GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סיגל מרד: זה תקנות שכמעט לא הפעילו אותן.
סיגל מרד: אז לבוא ולנסות להתאמן עליהן – אני רוצה את העין המקצועית של האגף.
יפעת שאשא ביטון: סיגל, יש לי הרבה מה לומר על החוק ההוא, אבל אין לנו זמן פשוט.
יפעת שאשא ביטון: המעט שעושים ממנו אני רוצה שיישאר.
יפעת שאשא ביטון: איך תעשו את זה, איך תנסחו את זה - -
סיגל מרד: בדיוק.
סיגל מרד: בתנאי שהוא עושה שכל.
יפעת שאשא ביטון: את המעט הטוב.
סיגל מרד: אז אני אומרת, אני רוצה לראות מה יהיה שם.
יפעת שאשא ביטון: את המעט הטוב שיש שם תשמרו עד שיהיה יותר טוב.
אורי שלומאי: אני כן רוצה שנצא מפה עם נוסח.
יפעת שאשא ביטון: אני אעשה עוד מעט הפסקה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נצא, ננסח ונחזור.
אורי שלומאי: אוקיי.
אורי שלומאי: מקובל.
אורי שלומאי: הייתה פה הערה על פסקה 2 של התיקון לפיקוח.
יפעת שאשא ביטון: ולרי?
ולרי זילכה: לא ברור לי התיקון של סעיף 7א.
ולרי זילכה: קודם כול מדובר על מפקח כללי שייכנס למעון כללי כדי לפקח על פעוטות בסיכון ופעוט עם מוגבלות.
ולרי זילכה: מחקנו את ההגדרה של פעוט עם מוגבלות, אז לא ברור בכלל מי זה.
ולרי זילכה: וגם איזו הסמכה יש לו לטובת העניין?
ולרי זילכה: אני לא כל כך מבינה מה הסעיף הזה רוצה להגיד.
נועם פליק: זה מפקח על-פי חוק הפיקוח על מעונות היום מ-65'.
ולרי זילכה: שיש לו הכשרה רלוונטית?
נועם פליק: מפקח של משרד הרווחה.
ולרי זילכה: ואז הוא ייכנס?
נועם פליק: ברגע שיש מסגרת למעון יום לפעוטות שבה משולבים גם פעוטות בסיכון או פעוטות עם מוגבלות, המומחיות והסמכות הן של משרד הרווחה ולא של זרוע הרווחה ולא של זרוע העבודה.
נועם פליק: זאת הכוונה וזאת הסמכות.
נועם פליק: סעיף הראי לזה זה גם בתיקון לחוק הפיקוח על מעונות יום שיקומיים שגם שם יש קטינים עם מוגבלות שמשולבים במסגרות של פעוטות.
ולרי זילכה: השילוב.
נועם פליק: השילוב.
נועם פליק: לזאת הכוונה.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, יובל, אתה יכול להמשיך.
יובל אביגד: יש הערות?
יובל אביגד: זאת תמונת ראי לסעיף הקודם.
יובל אביגד: מדובר על מעונות יום שיקומיים.
יובל אביגד: סעיף 69א הוא סעיף שמתקן את פקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פיטורין).
יובל אביגד: זה סעיף שמתקן הוראה אחרת שהייתה בהצעת החוק הממשלתית ואנחנו תכף נסביר אותה.
יפעת שאשא ביטון: סוגיית הארנונה שהייתה שם?
יפעת שאשא ביטון: כאן השלטון המקומי רוצה להתייחס.
איתי חוטר: נכון מאוד.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת אם אני לא אתן לכם את רשות הדיבור אתם לא תבקשו.
איתי חוטר: יש לך פתק עם בקשת זכות הדיבור שלי.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת, אבל זה לא עובד ככה.
איתי חוטר: אז איך זה עובד?
קריאה: אנחנו פשוט מנומסים.
קריאה: מחכים שהוא יסיים להקריא.
יובל אביגד: תודה.
שמרית שקד גיטלין: אני רוצה רק להבהיר שאמנם התיקון הזה הוא תיקון להצעה הממשלתית, אבל הוא תיקון ביוזמת הממשלה.
