם החוק מחייב משהו יותר פומבי ולכן לוח מודעות – אין לי בעיה עם זה.
חגי פורגס: אם יש דרישה שזה או זה או תיק מעון גם אין לי בעיה עם זה.
חגי פורגס: דברים אחרים – בלתי אפשרי לפקח.
חגי פורגס: המפקח לא יבוא ויסתכל בקבוצות וואטסאפ.
קריאה: אז אנחנו נסכים גם לתיק מעון, זה בסדר.
יפעת שאשא ביטון: מתוקף החוק אנחנו מחייבים את כולם.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת רוזנטל, נקודת המוצא פה היא שונה.
יפעת שאשא ביטון: מבחינתנו יש מצלמות בכל המעונות.
יפעת שאשא ביטון: מי שרוצה להתנגד יצטרך להביא לידיעת המעון - - -
מיקי רוזנטל: איך?
מיקי רוזנטל: איך הוא יביא?
יפעת שאשא ביטון: כמו שאתם אוספים 20 שמות להצבעה שמית, אותו רעיון – אוספים 70% מההורים או 80% מההורים.
מיקי רוזנטל: אבל אני שואל אותו כי מחר הוא צריך לפקח על זה.
מיקי רוזנטל: איפה אתה רוצה שייאספו 50% המתנגדים או המסכימים?
מיקי רוזנטל: איפה אתה מוצא?
מיקי רוזנטל: איך אתה מתכוון לפקח על זה?
חגי פורגס: ההתנגדות צריכה להיות בכתב?
חגי פורגס: כי אם כן – שתשמור את זה בתיק המעון.
יפעת שאשא ביטון: עוד לא הגענו לסעיף הזה, והסעיף הזה יהיה ברור.
ניבין אבו רחמון: אני חושבת שזה חייב להיות בכתב כי סטנדרטית זה קורה.
ניבין אבו רחמון: היום זה קורה ככה – אם המורה, הגננת, רוצה לצלם את התינוקות או הילדים, היא רוצה את האישור של ההורים.
ניבין אבו רחמון: מה ששונה עכשיו שאנחנו אחרי החוק לא צריכים את האישור של ההורים אבל אנחנו כן רוצים את ההערות של ההורים – מי מתנגד ומי לא, ואני רואה שצריך לעשות את זה באופן רשמי או בכתב – דף שמגיע לבית, קוראים את זה, כותבים מה שרוצים, ומחזירים את זה לגן – זה חשוב מאוד.
ניבין אבו רחמון: עוד משפט שרציתי לחדד – שהצילומים יימסרו בסופו של דבר אך ורק לרשויות אכיפת החוק תחת צו של בית המשפט, כך הבנתי.
ניבין אבו רחמון: אז לסיכום – לא תהיה לנו בעיה עם ההורים כי גם הם צריכים את החוק הזה.
ניבין אבו רחמון: תכלס, הם צריכים את זה.
ניבין אבו רחמון: אנחנו נסכם את זה איך נגיע לנוסח שיהיה גם ברור וגם רשמי וגם בצורה ממש טובה ושנותנת להם הרגשה של אחריות – גם להורים וגם לגננת.
ניבין אבו רחמון: נראה לי בכתב – זה נותן אך ורק את זה.
ניבין אבו רחמון: לוח מודעות זה בנוסף, אני מסכימה אתך, יפעת, אבל בכתב, ביום הראשון – אנחנו מחלקים את זה להורים, זה אל"ף-בי"ת.
אחז אגם: אני מתייחס לסעיף הזה – אחת הבעיות שנוצרות שהורים נרשמים לגן מתוך הבנה שיש שם מצלמות.
אחז אגם: לכן, ככל ותהיה התנגדות ובסופו של דבר לא יהיו מצלמות - - -
יפעת שאשא ביטון: נדבר על זה ב-80%, על הפרוצדורות של מה שקורה.
זה כך: (ד) מנהל מעון יום לפעוטות יביא לידיעתם של הורי הפעוטות במעון בהודעה בכתב את דבר הפעלת המצלמות במעון ואת זכותם להתנגד להפעלת מצלמות לפי חוק זה כאמור בסעיף 11(4).
זה כך: כלומר, צריכה להיות הודעה בכתב.
זה כך: אם היא תישמר בתיק המעון, אם היא תהיה הודעה - - - גם להבנתי - - -
חגי פורגס: מכתב זה גם מייל להורים, אבל אנחנו לא יודעים לפקח על מייל להורים.
שימרית שקד גיטלין: ידפיסו אותו.
חגי פורגס: אז שיתלו בלוח המודעות.
חגי פורגס: מבחינתי זה מספיק.
יפעת שאשא ביטון: בכל מקרה תראו – הסיפור הוא פשוט.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים פונקציה מסוימת עליה נוכל לפקח, ולצידה יהיה אפשר לקיים עוד כל פונקציה אחרת שתינתן.
יפעת שאשא ביטון: זה מה שהצענו כבר מראשית הדברים.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שלשם צריך להיצמד.
