GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יפעת שאשא ביטון: ממילא כשהוא מגיע כולם רואים שהוא מגיע, יודעים שיש נוכחות של בן אדם, והוא בסך הכל מסדר את המצלמה שתשוב לעבוד.
יפעת שאשא ביטון: אין פה צפייה, אין פה מעקב.
יפעת שאשא ביטון: יש פה תיקון לשמו, וזהו.
שחר סומך: אז יש לנו פה את סעיף 7 שלא מאפשר: "לא יצפה אדם בצילומים לפי חוק.
יפעת שאשא ביטון: אבל הוא לא צופה בצילומים.
יפעת שאשא ביטון: הוא רק מתקן.
יפעת שאשא ביטון: הוא לא צופה בצילומים.
שירן יחיא: - - -
יפעת שאשא ביטון: הסיפור הוא שהוא לא בא לצפות.
יפעת שאשא ביטון: הוא גם לא צופה בצילומים, הוא מתקן את המצלמה, אין לו במה לצפות כי המצלמה תקולה.
יפעת שאשא ביטון: הוא צריך להפעיל אותה חזרה.
יפעת שאשא ביטון: אנשים יודעים שהוא שם.
יפעת שאשא ביטון: מנהלת הגן, בהתאם לחוק הפיקוח חייבת ללוות אותו, או מישהו מטעמה.
שחר סומך: הדלתא שמטרידה אתכם היא – שהמצלמה תקולה, תיקנתי אותה.
שחר סומך: בשנייה שאני מפעיל אותה – צפיתי בצילום, אז עכשיו עברתי על החוק?
שחר סומך: זה מה שאתם אומרים?
יפעת שאשא ביטון: באיזה צילום?
יפעת שאשא ביטון: הוא בסך הכל מוודא שהמצלמה עובדת והולך לדרכו.
צחי שלום: יכול לקרות מצב שיש 6 מצלמות בגן, לא אחת.
צחי שלום: אחת התקלקלה והיא בא לתקן.
צחי שלום: השאר משדרות, הוא יכול לראות את השידור שלה גם כשהוא רואה - - -
יפעת שאשא ביטון: הוא לא רואה את השידור, הוא רק רואה שזה עובד.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שאנחנו קצת גרידיים בסיפור הזה, אני מוכרחה להגיד.
יפעת שאשא ביטון: בואו נעשה את האבחנה – אדם שבא, מתקן וממשיך הלאה.
יפעת שאשא ביטון: הוא הרי לא רואה את השידורים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו גם לוקחים בחשבון שיש שם אנשים שיודעים שהוא נמצא שם – אז מה הבעיה רק להתיר תיקון?
שחר סומך: אנחנו מסכימים על המהות – הוא לא הולך עכשיו לצפות בצילומים, לא הולך לפתוח אותם, לא הולך להעתיק אותם.
שחר סומך: ההנחה שלי היא שתמיד עדיף לעשות את זה, להרחיק אותו מהמאגר כמה שאפשר.
שחר סומך: אני לא יודעת מי הוא האדם הזה, אני לא יודעת - - -
יפעת שאשא ביטון: בסדר, ירחיקו אותו.
יפעת שאשא ביטון: מה זה משנה עכשיו אם הוא מורחק אחרי הצהריים או בבוקר?
חגי פורגס: יש גורמים שאסור להם להיכנס למעון במהלך היום.
חגי פורגס: יש דברים שהם SOS וחייבים לבוא, אבל אם הם אנשים שצריכים לטפל בתחזוקה השוטפת הם לא יכולים להיכנס בזמן פעילות שוטפת של המעון.
חגי פורגס: אני לא רוצה שילדים ייחשפו לכל מיני אנשי מקצוע שאני לא יודע מי הם.
חגי פורגס: יש גורמים שלא יכולים להיכנס למעון במהלך היום.
חגי פורגס: אם זה טכנאי שצריך לסדר את המצלמות הוא לא יכול להיכנס.
חגי פורגס: זה לא מקרה חירום.
חגי פורגס: זה משהו טכני ומבחינתנו איש מקצוע כזה לא יכול להיכנס - - -
יפעת שאשא ביטון: אנחנו עוד נתלבט בסוגיה הזו.
יפעת שאשא ביטון: אני אישית לא רואה בזה בעיה.