יפעת שאשא ביטון: אני אסביר את סוגיית הארנונה כדי שלא תהיה פה ונטילציה על משהו שהוא לא.
יפעת שאשא ביטון: בשורה התחתונה גם בשיח שניהלתי מול המשרדים השונים וגם עם השלטון המקומי וגם עם משרד הפנים מבחינת הארנונה המצב נשאר כמו שהוא.
יפעת שאשא ביטון: זה אומר שאנחנו מכניסים מעונות פרטיים תחת הפיקוח הראשוני שלנו בלי שהם מקבלים את ההנחה על הארנונה שמקבלים מעונות אחרים.
יפעת שאשא ביטון: וכך זה יישאר.
יפעת שאשא ביטון: המעונות הפרטיים היו כאן ואנחנו מנהלים את השיח כל הזמן.
יפעת שאשא ביטון: המעונות הפרטיים לא מקבלים עליהם את כל החובות שמקבלים אותם המעונות שנמצאים תחת סמל, לרבות הנושא של התאמת מבנים וסוגיות כבדות משקל.
יפעת שאשא ביטון: לכן אנחנו מטילים עליהם כמו שאנחנו מטילים בכל רישיון עסק את החובות הבסיסיות בלי שהם מקבלים את ההנחה של הארנונה.
יפעת שאשא ביטון: אגב, אני מלכתחילה לא הבנתי את הרעיון של ההנחה בארנונה, אבל הוא היה שם.
איתי חוטר: זה לא הנחה, זה פטור.
יפעת שאשא ביטון: פטור.
יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו סידרנו את זה.
קרן איוס: אבל זה לא הגיוני.
קריאה: זה אכזרי.
יפעת שאשא ביטון: קרן, זה הגיוני מהטעם הפשוט שאתם לא מחויבים לכל מה שמחויבים היום המעונות בסמל.
קרן איוס: אנחנו נהיה מחויבים בהמשך.
יפעת שאשא ביטון: אבל כשתהיו מחויבים בהמשך – אני אקדים לך את המאוחר.
יפעת שאשא ביטון: איך כשמדברים על כסף כולם מתעוררים.
קריאה: כסף של הורים.
יפעת שאשא ביטון: זה לא בהכרח כסף של הורים.
יפעת שאשא ביטון: עליי אל תעשו את המניפולציות האלה.
יפעת שאשא ביטון: קרן, אתם ישבתם כאן והגנתם על המקום שלכם במקומות שאנחנו לצורך העניין רצינו לבוא בדרישה, ואמרתם, רגע, שתבינו – אם לא תגדירו את הדרישה הזאת ברחל ביתך הקטנה אז יבואו גם חנן וגם אחרים ויגידו, אנחנו נחייב אתכם בכל מיני סוגיות שבסופו של דבר יעלו לנו הרבה כסף.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו אמרנו, אנחנו לא מוותרים על הבטיחות של הילדים אבל כן נעשה את כל המאמץ כדי לזקק את זה למקומות שיבטיחו גם את הביטחון שלכם כדי שלא תהיו חשופים לכל מיני תביעות.
יפעת שאשא ביטון: לא ביקשנו התאמה של מבנה, אנחנו לא אומרים לכם שיהיו כך וכך ילדים על כך וכך מטרים - -
קרן איוס: לא בדיוק.
יפעת שאשא ביטון: זה בדיוק כך, קרן, לצערי הרב.
יפעת שאשא ביטון: בחוק שעתיד להיות, בעזרת ה', כפי שאנחנו הבאנו אותו בהצעה הפרטית יש עלויות בינוי מטורפות.
יפעת שאשא ביטון: לא סתם יושב כאן האוצר כל הזמן, ואגב – לא בגלל הכסף שלו, אלא כדי שאתם לא תפשטו את העור.
יפעת שאשא ביטון: אני יכולה להראות לך מה הם כתבו לי אתמול – אנחנו לא רוצים שחצי מהענף יימחק.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת הם גם עסוקים בשמירה עליכם.
יפעת שאשא ביטון: יש שם עלויות מטורפות, וכשגם אנחנו נגיע לשם אז גם המדינה תצטרך להכניס יד לכיס כדי לעזור לכם לעשות את כל ההתאמות הנדרשות מתוקף זה שתהיו כביכול כמו אלה שנמצאים היום תחת סמל, וגם באותה נשימה תהיו זכאים לאותן זכויות.