חגי פורגס: "בכתב" זה גם ווטסאפ.
חגי פורגס: אני לא הולך להיכנס לקבוצות ווטסאפ.
יפעת שאשא ביטון: סיגל, מה הנוסח שאתם מציעים?
חגי פורגס: לוח מודעות או תיק מעון.
יפעת שאשא ביטון: לוח מודעות ו/או תיק מעון.
יפעת שאשא ביטון: "תיק מעון" זה מינוח שמקובל שם.
יפעת שאשא ביטון: כל מעון מנהל תיק.
חגי פורגס: משהו מודפס.
חגי פורגס: שיהיה משהו מודפס, נגיש.
חגי פורגס: שאני לא אצטרך להיכנס למיילים.
חגי פורגס: מבחינתי שמנהלת המעון תדפיס את המייל שהיא שלחה.
שימרית שקד גיטלין: אני רוצה לשאול את סיגל – אם אנחנו כותבים "בהודעה בכתב", ואחר כך בנהלים שלך את תגידי שצריך להחזיק את זה מודפס.
שימרית שקד גיטלין: אין לך בעיה, נכון?
שימרית שקד גיטלין: את לא צריכה שניכנס לזה בחוק, להגיד לך שידפיסו את ההודעה, נכון?
יפעת שאשא ביטון: אני כן הייתי מחדדת את עניין הלוח מודעות או את ההצגה הפומבית.
שימרית שקד גיטלין: "הודעה בכתב ובמקום בולט במעון היום".
סיגל מרד: אבל זה לא משתמע מזה שבעצם ההודעה היא רק בלוח המודעות?
יפעת שאשא ביטון: אמרנו גם וגם – אמרנו בכתב ובמקום בולט.
שימרית שקד גיטלין: אז את רוצה את שתי האופציות?
יפעת שאשא ביטון: בכתב ובמקום בולט.
יפעת שאשא ביטון: כלומר, זה גם בכתב, בכל דרך שהם ירצו אבל זה לא במקום זה שיציבו את זה במקום בולט.
אני ממשיכה: כלומר, ההחלטה על איפה בדיוק למקם את המצלמות, מה תהיינה הזוויות שלהן, מה האמצעים הטכנולוגיים ייעשו מצד אחד כדי להבטיח את תכלית החוק וקיום הוראות החוק, ומצד שני ככל האפשר לתת גם מקום לכבוד ולפרטיות של העובדים.
אני ממשיכה: סתם, לדוגמה, אם אפשר למקם במעון מצלמה כך שהיא תקלוט גם את כל מי שנכנס לשירותים וגם את מרחב הפעילות בכיתה, ואפשר למקם אותה אחרת, שהיא תקלוט רק את מרחב הפעילות בכיתה, והיא לא תצלם כל מי שנכנס לשירותים, אני חושבת שהמשמעות של הסעיף הזה היא שצריך למקם אותה בצורה שתפגע כמה פחות בפרטיות של העובדים.
אני ממשיכה: לעניין זה הזמנו את מערך הסייבר הלאומי.
טלי שמר: אני ממערך הסייבר הלאומי.
טלי שמר: בקשר לסעיף הזה - - -
יפעת שאשא ביטון: רק כדי לחבר – דיברנו על הסעיף הזה בדיון האחרון בצורה מעמיקה וניסחנו גם את סוגיית הזמנים כי היה פה שיח אם זה 30 יום, 60 יום, 90 יום, ואמרנו שאנחנו נקבע שזה מינימום 30 יום, ואנשי המקצוע יגידו אחר כך עד איפה אפשר להרחיב את זה.
יפעת שאשא ביטון: בתוך כך התייחסנו לכל הנושא של חיבורי רשת.
יפעת שאשא ביטון: מכאן הזמנו אתכם כדי שתוכלו להתייחס למה שאנחנו ניסחנו רק בדיון האחרון.
טלי שמר: אז אני אתייחס לסוגיה הטכנולוגית שמופיעה בסעיף (ב).
טלי שמר: בעצם ציוד IoT , מצלמות, הרבה פעמים כוללות רכיבי קישוריות לאינטרנט.
טלי שמר: כלומר, גם כשאני עכשיו מתקינה אותם עכשיו בצורה מנותקת עם כבל – ייתכן שיש שם איזשהו מודם או משדר WI FI שניתן בעצם לתפוס אותו דרך כתובת IP ולנצל אותו למטרות זדוניות.
טלי שמר: מערך הסייבר פרסם מסמך בנושא צמצום סיכוני אבטחה למצלמות אבטחה.
טלי שמר: אני ממליצה להתחבר לסוגיות האבטחה שממש מפורטות במסמך הזה, שמסבירות איך אפשר להגן על מצלמות בצורה מיטבית, גם כשאנחנו מדברים על רשת - - -
שימרית שקד גיטלין: השאלה היתה אם יש לכם הערות לנוסח הספציפי הזה.
טלי שמר: בנוסח הספציפי הזה אני ממליצה להתייחס כאן לסוגיית המצלמה עצמה, אולי דרך ההפניה לאותו היבט פרקטי שאנחנו פרסמנו.