יפעת שאשא ביטון: אני גם לא חושבת שזה כופר במהות החוק.
יפעת שאשא ביטון: מצד שני, גם יש פתרונות – כלומר, העניין הטכני הוא שאנשים יודעים שאין מה לעשות, באים לתקן.
יפעת שאשא ביטון: כמו שהרבה עבודות נעשות אחרי שעות הפעילות בגן אז גם זה יכול להיעשות אחרי שעות הפעילות בגן.
יפעת שאשא ביטון: אם נמצא לזה פתרון משפטי – נעשה את זה, ואם לא גם אין בעיה שזה יישאר ככה.
יפעת שאשא ביטון: מה שלי חבל זה שאנחנו יכולים למצוא את עצמנו יום, יומיים בלי שידור כלל, אבל גם כאן צריך יהיה לדווח או לסמן ביומן כי אם חס וחלילה יהיה חשד ויבואו ויראו שיש פער במצלמה, מכיוון שיש חור שבו זה לא צולם, אז שזה לא יהיה מחשד לשיבוש הליכים או משהו.
יפעת שאשא ביטון: צריך לראות איך אנחנו מסדרים את הסיפור הזה.
שירן יחיא: שלא יהיה בכוונת זדון למנוע - - - יגידו שהטכנאי יכול לבוא רק עוד שבועיים.
יפעת שאשא ביטון: אין טכנאי עוד שבועיים.
יפעת שאשא ביטון: צריך להיות להם אינטרס לעשות את זה כמה שיותר מהר.
יפעת שאשא ביטון: טוב, נמשיך.
שימרית שקד גיטלין: סעיף 9 עונשין.
שימרית שקד גיטלין: פה אני שוקלת להוסיף את הנושא של הפרסום.
שימרית שקד גיטלין: יכול להיות שזה כבר נכלל בעצם זה שנעשה בהם שימוש.
שימרית שקד גיטלין: אני אבדוק את זה עם המחלקה המשפטית, אבל אני מציעה שאם לא אז נוסיף את הפרסום, זאת אומרת, את העבירה הפלילית על הפרסום, ואם כך אז צריך גם ב-7 להוסיף את זה, כי כל הסעיף הזה נובע מ-7.
שימרית שקד גיטלין: שימו לב גם שהעבירה הפלילית היא לא על הצפייה.
שימרית שקד גיטלין: הצפייה היא אסורה מכוח החוק, זה אסור לצפות, אבל האיסור הפלילי הוא על העתקה, העברה, או לעשות בהם איזשהו שימוש.
קריאה: גם לא של הטכנאי - - -
שימרית שקד גיטלין: לא, זה אסור, זה אסור.
קריאה: בסדר, זו הפרה של חובה חקוקה ותביעת נזיקין, או משהו – זה ממש פינה של פינה, של פינה.
יפעת שאשא ביטון: בגלל זה אני אומרת – אני לא רואה פה שום בעיה מהותית.
יפעת שאשא ביטון: אגב, גם לא חוקתית מבחינת מה שכתוב כאן, כי הוא לא בא לצפות, הוא לא צופה, לא עושה שימוש – הוא מתקן תקלה.
יפעת שאשא ביטון: הוא נמצא בנקודה מאוד מסוימת בזמן, כשיודעים על נוכחותו וגם מלווים אותו.
יפעת שאשא ביטון: זה על פי חוק, ככה שאני חושבת שזה באמת יכול להשאיר לכם את זה פתוח מבחינת הפרשנות.
קריאה: זה נראה לי זוטי דברים, ושיקול הדעת שלכם אם להביא את הטכנאי כשהילדים בגן - - -
יפעת שאשא ביטון: נשאר שלכם.
יפעת שאשא ביטון: כל עוד לא הסתקרנתם והלכתם אחורה כדי לראות את הדברים אני חושבת שזה משאיר לכם את המקום.
יפעת שאשא ביטון: לא רואה בעיה.
אני ממשיכה בקריאה: סיגל, עולה פה שאלה האם השר גם מוסמך להתקין תקנות בנושאים ששר המשפטים מוסמך גם להתקין אותם?
סיגל מרד: לא, אין חפיפה.