יפעת שאשא ביטון: כלומר תיתנו את אותן חובות ותהיו זכאים לאותן זכויות.
יפעת שאשא ביטון: זה הסיפור, זאת המשוואה, זה הרציונל.
קרן איוס: בגלל שיש פה שילוב של חוקים אתם לא פטרתם אותנו מחוק התכנון והבנייה.
קרן איוס: עוד חזון למועד למקום שאת תגיעי.
קרן איוס: את יודעת שאני אחרייך.
קרן איוס: כשהחוק יהיה טוב ונהיה חלק ונתוקצב או נקבל איזושהי תקורה הכול יהיה בסדר.
קרן איוס: עד אז כל זמן שהארנונה תישאר עסקית אנחנו נהיה מחויבים בהיתר לשימוש חורג.
יפעת שאשא ביטון: אבל זה לא קשור לחוק.
יפעת שאשא ביטון: זה לא קשור כי זה שאת עכשיו תצטרכי להביא לי רישום פלילי או לוודא שמי שעובד אצלך הוא לא עבריין מועד זה לא עניין של כסף.
יפעת שאשא ביטון: זה כסף של המדינה, אגב.
יפעת שאשא ביטון: אבל זה לא עניין של כסף אצלך.
קרן איוס: אבל בינתיים אנחנו משיתים עליהם כספים שאתם קוראים להם "קטנים בדרך" – יועץ בטיחות, התברואן, קורסי עזרה ראשונה.
קרן איוס: תהיינה התאמות גם לבטיחות, גם לתברואה.
קרן איוס: הבחור ממשרד הבריאות שדיבר קודם – אם אתם לא תפרידו בין הפרוגרמה לבין התקנות החדשות הגנים הפרטיים שנמצאים בבתים לא יוכלו לעמוד בדרישות - -
יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו לא מדברים על פרוגרמה, קרן, לצערי.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שכל פעם שאני אומרת את זה בפרוטוקול יהיה כתוב "לצערי".
יפעת שאשא ביטון: קרן, זאת המציאות.
יפעת שאשא ביטון: כשאני באה לדוכן פלאפל ואומרת לו, אתה רוצה למכור פלאפל – תדאג שיהיה לך כיור וזה וזה – אני לא כל כך בקיאה בתחום הזה.
יפעת שאשא ביטון: אני לא יודעת מה דורשים מהם.
יפעת שאשא ביטון: אבל דורשים מהם בהתשה.
קרן איוס: אני מסכימה - -
יפעת שאשא ביטון: מה ביקשתי מכם?
יפעת שאשא ביטון: רישום פלילי – זה לא יעלה לך שקל אחד יותר.
יפעת שאשא ביטון: זה רק יבטיח שבגן שלך לא יהיה אסון.
קרן איוס: אבל אני חושבת שבהצהרת כוונות טובה – הרי אנחנו יודעים - -
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא בהצהרת כוונות עכשיו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו בתכל'ס.
קרן איוס: מתוך 75% הרי רק חלק הוא באמת מוצהר.
קרן איוס: החוק הזה יוציא את כולם מתחת לאבן, ומה שיפחיד את האנשים זה התשלומים שהיום איכשהו מצליחים להתחמק מהם כי הם פחות מעשרה ילדים, כי הם פחות - -
יפעת שאשא ביטון: תגידי, אני צריכה עכשיו להכשיר להם את השרץ שהם יתחמקו מתשלומים?
קרן איוס: לא.
יפעת שאשא ביטון: מי שרוצה לעבוד עם ילדים שיעבוד ישר.
יפעת שאשא ביטון: מי שלא מסוגל שיפנה את המקום.
קרן איוס: אני חושבת שמי שרוצה להכיר בגן ילדים כמוסד חינוך צריך לתת לו תחושה שהוא בקבוצת השווים.
קרן איוס: אם היום מוסדות חינוך מקבלים פטור מארנונה כחלק מתמיכה כלכלית ולנתב את המשאבים למקום - -
איתי חוטר: צודקת.