יפעת שאשא ביטון: איפה המסמך?
טלי שמר: הוא פורסם באתר האינטרנט שלנו.
מיקי רוזנטל: את יכולה להסביר בתמצית מה זה המסמך הזה?
מיקי רוזנטל: זאת אומרת – מה זה אומר להגן על המצלמות?
טלי שמר: כן.
טלי שמר: זה מסמך שסוקר את סיכוני האבטחה שיש ממצלמות, ונותן המלצות איך אפשר להגן על מצלמה מבחינת ההגדרות שלה.
טלי שמר: למשל, הרבה פעמים אנחנו לא מחליפים את סיסמאות היצרן במצלמה.
טלי שמר: התוקף יכול לסרוק מצלמות מסוג מסוים של ספק כזה או אחר עם הסיסמאות, לנסות לאתר אותן ואז פשוט למצוא את המקום לתקוף אותן.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת – ההמלצה היא לשנות סיסמה כל פרק זמן.
טלי שמר: אחת ההמלצות.
טלי שמר: יש מסמך שלם שכולל מגוון של המלצות פרקטיות – אם זה שינוי סיסמאות - - -
מיקי רוזנטל: השאלה שמטרידה אותי – אם זה לא איש מקצוע של מחשבים, כי מי שאחראי על התפעול של זה זו הגננת.
מיקי רוזנטל: האם המסמך הזה מאפשר לגננת סבירה לעשות את כל הפעולות האלה, או שצריך להזמין איש מקצוע?
יפעת שאשא ביטון: הפעלה של מצלמות היא פרקטיקה מאוד פשוטה, היא מתקיימת - - -
מיקי רוזנטל: אני שמח שאת רגועה.
מיקי רוזנטל: אבל זה ממש לא בסדר מה שאת עושה.
מיקי רוזנטל: את יודעת להפעיל?
מיקי רוזנטל: את יודעת איך נכנסים לטלפון שלי?
מיקי רוזנטל: את לא יודעת, אבל יש אנשים שכן יודעים.
יפעת שאשא ביטון: בוא נרגע.
מיקי רוזנטל: אני רגוע מאוד.
מיקי רוזנטל: אני מציע לך להיות מודאגת.
מיקי רוזנטל: יש מסמך שאת לא יודעת מה הוא ואת אומרת – יהיה בסדר.
מיקי רוזנטל: אולי המסמך הזה - - -
יפעת שאשא ביטון: לא אמרתי שיהיה בסדר.
יפעת שאשא ביטון: אתה יודע מה ההבדל בינינו?
יפעת שאשא ביטון: שאני מתייחסת קונקרטית למה שאתה מעלה ואתה עכשיו נמצא בתוך ה - - -
יפעת שאשא ביטון: יכולה להחליף קוד?
מיקי רוזנטל: התשובה היא שאת לא יודעת.
מיקי רוזנטל: את קראת את המסמך שלהם?
מיקי רוזנטל: אבל לא שמעת אפילו את התשובה שלה.
מיקי רוזנטל: לא קראת.
מיקי רוזנטל: את לא יודעת מה כתוב במסמך ואת אומרת שאדם סביר יכול לענות על זה.
שולמית ביסמנובסקי: - - -
יפעת שאשא ביטון: את לא מתפרצת לדברי.
יפעת שאשא ביטון: דבר שני, את בעצמך הצגת פה את כל הגננות שיש להן מצלמות, שכן משדרות on line, שמטפלות בזה בלי טובות שלנו, בלי מסמך של הסייבר ובלי שום הנחיות טכנולוגיות אחרות, רק בטכנולוגיה הפשוטה שיש ברשותן ודורשות להישאר באותו מקום.
יפעת שאשא ביטון: אז בואי, קצת כבוד.
יפעת שאשא ביטון: קצת יושרה והגינות בשיח.
יפעת שאשא ביטון: עכשיו אני רוצה לחזור למה שעניתי לחבר הכנסת רוזנטל, ועניתי לך בכנות רבה ולא בציניות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו התייחסנו למה שהעלתה נציגת הסייבר לגבי נושא של קידוד.
יפעת שאשא ביטון: אבל לפחות ממה שהתרשמתי – אתה שאלת האם גננת יודעת לעשות את מה שהיא הציגה כאן.
יפעת שאשא ביטון: מתוך היכרות אישית שלי הסיפור של קידוד, של לשנות קוד – זה לא סיפור שדורש איש מחשבים.
יפעת שאשא ביטון: יש הרבה מאוד דברים בהפעלה של מצלמות שהם לא דורשים איש מחשבים.
יפעת שאשא ביטון: נכון, אנחנו לא מכירים את כל המסמך, אנחנו נבקש אותו, אבל לגבי הנקודה הספציפית שלגביה שאלת – כן, הרגשתי מספיק בטוח לענות.