סיגל מרד: אלה נושאים שאמרנו – אנחנו לא מבינים בהם, זה לא עולם התוכן והמקצועיות שלנו ולכן שר המשפטים, בהיותם מובילים את העולם של הפרטיות והסייבר - - -
יפעת שאשא ביטון: ואני התעקשתי שגם הבט"פ יהיה כאן בגלל העניינים הטכניים שעלו כאן בדיון הקודם.
שימרית שקד גיטלין: אני רק אציין שהתקנות האלה הן לא חובה כרגע.
שחר סומך: עלתה כאן הערה האם הרשות להגנת הסייבר צריכה להיות גם חלק מהנושא של התקנות כי אנחנו הרשות להגנת הפרטיות.
יפעת שאשא ביטון: גם אתם וגם הבט"פ וכל מי שחושב שהוא צריך מידע נוסף יכול להתייעץ עם כל מי שהוא חושב שיכול לסייע לו, כך שאין צורך להזכיר את זה בחקיקה.
שימרית שקד גיטלין: אז רק אני רוצה להדגיש – לא מדובר בתקנות שהן חובה.
שימרית שקד גיטלין: אין פה חובה להתקין תקנות, והתקנות הן לא באישור הוועדה.
סיגל מרד: אבל אז זה כן מעורר שאלות, כי היום עלו הרבה הערות של חבר הכנסת רוזנטל שמעלות פה קושיות, וסליחה שאני מקדימה – זה לגמרי משליך לשאלת התמיכות שיינתנו לצורך רכישת המצלמות וזה דבר שקשור בדבר.
סיגל מרד: אני יודעת לפרסם כללי תמיכה.
סיגל מרד: אני אקח יועץ, נניח, ודרך זה אבוא ואקבע את הדברים, אבל עלו פה כל מיני סוגיות שאני מראש אומרת שאין את הידע במשרד.
סיגל מרד: אם לא יהיו תקנות התמיכות שאנחנו ניתן תהיינה מנותקות מה - - -
יפעת שאשא ביטון: סיגל, אנחנו בכוונה לקחנו בבסיס החוק כל מיני עקרונות שחשובים לנו ואנחנו לא זזים מהם.
יפעת שאשא ביטון: הסיפור שהמצלמות לא תהיינה מחוברות לקו אינטרנט - - -
סיגל מרד: כל מה שכתוב כאן אני יודעת לעגן במבחני תמיכה, זו לא בעיה.
יפעת שאשא ביטון: אז קודם כל – זה הבסיס.
יפעת שאשא ביטון: עכשיו, האם באמת נלך לתוכנה של הצפנה או של כל מיני דברים שאנחנו בעצמנו לא יודעים את המשמעותיות שלהם – אנחנו עושים את המקסימום כדי להגן במתכונת שיש לנו על הפרטיות של הילדים ושל העובדים.
יפעת שאשא ביטון: בואי, עד כמה נרחיק שם לכת?
יפעת שאשא ביטון: אני לא יודעת להגיד.
יפעת שאשא ביטון: גם יכול להיות שיבוא הבט"פ ויגיד – זה לא באמת שם, אלא אם כן תהיה איזושהי פריצה מאוד מאוד גדולה.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שאנחנו כן נותנים במסגרת החוק, עוד לפני שהתקנו את התקנות, את ההגנות המקסימליות, ההגנות המירביות לילדים.
יפעת שאשא ביטון: אם מישהו יחליט שיש כאן משהו נוסף שצריך לעשות כי יש שיקולים נוספים אז אנחנו נדע במסגרת התקנות.
יפעת שאשא ביטון: אני מניחה שהם בעצמם יבואו אלינו.
יפעת שאשא ביטון: אני לא חושבת שצריך להוסיף משהו על מה שיש כאן, לפחות מתוך הדיונים שהיו עד כה.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, הדברים שנכתבו כאן לא נכתבו בעלמא.
יפעת שאשא ביטון: הם נכתבו אחרי שיח מאוד מאוד ממושך, גם עם יחידת הסייבר, גם עם היחידה להגנת הפרטיות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו בשיח מתמשך, אז אני לא חושבת שאנחנו כופרים.
סיגל מרד: אני, מתוך חובת הגינות אליך, יושבת הראש, ולכל הנוכחים ולחבר הכנסת רוזנטל – משקפת.
סיגל מרד: כלומר, יש פה שאלות שעלו שמבחינתנו זה סימן שאלה ענק.