איתי חוטר: צריך לבטל לכולם את הפטור מארנונה.
איתי חוטר: אין קשר בין פיקוח לבין פטור מארנונה.
איתי חוטר: שום קשר.
קרן איוס: זה 300 שקל למטר.
קרן איוס: זה כסף שייצא מהילדים.
יפעת שאשא ביטון: הוא לא ייצא מהילדים.
יפעת שאשא ביטון: הוא לא יצא עד עכשיו מהילדים, הוא לא ייצא מהילדים.
קרן איוס: נכון.
קרן איוס: כי הם לא מוכרים, הם עפים מתחת לרדאר.
יפעת שאשא ביטון: אבל אני לא רוצה שהם יהיו מתחת לרדאר, ואני גם לא רוצה להכשיר את השרץ.
יפעת שאשא ביטון: אני לא יושבת פה שעות על גבי שעות ועוד שעות בלילה עם כל הצוות הזה בשביל להכשיר את השרץ של מישהו.
קרן איוס: אז אפשר מול השלטון המקומי לעשות משהו מדורג עם 30%, עם 50%, עם 60%.
קרן איוס: לפחות שהכסף הזה.
קרן איוס: הם לא שם אבל אנחנו נוציא אותם משם.
קרן איוס: השאלה היא מי ישרוד אחרי שנוציא אותו אפילו לדרישה הבסיסית.
קרן איוס: היום הם לא מוציאים את הכסף הזה.
קרן איוס: זאת אבן מחלוקת שממש חשובה לנו.
קרן איוס: אנחנו מאוד מאוכזבים.
קרן איוס: זה מוריד לנו נקודות - - -
יעל לינדנברג: אבל זה גם בדיוק מתחבר למה שיושבת-ראש הוועד אומרת גם בסעיפים הקודמים.
יעל לינדנברג: הרי גם בסעיף שדיברנו לפני שלושה עמודים היא דיברה על שני נדבכים: יש מעונות עם הסדר הפעלה – מה שנקרא, המעונות עם הסמל.
יעל לינדנברג: יש עליהם חובת הפרוגרמה שהיא חובה שאם היא תיגזר על כלל המעונות היא לא נכנסת - - -
קריאה: מחיר בפיקוח.
קריאה: אתם שוכחים את העיקר.
יעל לינדנברג: מחיר מפוקח זה משהו שחל על המעונות המפוקחים שכל מעון פרטי אחר היה יכול - - -
יפעת שאשא ביטון: אל תדברו יחד כי אין פרוטוקול.
יפעת שאשא ביטון: חבל כי הדברים חשובים.
יעל לינדנברג: הייתם פה בכל הדיונים והייתם שותפים לכל הסעיפים שנכנסו להצעת החוק.
יעל לינדנברג: יושבת-ראש הוועדה אמרה, אין פה - - - העלויות הדרמטיות לא נכנסו לפה.
יעל לינדנברג: לכן אמרתם כל הזמן שאלה דברים שמוסכמים עליכם.
יעל לינדנברג: הובהר כאן לא אחת שגם דברים מינימליים יכולים להשית עלויות נוספות על המטפלות שייגזרו על ההורים.
יעל לינדנברג: נכון הדבר הזה, וזה נאמר.
יפעת שאשא ביטון: בפרופורציות.
יעל לינדנברג: בפרופורציות.
יעל לינדנברג: לכן הדברים הדרמטיים לא נכנסים.
קרן איוס: יש עלויות ויש עלויות.
קרן איוס: זאת עלות לא מידתית.
קרן איוס: הגננות שתצטרכנה להביא את הגנים הגדולים ולהניח אותם על השולחן – זה יהפוך להיות הוצאה מאוד גדולה.
יפעת שאשא ביטון: אז זה אנחנו נאפשר להם להישאר מתחת לשולחן?
יפעת שאשא ביטון: קרן, זה רשום בפרוטוקול.
קרן איוס: אני לא מדברת על משמעות ומהות, ואת מכירה אותי, ואני תומכת - -
יפעת שאשא ביטון: אבל את גם מדברת - -
קרן איוס: אבל ריאלית אני אומרת לך שהיתוספו למע"מ ולמס הכנסה ולמסים של השלטון המקומי ולהיטלי ההשבחה.