מיקי רוזנטל: אני שאלתי את נציגת הסייבר האם אדם סביר בלי ידע מקצועי – גננת, לצורך העניין, יכולה למלא אחרי הוראות המסמך הזה.
מיקי רוזנטל: זו היתה שאלתי.
מיקי רוזנטל: דוגמה אחת היתה של הקידוד.
מיקי רוזנטל: אבל השאלה העקרונית – האם כל מה שיש במסמך הזה, אדם סביר יכול להפעיל אותו – כן או לא, או שצריך איש מקצוע כדי להגן על המצלמות, כדי להגן על המערכת, כדי שלא תהיה חדירה למערכת.
יפעת שאשא ביטון: קודם כל אנחנו מבקשים שיישלח לך המסמך.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת שהמסמך יגיע לשולחן הוועדה – שישלחו לך במייל או בכל דרך אחרת.
יפעת שאשא ביטון: נדאג שתדפיסו אותו כדי שנוכל לפחות לעיין בו.
יפעת שאשא ביטון: התייחסות נוספת לגבי הנוסח של הסעיף?
שימרית שקד גיטלין: אני כן הייתי מבקשת מנציגת מערך הסייבר שתתייעץ עם הייעוץ המשפטי שלהם כדי להבין האם יש צורך ברמת הנוסח להוסיף דבר מה נוסף, או שאתם חושבים שהנוסח מספק.
שימרית שקד גיטלין: כמובן שאחר כך ניתן לקבוע בתקנות דרישות אבטחה נוספות, יש הסמכה לכך.
שחר סומך: נראה לי שכולנו מסכימים פה על המהות.
שחר סומך: אם אנחנו מוסיפים את "לא יחילו רכיבי קישור לאינטרנט", האם מבחינת
שחר סומך: כם זה נוסח עדיף על הקיים היום?
שחר סומך: כיום ההגדרה שלנו מנסה לתפוס הגדרה של מערכת או מצלמה שהיא stand alone, יכול להיות שמבחינה טכנית גם בתוך המערכת הזו צריך שלא יהיו רכיבי קישור לאינטרנט.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו הזמנו את האיש שעוסק מפורשות בכל - -
תמי ברנע: את עמית אשכנזי, באופן מפורש.
יפעת שאשא ביטון: - - שעוסק בכל הנושא של חקיקה.
יפעת שאשא ביטון: חלילה לא לפגוע בכבודך ובתפקידך, אבל אנחנו צריכים את ההתייחסות למינוח המשפטי.
יפעת שאשא ביטון: לכן אני מאוד אשמח אם תוכלי לצאת ולהתייעץ אתו גם לגבי מה ששחר סומך ממשרד המשפטים מעלה, האם להוסיף בנוסח את "מחשב ומצלמה שלא יכללו רכיבי קישור לאינטרנט".
יפעת שאשא ביטון: יש לנו בעוד פחות משעה דיון נוסף, תבקשי ממנו אם הוא יוכל להגיע לדיון כדי לתת לנו את ה-input שלו.
מיקי רוזנטל: ואם אפשר לשאול אותו עוד שאלה – אני מדבר עכשיו לגבי סעיף (א) וזו סוגיית המחיקה – מה המשמעות של מחיקה מבחינת הסייבר.
מיקי רוזנטל: האם מחיקה ידנית מהרד-דיסק?
מיקי רוזנטל: האם מחיקה יותר סבוכה מזה?
מיקי רוזנטל: איזה סוג של מחיקה?
יפעת שאשא ביטון: מחיקה אוטומטית.
מיקי רוזנטל: מחיקה אוטומטית משאירה על הדיסק את כל העקבות, אפשר לשחזר את הדיסק בקלות.
מיקי רוזנטל: לאיזה מחיקה אתם מתכוונים פה?
קריאה: לנו אין בעיה שיישארו עקבות.
קריאה: קבענו את ה-30 בגלל עלויות כספיות - - -
יפעת שאשא ביטון: לא, בכלל לא, בגלל שהכוננים השכיחים שהם לא מערכות מורכבות לא מסוגלים לשמור מעבר ל-30 יום ואז הם מוחקים כל פעם את המידע האחרון.
יפעת שאשא ביטון: אני אענה לך.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו בדיונים כאן התייחסנו להיבטים הטכניים שדווקא היה לנו קושי אתם בהתחלה – שהמחשב מוחק אוטומטית, פשוט מעלים את המידע אחרי 30 יום.
יפעת שאשא ביטון: הוא מתחיל למחוק כל פעם יום אחורה.
יפעת שאשא ביטון: זו הסיבה שהכנסנו בסעיף 6 את הנושא של: "אלא אם כן יקבע בתקנות לפי סעיף 12(ב) תקופה ארוכה יותר ובתום התקופה האמורה יימחקו הצילומים אוטומטית".
יפעת שאשא ביטון: כי הם טענו כאן ש-30 יום זה לא מספיק, אני טענתי אחרת, דרך אגב, ואמרנו שיישבו ביחד עם אנשי המקצוע של המשרד לביטחון הפנים שהם האנשים שמכירים את המערכות, משרד המשפטים, משרד הרווחה, ויבחנו באמת, קודם כל, אם אנחנו רוצים לשמור ל-60 יום – איזה מערכות צריכים?