סיגל מרד: אנחנו לא מעולם התוכן הזה, אנחנו לא מבינים בזה, אנחנו לא נדע גם לתת את הדעת בלוחות הזמנים שקבועים על אותן סוגיות בלי שיהיו תקנות.
יפעת שאשא ביטון: משום כך ביקשנו גם שהבט"פ יהיה שותף.
יפעת שאשא ביטון: אגב, אני רק מזכירה לכם שכשהחלטנו על הכניסה של הבט"פ זה לא היה דווקא מהמקום של הפרטיות, זאת אומרת, שם הרגשנו שכן כיסינו את זה – אלא מהמקום של איזה סוג של מצלמות בגלל הרזולוציה, כדי שהם יוכלו לשמש באמת כראיות אמיתיות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יותר נגענו בצד הטכני של מה נכון ובאיזה זוויות להתקין את זה, ופחות בסוגיה של הפרטיות שמבחינתנו לפחות הרגשנו שכיסינו.
יפעת שאשא ביטון: אז אם יעלו דברים נוספים אנחנו בהחלט נתייחס.
יפעת שאשא ביטון: אם רוצים לקבוע זמן לתקנות שהם יהיו חייבים להתקין מבלי לפגוע בתחולת החוק – אמרתי, אין לי בעיה.
יפעת שאשא ביטון: כל מה שיוסיף – מבורך.
סיגל מרד: אבל כאן יושבים אנשי משרד המשפטים.
סיגל מרד: אתם מסוגלים להתקין כאן תקנות?
סיגל מרד: זה משהו שהוא על השולחן ?
שחר סומך: אז אל"ף, זה לא בתוכניות העבודה משום שאת רוב ההערות המהותיות שבדרך כלל מופיעות בתקנות אנחנו כבר כללנו בחוק.
שחר סומך: ככל שצריך להכניס להערת הסייבר את הנושא של רכיבי קישור לאינטרנט – אפשר להוסיף את זה.
שחר סומך: כיום יש תקנות אבטחות מידע כלליות שחלות.
שחר סומך: אז מבחינתנו החוק הזה יכול לפעול - - -
סיגל מרד: בלי עוד בסיס?
סיגל מרד: בלי עוד תוספת של - - -
שחר סומך: כיום זה גם לא בתוכנית העבודה.
שחר סומך: אני גם אגיד משהו אחר - - -
סיגל מרד: האם (ב) לא מיותר לגמרי?
סיגל מרד: נניח שאנחנו צריכים היום תקנות הרי תקנות יכולות להשתנות גם בעוד חמש שנים ויכולות להשתנות לפי השינויים הטכנולוגיים.
סיגל מרד: מבחני התמיכה הם רק ביחס לתקופת המעבר.
סיגל מרד: התקנות ישתנו, יכול להיות שזה יהיה בעוד 5 שנים, אם פתאום יחליטו להתקין מצלמות ביומטריות ונגיד שאנחנו לא מוכנים לדבר הזה.
יפעת שאשא ביטון: נכון, אנחנו צריכים להשאיר את זה פתוח.
קרן אוחנה איוס: - - - את אישור הוועדה כי אז אנחנו לא נהיה שותפים לקבלת החלטות, אם זה יתנהל מאחורי דלתות.
קרן אוחנה איוס: אנחנו לא שם.
קרן אוחנה איוס: אנחנו רוצים להיות שם.
קרן אוחנה איוס: לנו חשוב שזה יהיה באישור הוועדה.
יפעת שאשא ביטון: אם יהיו חוקים שישתנו שלא קשורים לזה אבל החוק הזה יהיה כפוף אליהם אז זה לא חשוב עכשיו אם נשב כוועדה, כן או לא.
שימרית שקד גיטלין: אז – תקנות לפי סעיפם (א) ו-(ב) יהיה באישור הוועדה.
שימרית שקד גיטלין: הוועדה, אני אגדיר אותה - - - לפיקוח על מעונות יום לפעוטות, זו ועדה מוועדות הכנסת שחוק זה הוא מתחום ענייניה שקבעה ועדת הכנסת והודיעה על כך לכנסת.
אני ממשיכה: זו הצעה שלנו, אני מבינה שבכל מקרה יתקיים על זה דיון.
אני ממשיכה: אני רק אומר מה המשמעות של ההצעה.