קרן איוס: זה כבר יגיע למאות אלפי שקלים ותעלה שאלת הכדאיות.
קרן איוס: אם בכדאיות אנחנו מוותרים על חצי אז זאת הפעם הראשונה שמבחינתי זה משהו שמאבד נקודות אצלי.
יפעת שאשא ביטון: קרן, אני לא רוצה לתת פה שמות.
יפעת שאשא ביטון: אבל אני דיברתי עם לא מעט מנהלי גנים.
יפעת שאשא ביטון: גם הרבה גננים פגשתי.
יפעת שאשא ביטון: מקסימים.
יפעת שאשא ביטון: שאלתי אותם איך הם מתקיימים, כמה הם מרוויחים ואיך הם מחזיקים את המעונות וה-crises הזה שנשמע פה עכשיו זה לא שם.
יפעת שאשא ביטון: המשבר הזה לא שם.
יפעת שאשא ביטון: הם לגמרי אתנו.
יפעת שאשא ביטון: הסיפור הזה לא ייפול ויירד על ארנונה.
יפעת שאשא ביטון: בטח לא על ארנונה ובטח כשלא באנו וביקשנו את כל מה שאנחנו היינו רוצים להשית פה.
יפעת שאשא ביטון: אז כשנגיע לכל החובות הנוספות שנדרוש מכם אני מתחייבת להכין לפרוטוקול שלצד זה יהיה גם שיפוי כספי וכלכלי שיתמוך בכם.
יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו לא שם כרגע אז זה גם ככה לא רלוונטי.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, שלטון מקומי.
איתי חוטר: תודה, גברתי, על זכות הדיבור.
איתי חוטר: אני איתי חוטר, אני סמנכ"ל כלכלה במרכז השלטון המקומי.
יפעת שאשא ביטון: רק להוסיף על הדברים.
איתי חוטר: כנציג המרכז אני מבקש בראש ובראשונה לברך אותך על החוק החשוב הזה בתמיכה מלאה של מרכז השלטון המקומי שחיים ביבס הוא כמובן יושב-ראש המרכז.
איתי חוטר: זה חוק חשוב וצריך לקדם אותו ולסיים את הליך החקיקה.
איתי חוטר: לעניין הארנונה, אני מודה לך על ההבהרות החשובות שלך לפרוטוקול בעניין המיתוספים החדשים שלא מיתוספים לזכאות לפטור מארנונה.
איתי חוטר: אלא שהנוסח שמציעה פה הממשלה לא עולה בקנה אחד עם ההבהרות שלך לפרוטוקול.
איתי חוטר: יש פה שני תנאים: א', מדברים על אוכלוסיות חדשות שנכנסות תחת החוק הזה של הפיקוח על המחיר - -
יפעת שאשא ביטון: אז לא הבנת את החוק.
סיגל מרד: לא, לא.
איתי חוטר: נשמח אם תסבירו לי, לפי הסעיף הזה, איזה תנאים נדרשים כדי לקבל את הפטור מארנונה.
איתי חוטר: למיטב הבנתנו, זה לא שמירה על המצב הקיים ועל היקפי הפטור שניתנים היום, אלא ייכנסו עוד ועוד גופים שיזכו לפטור מארנונה.
איתי חוטר: זה לפי הניתוח שלנו והפרשנות של היועצים המשפטיים של מרכז השלטון המקומי.
איתי חוטר: נשמח אם תסבירו.
יפעת שאשא ביטון: אני תכף אתן למשרדים להסביר.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר לך כמו שאמרתי לקרן בצורה מאוד נחרצת – וקרן היא חלק מאתנו בתהליך מאוד ארוך אז אני יכולה גם להרשות לעצמי לומר את זה בצורה נוקבת כזאת.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה באותה מידה להגיד גם לכם – בסוף זה לא יהיה בחוק.
יפעת שאשא ביטון: הסברתי למה.
יפעת שאשא ביטון: אבל לשלטון המקומי צריך להיות אינטרס שיהיו לו מעונות בתוך הרשות המקומית ושיינתן מענה לילדים שלו.