יפעת שאשא ביטון: יכול להיות שזו מערכת משוכללת ולא בטוח שאנחנו צריכים את כל המידע הזה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו דווקא ניסינו להתמודד עם זה שהחומר נעלם מהמכשיר.
יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לך ביושר – אם היו נשארים עקבות שאולי היינו מצליחים להגיע אחורה, אז אנשים פה היו נושמים לרווחה, אבל זה לא הסיפור.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מנסים לראות איך אנחנו שומרים מקסימום מידע שיסייע.
מיקי רוזנטל: אבל כוונתך לשמור את החומר, בצדק, לתקופה שאם היתה תלונה – שאפשר יהיה לבדוק אותה, זה הרעיון הבסיסי שעומד מאחורי הדבר הזה.
מיקי רוזנטל: ואני כל הזמן חרד מהשימוש לרעה בחומרים הללו.
מיקי רוזנטל: אני לא מתווכח אם צריך 30 יום או 60 יום, אין לי ויכוח.
מיקי רוזנטל: אבל אני אומר לכם, ואני רוצה תשובה מקצועית לעניין הזה: יש מחיקה שהיא בגלל נפח המחשב, מייתרת חלק מהחומרים, מוציאה אותם באופן אוטומטי.
מיקי רוזנטל: הדבר הזה ניתן אחר כך לשחזור.
מיקי רוזנטל: אחרי שנה סגרנו את הגן, ויש מחשב.
מיקי רוזנטל: יש מחשב שאדם מקצועי – יש פה אנשי משטרה?
מיקי רוזנטל: כשאתם עוצרים אדם אתם לוקחים את המחשב שלו לחקירה.
מיקי רוזנטל: הוא מחק חומרים והמשטרה יודעת לשחזר אותם – זה מה שמטריד אותי, שאפשר לשחזר את החומרים הללו לצרכים שלא נועדו להגן על הילדים אלא לצרכים אחרים.
מיקי רוזנטל: מי אחראי על המחיקה הזו, ואיזה מחיקה החוק דורש?
ליאורה סולטן: תנוח דעת.
ליאורה סולטן: אל"ף, כל הדברים שאמרת הם נכונים.
ליאורה סולטן: זה לא דבר שלא ידוע.
ליאורה סולטן: יש גם חברה ספציפית שעושה את זה עבור חברות בעולם.
מיקי רוזנטל: יותר מאחת.
ליאורה סולטן: כן, אבל היא המובילה.
ליאורה סולטן: מה שאני חושבת שנכון יהיה, שכל השאלות שהעלית כאן, שהן באמת שאלות שצריך לענות עליהן, הצוות שיישב בעניין התקנות עצמן – כמו שאמרנו, ישאל את השאלות הללו ואני משערת שתהיה תשובה, שאולי תניח את דעתך ואולי לא ומשם נוכל להמשיך הלאה, אבל אלה שאלות שעולות.
מיקי רוזנטל: הבעיה שלי היא לא שאני לא סומך עליכם.
מיקי רוזנטל: הבעיה שלי שמניסיוני, בחקיקה במדינת ישראל – במחצית מהחוקים לא עושים תקנות.
מיקי רוזנטל: התקנות מחכות שנים, שנים, ואז יש פרצות אין סופיות.
יפעת שאשא ביטון: הם יהיו חייבים להתכנס לזה כי ב-1 לספטמבר כולם כבר יהיו צריכים להפעיל מצלמות.
מיקי רוזנטל: כן, אבל מה יקרה אם הם לא יעשו תקנות?
מיקי רוזנטל: מה יקרה אז?
יפעת שאשא ביטון: אני לא נותנת להם בכלל אופציה להגיע למצב שהם לא יתקינו.
מיקי רוזנטל: מחצית מהחוקים במדינת ישראל – אין להם תקנות.
מיקי רוזנטל: יש פה יועצת משפטית שתספר לך מה קורה בדבר הזה.
יפעת שאשא ביטון: היועצת המשפטית הזו גם תספר לך שאנחנו קצת בהתחכמות לקחנו את רוב המרכיבים והכנסנו אותם בבסיס החוק כדי שלא נהיה תלויים בשום תקנות של אף אחד.
יפעת שאשא ביטון: יש לנו אינטרס לכולנו, ואני מודה שקצת קשה לי כי אני מרגישה שאנחנו חוזרים לדיונים אחרים שקיימנו פה במשך חודשים שלמים.
יפעת שאשא ביטון: לא בכדי ביקשנו וזה עלה מהשולחן הזה שיש צורך שיש צורך שיהיה צוות מקצועי שיכלול את הבט"פ, כדי לענות בדיוק על אותן סוגיות חשובות שהועלו.
יפעת שאשא ביטון: אמרתי לך, זו היתה נקודת המוצא שאתה התחלנו בכלל את החקיקה.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להרגיע כאן, כי היגיעה שולמית ושם, בגזרה הזו יש נטייה לדרמות, סליחה שאני אומרת את זה.