אני ממשיכה: ההצעה אומרת שבעצם המנהל יוכל לא לתת פטור מלא אלא פטור חלקי, זאת אומרת – הוא חייב לקיים לדוגמה את (3) אבל לא חייב לקיים את אישור הצפייה, זאת אומרת, הוא יכול לקבוע איזשהו פטור חלקי.
אני ממשיכה: (4) מעון יום לפעוטות ש-80% מהורי הפעוטות השוהים בו התנגדו בכתב להפעלת מצלמות במעון בהתאם להוראות חוק זה.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, שימו לב.
יפעת שאשא ביטון: (1) – אין בעיה.
ורד וינדמן: אני רוצה להביע את עמדתנו שוב.
ורד וינדמן: זה מוציא משפחתונים רבים שנמצאים במקומות מגורים, והמשמעות היא שבכל המשפחתונים האלה, שבחלק מהיום זה משמש כמעון לכל דבר ועניין, פה לא יהיו - - -
יפעת שאשא ביטון: ושבחלק מהיום זה משמש מגורים, או גם במהלך - - -
ורד וינדמן: כן, אני לא רוצה שזה יחול כאשר הילדים הולכים הביתה, אבל היא צריכה לעבוד בזמן שהילדים נמצאים, וזה גם לכל דבר ועניין - - -
יפעת שאשא ביטון: משום שכבר דיברנו על זה, ואנחנו לא יכולים לאכול את כל העוגה, מה לעשות, במקרה הזה, ואנחנו מבינים את האיזונים פה במקרים שבהם מעון מתקיים בסלון, בסלון אמיתי של בית שבו גם תוך כדי יום יש ילדים, או יש עוד בני משפחה שמסתובבים שם.
יפעת שאשא ביטון: אני יכולה להבין את הבקשה של שרת המשפטים ולייצר את האיזון הזה.
יפעת שאשא ביטון: אמרנו באופן מפורש שמרחבים שנמצאים בתוך בית, לצורך העניין, אבל מוקצה מרחב שהוא רק מעון וזה מה שמתקיים בו, והוא לא משמש למגורים – שם כן יהיו מצלמות.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהאיזונים האלה הם הוגנים ונכונים, ודיברנו בהם.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לדבר על (3) ועל (4).
יפעת שאשא ביטון: (3), ותקנו אותי אם אני טועה – אני לא חושבת שצריך לאשר לשר, אני לא חושבת שבכלל צריך להכניס אותו למקום הזה שבו הוא יחליט אם הוא יכול לפטור מעון כזה או אחר.
יפעת שאשא ביטון: אם החלטנו שהחוק הוא גורף –הוא גורף.
יפעת שאשא ביטון: מה הוא יחליט?
יפעת שאשא ביטון: שהוא מחריג מעונות מסוים כי - - - אני חושבת שזה פתח לא טוב גם עבור השר.
יפעת שאשא ביטון: זה מעמיד את השר במקום שלא נכון לו להיות.
יפעת שאשא ביטון: קובע החוק באופן גורף שנכנסים כל המעונות, קובע החוק שיש סייגים של מקום מגורים – ותכף נדבר על העניין של התנגדות הורים, אני לא חושבת שצריך להשאיר פה פתח לשום דבר.
שחר סומך: אני רק מזכירה שהתחלנו בהצעת החוק כשהיא וולונטרית והשרה הסכימה להחיל אותה כחובה בשלושה תנאים:
שחר סומך: תנאי אחד זה בתי המגורים, תנאי שני זה שהשר הממונה יוכל לקבוע פטור, ותנאי שלישי זה הסירוב של ההורים.
שחר סומך: כלומר, אני לא יודעת עד כמה זה עניין של הסכמת הממשלה אלא יותר התנאים שבהם הממשלה החליטה להחיל את החובה בתנאים כאלה.
יפעת שאשא ביטון: אם אתם תבואו לשרה ותגידו לה שהיא תצטרך לעמוד – או להעמיד את השר הממונה ככזה שנתון תחת לחצים בשביל לתת פטור כזה או אחר, אני חושבת שגם היא לא תרצה שהם יהיו במקום הזה, לא היא ולא השר האחר.
יפעת שאשא ביטון: אז אני חושבת שהדבר הזה פשוט צריך לרדת.