יפעת שאשא ביטון: אני כן חושבת שבצורה לא פורמלית - -
איתי חוטר: יש לנו גם אינטרס שיהיו עסקים ברשות המקומית ומפעלים והייטק - -
איתי חוטר: - - אז ניתן לכולם פטור מארנונה כדי שיהיו ברשות?
יפעת שאשא ביטון: לא אמרתי פטור.
יפעת שאשא ביטון: אתה שמעת מה אני אמרתי?
יפעת שאשא ביטון: זאת נטייה בשלטון המקומי לקפוץ?
איתי חוטר: לא.
יפעת שאשא ביטון: תנסו לחשוב איך אתם מתמרצים.
יפעת שאשא ביטון: אני מכירה בוועדות הנחות שבשביל מעון יהיה וגם כדי שבתי עסק יהיו – הייתי שם, הייתי סגנית ראש עיר.
יפעת שאשא ביטון: כשאנחנו רוצים שיבוא בית עסק כדי לתת תעסוקה כדי שייתן שירות לתושבים אנחנו יכולים לתגמל אותו ב-10% או 20% ארנונה לתקופה כזאת או לתקופה אחרת.
יפעת שאשא ביטון: אני לא אומרת לכם לעשות את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לכם, תחשבו על זה.
יפעת שאשא ביטון: בסוף אתם לא אחד נגד השני.
יפעת שאשא ביטון: אתם נמצאים באותו מקום.
יפעת שאשא ביטון: הם באים לתת שירותים לילדים שנמצאים בשלטון המקומי, ואתם חפצים בכך שיהיה שירות לילדים בשלטון המקומי.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת את זה במאמר מוסגר.
יפעת שאשא ביטון: זה לא משנה את המהות של מה שאמרתי לפני כן.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, משרדים.
<< אורח >> יוסי אוחנה: אני רוצה להוסיף משהו קטן.
יפעת שאשא ביטון: המשרדים יענו ואז אתן גם לכם.
איתי חוטר: נכון.
יפעת שאשא ביטון: תנאי מצטבר.
סיגל מרד: אלא מה, יש עוד חלק לסעיף.
סיגל מרד: מה אנחנו אומרים?
סיגל מרד: מתוך הקבוצה הזאת על מי אנחנו מדברים?
סיגל מרד: על מי שחל עליו מחיר לפי חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים.
סיגל מרד: על מי חל היום חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים?
סיגל מרד: הצווים שהותקנו מכוח חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים חלים על מעונות שחתמו הסדר הפעלה.
סיגל מרד: אתה יכול עכשיו תוך כדי שאני מדברת לעשות גוגל – "צו מחירי מצרכים ושירותים מעונות יום", אתה תראה שמופיעה שם טבלה ובכותרת כתוב לך: מעון יום שבהסדר הפעלה עם משרד X – אני לא יודעת מה יהיה כתוב לך בצו הספציפי.
איתי חוטר: הפרוגרמה שהוזכרה פה זה חלק מהתנאים?
סיגל מרד: עכשיו אני מסבירה.
סיגל מרד: מעונות יום שנמצאים בהסדר הפעלה עם המשרד הם אותם מעונות שמחויבים לפרוגרמה, שמחויבים לסל תשומות, שמחויבים להרבה מאוד סטנדרטים שמעוגנים באותו הסדר הפעלה.
סיגל מרד: נמצאים פה גם נציגי ויצ"ו וגם נציגי נעמ"ת שיכולים לשקף לך את הצד השני של מה שאני אומרת, והם מהנהנים.
איתי חוטר: ברור.
סיגל מרד: יש פה סל שלם של דרישות שעומד מאחורי המונח "הסדר הפעלה" שמעוגן בתוך צו הפיקוח על המחירים.
סיגל מרד: לכן גם היום תיאורטית כל מעון היה יכול לפנות אליי ולבקש סמל, ואז הוא היה צריך לעמוד בהוראות של הסדר ההפעלה ולפעול לפי צו פיקוח על מחירים.
סיגל מרד: כמו שהיום העולם הזה היה פתוח גם מחר העולם הזה יהיה פתוח, מבחינתי.