יפעת שאשא ביטון: ראיתי את המסמך שאת הראית.
יפעת שאשא ביטון: זה מסמך המלצות, פעם אחת.
יפעת שאשא ביטון: פעם שנייה – הציגה את זה יפה גם נציגת הבט"פ, יילקחו כל כדברים האלה ויוגשו לכם בצורה מאוד מאוד מסודרת ומדויקת כדי שתדעו בדיוק מה צריך ואיך צריך, כדי שגם תדעו שאתם מתקינים את המערכות הרצויות, שיכולות לתת את המענה וגם להתקין אותן בצורה כזו שתשמור על הפרטיות שלכם כאנשי צוות וגם של הילדים – אני יודעת שכל הדברים האלה יקרו כי זה מחויב מתוקף החוק.
מיקי רוזנטל: לא נחה דעתי ואני רוצה לומר זאת לפרוטוקול.
מיקי רוזנטל: יש סיכוי רב שכשהחוק הזה ייושם אני לא אהיה חבר כנסת, התקנות לא יהיו, אולי אפילו את לא תהיי - - -
יפעת שאשא ביטון: לא משנה, העיקר שהחוק הזה ירוץ.
יפעת שאשא ביטון: אני לא חייבת להיות.
מיקי רוזנטל: החוק ירוץ אבל לא יהיה מי שידאג לו אבל כמו בחוקים אחרים – לא תהיינה תקנות, והמצלמות כבר עובדות.
יפעת שאשא ביטון: הן עובדות כבר היום.
יפעת שאשא ביטון: אתה לא יודע באיזה היקף.
מיקי רוזנטל: היום הן עובדות באופן פיראטי, תוך כדי פגיעה בפרטיות.
יפעת שאשא ביטון: כל מה שנעשה יהיה יותר טוב ממה שיש היום.
מיקי רוזנטל: האויב של הטוב הוא הטוב מאוד והמצוין שהוא האויב של הטוב מאוד.
מיקי רוזנטל: זה לא עניין, אנחנו עכשיו מחוקקים חוק שצריך לשים מצלמה בכל גן ואם לא תהיינה תקנות – ואני מוכן לשים את ידי שלא תהיינה תקנות בזמן – יהיו מצלמות, יפעילו אותן, ואת אומרת שזה המצב - - -
יפעת שאשא ביטון: הסיכוי שבספט
יפעת שאשא ביטון: מבר 2019 נהיה פה הוא כבר לא רחוק מהמציאות, כי אנחנו רואים שהבחירות התרחקו מדצמבר למרץ, למאי.
יפעת שאשא ביטון: יכול להיות שנהיה פה בספטמבר.
מיקי רוזנטל: אני לא הייתי בונה על זה, אבל זה לא חשוב גם, זה לא רלבנטי לחקיקה.
מיקי רוזנטל: אני פונה למשרד המשפטים – אני מבקש שתכתבו שהמחיקה של הכונן צריכה להיות מחיקה – אני לא יודע את המונח המקצועי – טוטאלית.
מיקי רוזנטל: טוטאלית באופן כזה שאחר כך אי אפשר יהיה לשחזר את זה אחרי שהצרכים שלשמם הותקנו המצלמות האלה ונאסף המידע הזה – יתייתרו.
מיקי רוזנטל: שתהיה מחיקה טוטאלית כי אחרת אנחנו עושים גן עדן לפדופילים ממדינת ישראל.
לילך וגנר: רק רציתי להגיד לחבר הכנסת רוזנטל שבכל מקרה על עבירה פלילית, על שימוש שלא ראוי בחומרים.
לילך וגנר: כלומר, גם במהלך ה-30 יום יכול להיות שימוש לרעה בחומרים, אז אנחנו קובעים על זה עבירה פלילית.
מיקי רוזנטל: נכון, אבל את לא מסתפקת בלומר שגניבה היא עבירה פלילית אלא יש לך כל מיני תיאורים של גניבה, חומרה של גניבה וכו' וכו'.
מיקי רוזנטל: אני אומר לכם – יש שני סוגי מחיקה.
מיקי רוזנטל: יש מחיקה אוטומטית שתוארה כאן, ואני מבקש מכם לעשות שלייקעס על משהו הוא פרצה הקוראת לגנב.
מיקי רוזנטל: יש לכם מערך סייבר, שיידעו למחוק את זה כמו שצריך, מה הבעיה?
יפעת שאשא ביטון: דברים חשובים וברורים ונתייחס אליהם.
חנן דגן: אני רוצה להוסיף לגבי "ימנע"- מבחינת ניסוח משפטי זה מאוד קיצוני.
חנן דגן: כלומר, אם מישהו פרץ בלילה וגנב, אני לא מנעתי.
חנן דגן: צריך לתת פה ניסוח יותר מדויק.
ליאורה סולטן: אם השארת את הגן פתוח ומישהו נכנס – יש לך אחריות.