יפעת שאשא ביטון: הוא לא מוסיף שום דבר, כי אחרי שאנחנו בעצם נתנו את כל הסייגים ותפרנו את החוק הזה בצורה שהיא מאוד הדוקה – אין שום סיבה להחריג מישהו.
יפעת שאשא ביטון: כבר אנחנו קובעים מי מוחרג.
שחר סומך: לא.
שחר סומך: הסעיף של ההחרגה הוא – אל"ף, ברשות של השר, ובי"ת יכול להיות שצריך לקבוע פה אמות מידה למתי הוא יוחרג.
יפעת שאשא ביטון: מה אמות המידה?
יפעת שאשא ביטון: איזה ילד במדינת ישראל לא זכאי שתהיה לו ההגנה של המצלמות, לצורך העניין, כל עוד הוריו רוצים בכך?
שחר סומך: למשל, בגן שבו הגננת תוכיח בכל אמצעי אחר שהיא מגנה על הילדים - - -
יפעת שאשא ביטון: איך היא תוכיח?
ורד וינדמן: זה מופרך, מופרך לחלוטין.
שחר סומך: אנחנו בסיטואציה שאני לא יודעת לצפות.
יפעת שאשא ביטון: אין לך שום דרך.
יפעת שאשא ביטון: גם ראינו במסגרות שהן לא רק מפוקחות, במסגרות של משרד החינוך גננת של 35 שנה, מלאך אמיתי שהיתה כנראה לאורך 34 שנה, ומשהו הסתובב שם בשנה האחרונה והיתה שם אלימות מאוד מאוד קשה.
יפעת שאשא ביטון: זו היתה גננת עם ההשכלה הנדרשת, עם הכשרות לאורך כל השנים, עם חוות דעת מפה ועד להודעה חדשה שבאמת, נותנות לה את החיבוק, ומה לעשות?
יפעת שאשא ביטון: קרה שם.
יפעת שאשא ביטון: ואגב, אמרו ההורים בצורה מפורשת שלולא היו רואים לא היו מאמינים לעולם.
יפעת שאשא ביטון: אז אני לא חושבת שיש ילד במדינת ישראל ששווה פחות מילדים אחרים כי אנחנו סומכים יותר על מי שנמצא שם.
שחר סומך: אני רוצה להניח שהשר לא פוטר את החברים שלו.
קריאה: אין לנו שמץ של מושג איזה נסיבות בכלל מצדיקות מתן פטור ואנחנו לא רוצים את הסעיף הזה, אז אנחנו לא - - -
יפעת שאשא ביטון: אני יכולה להגיד, שחר – השר יכול להיות נתון תחת הרבה מאוד לחצים שאני מקבלת אל המשרד שלי ממעונות שנמצאים תחת סמל היום ואומרים – כן, כן, אנחנו בעד מצלמות, אבל לא אצלנו.
יפעת שאשא ביטון: קחו את הגנים הפרטיים ותעשו מה שאתם רוצים, אותנו תפטרו.
יפעת שאשא ביטון: למעונות עם סמל יש כוח, ואם אנחנו לא נשחרר את השר מהלחץ הזה אנחנו יכולים למצוא את עצמנו במקום שאנחנו מאוד מאוד לא רוצים להיות בו.
יפעת שאשא ביטון: אגב, גם שרת המשפטים, אם תסבירי לה את הדברים האלה, אני בטוחה שהיא תבין שאנחנו לא צריכים להעמיד אותם.
שחר סומך: בגלל שזה לא מופיע בהחלטה של ועדת השרים אלא הבנתי שזה שיח מול השרה – אז אני מבקשת שהות להתייעץ אתה ולחזור.
קריאה: תסבירי לה, אבל, שזו פגיעה בשוויון בין ילדים.
קריאה: אנחנו גם לא נסכים לזה, עם כל הכבוד לכוח של המעונות.
יפעת שאשא ביטון: אין שום בעיה, רק חשוב לי שתסבירי לה את המהות כי אנחנו נשים את השרים ולא משנה מי זה – היום זה פלוני ומחר זה אלמוני.
יפעת שאשא ביטון: זה לא משנה מי השר, אנחנו פשוט נעמיד אותם במציאות שאנחנו לא רוצים שהם יהיו בה.