סיגל מרד: לבוא ולהגיד לך שקפצו עליי כל המעונות הפרטיים ואמרו לי, תני לי סמל – לא, זה לא המצב.
איתי חוטר: אז את מניחה שהחקיקה הזאת לא תעשה שינוי בביקוש לסמל ממשרד הרווחה?
סיגל מרד: אני לא צופה שתהיה השתוללות בשטח של אנשים שרוצים להיכנס תחת המשטר של הסמל.
סיגל מרד: אני אברך על זה שיהיו יותר מעונות תחת משטר סמל.
סיגל מרד: מבחינתי זה מעונות שיהיו בסטנדרטיזציה יותר גבוהה.
סיגל מרד: סבבה – אני דווקא רוצה את זה בתור דבר שהוא טוב לעם ישראל.
יפעת שאשא ביטון: אבל את רוצה את זה גם היום בלי קשר לחוק.
סיגל מרד: החוק החדש לא בא לגרוע מהזכות שקיימת היום.
סיגל מרד: היום, לפי הפקודה, קיים סעיף פטור - -
איתי חוטר: לכן אנחנו פטורים.
סיגל מרד: - - זה לא שיצרתי פטור חדש.
סיגל מרד: אני באה ואומרת – מה שהיה הוא שיהיה.
איתי חוטר: מבחינה משפטית, לא מבחינת היקפי הפטור.
סיגל מרד: במהות ומבחינה ניסוחית.
יפעת שאשא ביטון: יש לך להוסיף?
<< אורח >> יוסי אוחנה: אנחנו זורמים עם הרציונל שהגברת הציעה.
יפעת שאשא ביטון: זה לא רציונל, זאת המציאות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא משנים סטטוס קוו.
יפעת שאשא ביטון: כמו שלא שינינו קודם אנחנו גם לא משנים גם עכשיו.
<< אורח >> יוסי אוחנה: אני עורך דין יוסי אוחנה, מרכז השלטון המקומי.
<< אורח >> יוסי אוחנה: אני מסכים עם גברתי לגמרי.
<< אורח >> יוסי אוחנה: גם המוסדות נעמ"ת וויצ"ו הם לא בני פלוגתא שלנו.
<< אורח >> יוסי אוחנה: הם נהנים מהפטור וזה בסדר, אנחנו חיים עם זה.
<< אורח >> יוסי אוחנה: זאת המורסה שאנחנו סוחבים אותה לא מעט שנים ומתמודדים איתה.
גלי עציון: זאת ממש לא מורסה.
גלי עציון: זאת אמירה קשה ביותר.
<< אורח >> יוסי אוחנה: חוזר בי מהאמירה.
יפעת שאשא ביטון: תתווכחו אחר כך מה אתם זה בשביל זה.
קריאה: במקום שהעירייה תפעיל מעונות אנחנו מפעילים מעונות.
גלי עציון: זאת אמירה קשה מאוד.
יפעת שאשא ביטון: אמירה קשה מאוד.
יפעת שאשא ביטון: אני לא מייצגת את השלטון המקומי.
גלי עציון: לא, להפך.
גלי עציון: זה משהו שצריך – זאת אמירה קשה ביותר.
<< אורח >> יוסי אוחנה: אני חוזר בי מהאמירה הזאת.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, חזר בו לפרוטוקול.
יפעת שאשא ביטון: תירגעו, תורידו להבות.
<< אורח >> יוסי אוחנה: זה תיק שאנחנו מתמודדים איתו.
<< אורח >> יוסי אוחנה: נציגת משרד העבודה נתנה פרשנות שעל-פניו נשמעת בסדר גמור.
<< אורח >> יוסי אוחנה: היא אומרת, זה לא ירחיב את היקף הפטור, הם יצטרכו לעמוד בתקינה של הסדר ההפעלה.
<< אורח >> יוסי אוחנה: אם זה ככה, למה לא לסייג את זה ולומר פשוט מאוד, שהתנאים שחלו לפי החוק הקודם יחולו עכשיו.
<< אורח >> יוסי אוחנה: זהו.
<< אורח >> יוסי אוחנה: את לא צריכה להרחיב - -
סיגל מרד: מי ירצה לשנות את התנאים למתן הכרה - -
<< אורח >> יוסי אוחנה: את רוצה לשנות את המצב הקיים מבחינת הארנונה.