שימרית שקד גיטלין: אז אפשר לכתוב – "ינקוט אמצעים סבירים בכדי למנוע גישה לצילומים למעט כאמור בסעיף 7".
אחז אגם: בימים אלה הגיעה לידי חברה שיכולה להפעיל על המערכות האלה מערכת אוטומטית שלא אדם צופה בה, שיכולה לזהות התנהגויות חריגות.
יפעת שאשא ביטון: הגיעו גם אלינו, אבל אני לא יודעת אם זה לשולחן הוועדה כי אני לא יכולה לקדם שום חברה, חס וחלילה, שעוסקת בדבר - - -
אחז אגם: השאלה אם אפשר להכניס את זה או ב-6 או ב-7 - - -
יפעת שאשא ביטון: אני אכניס חברה?
אחז אגם: לא, להכניס את האפשרות לשימוש שהוא לא שימוש באמצעים טכנולוגיים שהם אינם על ידי אנשים, בפועל.
יפעת שאשא ביטון: התשובה היא – לא.
יפעת שאשא ביטון: אם יש מערכות חכמות שיכולות לסייע ולעזור – יש פה אנשי מקצוע, יש פה משרדים, יוכלו לפנות או לגופים עצמם או למשרדים עצמם ככל שלמשרדים מותר לגעת בדברים כאלה.
יפעת שאשא ביטון: אני לא יכולה לעשות את זה, בטח לא במסגרת חוק.
יפעת שאשא ביטון: זה הגיע אלי, אני מברכת על כל טכנולוגיה חדשה או חדישה שהגיעה לשוק ויכולה לתת את המענים האלה, אני לא יכולה לקדם אותם, לצערי.
שולמית ביסמנובסקי: אפשר להוסיף מילה בסעיף 6(ג)?
שולמית ביסמנובסקי: "מפעיל מעון יום לפעוטות ימנע מאחר גישה לצילומים".
שולמית ביסמנובסקי: אם אפשר להוסיף את המילה "מאחר".
יפעת שאשא ביטון: מי זה "אחר"?
יפעת שאשא ביטון: כרגע גם את לא אמורה לגשת.
יפעת שאשא ביטון: תכף נגיע לזה בסעיף 7.
שימרית שקד גיטלין: ועכשיו אנחנו מפרטים.
שימרית שקד גיטלין: ככלל, קבענו פה בעצם הוראה גורפת שאוסרת ממש לא רק לעשות שימוש בצילומים אלא אפילו במידע שרואים בצילומים – אסור לעשות כל שימוש.
שימרית שקד גיטלין: כרגע אנחנו מפרטים מי רשאי, ובאיזה נסיבות ותנאים לעשות שימוש בחומרים האלה.
שימרית שקד גיטלין: להבנתי, כי היו לי שיחות עם אנשים שאמרו – אנחנו יכולים מכוח חוק אחר לראות את הצילומים – לדעתי כל שימוש חייב להיות במסגרת החוק הזה.
שימרית שקד גיטלין: לא יכול להיות שהחוק הזה - - - אם רוצים לאפשר שימוש - - - צריך לכתוב את זה כאן.
אני ממשיכה בקריאה: (1) משטרת ישראל, רשויות התביעה ובית משפט יהיו רשאים להשתמש בצילומים לשם מניעת ביצוע עבירה או לשם ניהול הליך פלילי או לפי צו של בית משפט, כלומר, יש פה שלוש אפשרויות.
אני ממשיכה בקריאה: אם זה לשם מניעת ביצוע עבירה, או לשם ניהול הליך פלילי – אין צורך בצו של בית משפט.
אני ממשיכה בקריאה: אם זה למטרה אחרת זה לפי צו של בית משפט, והכל בכפוף להוראות כל דין.
אני ממשיכה בקריאה: המשמעות היא שבעצם אם לדוגמה יש הוראה למשטרה לקחת חומר מחשב - - - או הוראה שאומרת מה החשד שהמשטרה צריכה כדי להיכנס לחצרים, וכו' וכו' – כל ההוראות האלה חלות.
אני ממשיכה בקריאה: אנחנו רק נותנים לה את האפשרות לגשת לצילומים.
אני ממשיכה בקריאה: כמו כן, המשטרה רשאית לדווח על מידע שהתגלה לה מהצילומים לממונה, הגדרנו "ממונה לפי חוק הפיקוח על מעונות יום לפעוטות שנחקק לא מזמן.
אני ממשיכה בקריאה: זה בעצם – הממונה על מעונות יום לפעוטות.
אני ממשיכה בקריאה: לעובד סוציאלי לפי חוק הנוער, להורה או לאפוטרופוס של פעוט, כדי למנוע פגיעה בשלומם הגופני או הנפשי של פעוטות השוהים במעון.
אני ממשיכה בקריאה: כלומר, הדיווח של המשטרה נועד כדי למנוע פגיעה בשלומם הגופני או הנפש של פעוטות השוהים במעון.
אני ממשיכה בקריאה: כלומר, אי אפשר לדווח נניח לממונה שהמטפלת גונבת אוכל, לדוגמה.