יפעת שאשא ביטון: יש חוק, קבענו את הסייגים, השרה קבעה בעצמה את הסייגים, אנחנו מקבלים אותם באהבה אבל לא צריך להשאיר את זה עוד פתוח.
קריאה: אני אבקש רק להשלים – זה לא רק שהשר יהיה נתון ללחצים, זה גם שהשר קובע קריטריונים שהם לא מתחומי המקצועיות שלו.
קריאה: זה גם איזשהו עניין שהוא בעייתי.
איילה ויינשטיין: במידה וכן תינתן אפשרות לפטור – זה יכול להיות גם פטור מסעיף 7?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נסיר את הסעיף הזה.
איילה ויינשטיין: חשוב לי לוודא שבמידה וכן יהיה שם, שאנחנו לא חושבים שזה סביר שייקבע פה יישום - - -
יפעת שאשא ביטון: לגבי (4).
יפעת שאשא ביטון: כמו שאמרתי גם בפתיחת דבריי בדיון הקודם.
יפעת שאשא ביטון: קודם כל, לא מקובל בכלל שאנחנו מסכמים משהו בוועדה ואחר כך בוועדת השרים עולה משהו אחר שהוא בניגוד לעמדת הוועדה ולעמדה של מי שישב כאן סביב לשולחן.
יפעת שאשא ביטון: ולכן, גם אם רוצים לשנות את הזה לצורך העניין לאחוזים אחרים – מחצית או כל אחוז אחר, היה צריך להביא את זה חזרה לשולחן הוועדה ולדון מחדש.
יפעת שאשא ביטון: לכן אני כופרת בשינוי של מחצית ההורים.
יפעת שאשא ביטון: יותר מכך, אני גם לא מוכנה שזה יהיה מחצית ההורים.
יפעת שאשא ביטון: קבעה שרת המשפטים 80%?
יפעת שאשא ביטון: רוצים לדון על אחוז אחר – נקיים את הדיון.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת שזה יהיה רוב מוחלט של ההורים.
יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה להעמיד הורים במצב שבאו לגן שהם יודעים שיש מצלמות, הם בחרו בגן הזה, ופתאום הם מגלים שבגלל שמחצית מההורים לא רוצים אז הם לא נמצאים במקום הזה.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת התייחסות, וגם ביקשתי שתוך כדי אתם גם תנהלו שיח עם משרד ראש הממשלה, תבקשו להחזיר את המצב לקדמותו, כמו שדיברנו בדיונים הקודמים.
אחז אגם: אז ראשית, אנחנו באמת גם תומכים ב-80% וחושבים שזה חשוב שיהיה רוב מוחלט.
אחז אגם: מה שכן – אנחנו מבקשים שהסעיף הזה יתייחס למה קורה אם הוחלט דבר כזה.
אחז אגם: הרבה פעמים מדובר במערכת הסכמית עם הגן הפרטי, והגן הפרטי לא נותן להורה להשתחרר, והורה שכבר נרשם תקוע, במירכאות, בתוך גן שהחליט שאין בו מצלמות והוא בחר במצלמות.
אחז אגם: לכן אנחנו מבקשים שככל ויוחלט שלא יהיו מצלמות לאחר שמלכתחילה כן היו אמורות להיות מצלמות, אז יאפשרו להורים להשתחרר מההתחייבות כלפי הגן והוא יוכל לעבור לגן אחר.
יפעת שאשא ביטון: זה משהו שאנחנו צריכים לדון בו ברמת הוועדה?
קרן אוחנה איוס: אני אסביר איפה יש בעייתיות.
קרן אוחנה איוס: הורים נרשמים לגן פרטי לפעמים למחזור שהוא יותר משנה.
קרן אוחנה איוס: ילד מגיע מגיל שנה עד שנתיים ו-8 חודשים.
קרן אוחנה איוס: יכול להיות שבשנה הראשונה יש הסכמה של 80%.
קרן אוחנה איוס: ואז, בשנה שלאחר מכן, ילדים חדשים שנקלטים מפרים את האיזון של רוב אל מול - - -
יפעת שאשא ביטון: בסך הכל מה שנאמר – תשחררו את הילדים.
יפעת שאשא ביטון: זו פנייה אליכם.
יפעת שאשא ביטון: אל תחזיקו אף אחד בכוח.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזה לגיטימי.