אני ממשיכה בקריאה: זו לא המטרה.
אני ממשיכה בקריאה: המטרה היא למנוע פגיעה בשלומם הגופני או הנפשי של הפעוטות.
יפעת שאשא ביטון: אני אחדד – דיברנו על זה בדיון האחרון.
יפעת שאשא ביטון: יש מקרים שבהם הפגיעה לא עולה לכדי רף פלילי או שמסיבות כאלה ואחרות, לפעמים גם משונות, בעינינו – לא נמשך הליך פלילי, אבל כן רואים פגיעה בילדים, כלומר, פגיעה בשלומם של ילדים.
יפעת שאשא ביטון: ואז עלתה פה השאלה – אם אין שום דבר פלילי אז סוגרים את זה והולכים הביתה?
יפעת שאשא ביטון: התשובה היא בעצם שהמשטרה תוכל לדווח גם להורים, למפקחת, למנהל המעון שהיתה, נצפתה פגיעה בפעוטות, כדי להבטיח - - -
קרן אוחנה איוס: אבל המילה "מנהל מעון" לא פה.
יפעת שאשא ביטון: אז רק מפקח משרד העבודה והרווחה?
יפעת שאשא ביטון: לדעתי אין בעיה ואין מניעה שזה יהיה גם מנהל מעון כי יש פה ברמה של דיווח שיש בעצם גורם שמהווה סכנה לפגיעה בשלומם של - - -
ורד וינדמן: שהמפקח יהיה זה שיחליט להעביר.
ורד וינדמן: הממונה או מי שבא בנעליו.
יפעת שאשא ביטון: ואז הוא ידווח למנהל?
יפעת שאשא ביטון: קיימנו את הדיון הזה כך שזה לא באמת משנה.
יפעת שאשא ביטון: בשורה התחתונה מה שחשוב זה שזה מגיע לממונה, הממונה יודע לפעול מול המעון ובעצם להוציא את אותו גורם שעלול להוות פגיעה בשלומם של הילדים.
נועם פליק: במקביל לממונה הכנסנו גם את חוק מעונות יום שיקומיים אז יש מפקח לפי חוק מעונות יום שיקומיים.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אז זה גם ממונה וגם מפקח.
שימרית שקד גיטלין: אבל אז בעצם - - -אין לכם גורם יותר - - -
נועם פליק: יש מפקח.
יפעת שאשא ביטון: אז או ממונה או מפקח למעונות יום שיקומיים.
ליאורה סולטן: אין חדש, גברתי, תחת השמש, זה מה שקורה גם כיום, בפועל.
ליאורה סולטן: ברגע שאו שלא הצלחנו להגיע למיצוי ראיות או שאנחנו רואים שאין שם עבירה פלילית אבל עדיין – התנהגות שאיננה נאותה, אנחנו נוקטים בהתנהלות הזו כל פעם.
ליאורה סולטן: יש - - -
יפעת שאשא ביטון: לא תמיד, וזה גם לא מתוקף חוק.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מעגנים את זה סוף סוף כך שזה יחייב גם אתכם.
יפעת שאשא ביטון: אני מכירה אישית מקרה שאתם כן פניתם ומשום מה במקומות האחרים זה לא חלחל למטה.
יפעת שאשא ביטון: עכשיו, מתוקף חוק, ברגע שהדברים כתובים בצורה מאוד ברורה זה מחייב את כולם.
ליאורה סולטן: אין ספק שזה יותר מחדד, וגם שוחחתי עם מי שאחראית על הנוער במשטרת ישראל עם מה שקשור לזה.
ליאורה סולטן: יש גם נהלים.
ליאורה סולטן: נכון שזה לא מתוקף חוק.
ליאורה סולטן: אני רק אומרת שהדברים הללו מתקיימים וימשיכו להתקיים ולהתנהל כפי שהם קיימים גם היום.
צחי שלום: אני מבקש להוסיף את קב"ט מוסדות חינוך של הרשויות לצפייה וניהול של האירועים מאחר ו - - -
יפעת שאשא ביטון: חלק מהמעונות בכלל לא שלכם.
צחי שלום: נכון, חלקם לא, אבל יש לנו מעונות שהם שלנו.
צחי שלום: ברגע שיש אירוע או יהיה חשש, הגננות יבקשו מהקב"ט לבוא ולעזור להן להוציא ולצפות בסרטונים.
יפעת שאשא ביטון: הן לא יכולות לבקש, כי כרגע מי שיכול זה רק המשטרה.
צחי שלום: בפרקטיקה היום יומית גננת או מנהלת מעון - - -
יפעת שאשא ביטון: תכף נגיע לסעיף של מי צופה, ששם יש לנו שאלות.
יפעת שאשא ביטון: יש פה סעיף שנוגע בדיוק במי יכול לצפות ומי לא.
יפעת שאשא ביטון: סיכמנו עליו אבל אנחנו עדיין עם תחושה לא טובה, ומרגישים שצריך לסגור שם קצוות.