אחז אגם: אבל זה משהו הסכמי ואז זה תלוי בשיקול דעתו של הגן.
אחז אגם: אנחנו לא רוצים שזה יהיה.
קרן אוחנה איוס: אז אולי זה צריך להיות מעוגן בחוזה, בחוזה ההתקשרות.
ורד וינדמן: זה רק מוכיח את זה שה-80% צריך להיות חובה, וזהו.
ורד וינדמן: בטח לא פחות.
יפעת שאשא ביטון: בואו נגיד את האמת, יש גם קבוצות, חריגות, שלא רוצות מצלמות בגן מכל מיני סיבות.
יפעת שאשא ביטון: אני לא באה ואומרת שאני באה וכופה על כולם.
יפעת שאשא ביטון: זה החוק, זה הכלל.
יפעת שאשא ביטון: אתם רוצים לשנות אותו?
יפעת שאשא ביטון: שיהיה מעל 80%.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת ביושר –אני מתקשה מאוד לראות סיטואציה כזו שיש 80% של הורים שלא רוצים מצלמה.
יפעת שאשא ביטון: מאוד מתקשה.
שחר סומך: לצערי משרד ראש הממשלה שביקש את התנאי זה לא נמצא כאן, ואני אנסה לדברר אותו למרות שגם בוועדת השרים לא נכחתי, אבל אני אנסה להביא את הדברים כפי שהוסברו לי.
שחר סומך: בדיון השני של ועדת השרים בהצעת החוק הזו משרד ראש הממשלה הציף בעיה שלפיה הוא לא מכיר אף מקום בעולם שמשית רגולציה כמו שאנחנו משיתים היום.
יפעת שאשא ביטון: בבנקים הוא לא עושה את זה?
שחר סומך: לא, אנחנו מדברים על גני ילדים.
יפעת שאשא ביטון: אל תגידו לי רק גני ילדים.
יפעת שאשא ביטון: שראש הממשלה יגיד לי – בבנקים הוא אפילו לא נותן לעובדים את האפשרות לבחור אם כן או לא.
שחר סומך: אבל יש הוראה שהמחוקק מחייב להתקין מצלמות.
שחר סומך: זו פעם ראשונה שבחקיקה ראשית מחייבים התקנת מצלמות בבתי עסק.
יפעת שאשא ביטון: זה בתי חינוך.
יפעת שאשא ביטון: תגידי לראש הממשלה שזה בתי חינוך.
יפעת שאשא ביטון: זה לא בתי עסק.
שחר סומך: בתי חינוך.
שחר סומך: ההסכמות היו – נכון, בהתחלה 80%, ואז ממשרד ראש הממשלה באו ואמרו – יש לנו היום אפשרות להתנגד כשאנחנו מדברים על קניין של אנשים בתוכניות כמו תמ"א 38 – הסעיף של ההתנגדות הוא של 40%.
שחר סומך: בגלל שפה אנחנו מדברים על קטינים - - -
יפעת שאשא ביטון: רגע, תקשיבו – ראש הממשלה משווה לי את מוסדות החינוך לתמ"א?
שחר סומך: אני מצטערת, אני לא כאן - - -
יפעת שאשא ביטון: אבל את תעבירי לו את המסר, את עכשיו המתווך.
שחר סומך: תנו לי לדבר בשמם – יעל, שהיתה בוועדת השרים אולי תוכל להוסיף, כי לא הייתי שם.
שחר סומך: בעצם אנחנו לא רוצים לאפשר מצב שבו יש 10 ילדים שרק בגלל ששלושה מעוניינים בצילום והרוב המוחלט לא רוצה, שרק בגלל ש-3 ילדים רוצים, שהצילום הזה יתאפשר.
שחר סומך: לכן הם רוצים שיהיה רוב שהוא לא מוחלט אלא רוב שהוא קצת יותר קרוב לרוב אמיתי, רוב רגיל.
שחר סומך: אני הבנתי גם מוועדת השרים – ואולי נציגת האוצר תוכל להגיד, שהיתה הסכמה של הממשלה וגם של נציג האוצר לשינוי הזה.
שחר סומך: הבנתי שזה גם מתואם.
שחר סומך: עכשיו אני מבינה שזה לא מתואם.
יפעת שאשא ביטון: זה גם לא יקרה.