סיגל מרד: לא, אין לי - -
יפעת שאשא ביטון: עם כל הכבוד לכם - -
סיגל מרד: אני לא רוצה לסנדל את עצמי שמבחינת התנאים שלי למתן הכרה מחר אני לא אשנה ואעלה אותם.
סיגל מרד: יכול להיות שמחר אנחנו נגיע להסכמות שאנחנו משנים דברים - -
<< אורח >> יוסי אוחנה: למה על חשבון הרשויות המקומיות?
יפעת שאשא ביטון: רגע, רגע, התבלבלתם.
יפעת שאשא ביטון: אני לא מנהלת מלחמות עתיד.
יפעת שאשא ביטון: מי שידבר ייצא החוצה.
יפעת שאשא ביטון: אני לא מנהלת מלחמות על העתיד; קשה לי לנהל את המלחמה של ההווה.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שאתה תתייחס למה שכתוב כאן.
יפעת שאשא ביטון: סיגל אומרת לך בצורה מפורשת וזה גם מה שמשתמע כאן – מה שהיה הוא שיהיה, אנחנו לא שינינו סטטוס קוו לגבי הסוגיות האחרות שדנו בהן, ואנחנו לא משנים סטטוס קוו לגבי הנושא של הארנונה.
יפעת שאשא ביטון: גם אם אני לא מתה על זה וגם אם הגנים הפרטיים קצת כועסים – הכול בסדר.
יפעת שאשא ביטון: שוב אני אומרת לך בטיפ קטן – המעונות הפרטיים או לא פרטיים הם נכס.
יפעת שאשא ביטון: אם לא יהיה מי שיחזיק את הילדים שלנו אתה תמצא את כל הנשים שלכם או גברים, בני זוג, יושבים בבית כדי לטפל בילדים שלכם.
יפעת שאשא ביטון: רשויות שלא מסוגלות לתת מענה לפעוטות שלהן אני לא רוצה לומר את דעתי עליהן.
יפעת שאשא ביטון: אז תעשה הפרדה בין אם זה "תיק" או לא.
<< אורח >> יוסי אוחנה: בסדר, גברתי, אני מקבל.
<< אורח >> יוסי אוחנה: תכף ניתן ניסוח שמסתדר עם הדברים שהיא אומרת.
<< אורח >> יוסי אוחנה: אני רק רוצה להבהיר משהו.
<< אורח >> יוסי אוחנה: כשאני נלחם על הארנונה, אני נלחם על הכסף שלי, שלך ושלהם.
<< אורח >> יוסי אוחנה: כי כשאת פוטרת מוסד מסוים מלשלם ארנונה אני הייתי נופל על יתר התושבים.
<< אורח >> יוסי אוחנה: זה לא שמביאים את הכסף הזה מהחלל החיצון - -
יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו לא שם.
<< אורח >> יוסי אוחנה: אז רק תבינו על מה אנחנו נלחמים.
יפעת שאשא ביטון: קרן נלחמת למה זה לא שם, ואתה נלחם איתי למה זה אולי היה שם.
יפעת שאשא ביטון: די, חבל.
גיל אשכנזי: יש גם בתי כנסת.
גיל אשכנזי: תבטל להם.
גיל אשכנזי: למה מעונות יום?
גיל אשכנזי: בוודאי שזה רלוונטי.
גיל אשכנזי: יש עשרות בתי כנסת - - -
יפעת שאשא ביטון: גיל, זה לא רלוונטי.
יפעת שאשא ביטון: כי אם מדברים ואני לא יודעת מי זה והוא לא מציג את עצמו אז זה לא רלוונטי כי אני לא יודעת מי זה היה.
גיל אשכנזי: זה פשוט מצליח להכעיס אותי.
<< אורח >> יוסי אוחנה: כדי להגשים את הרציונל שגברתי הציגה מאוד יפה אנחנו מציעים בעניין הניסוח הספציפי הזה שיהיה ברור שזה תנאי מצטבר; שיוסיפו את המילים: "ובלבד שחל עליו הסדר ההפעלה".
גיל אשכנזי: ויצ"ו מסכים.
יפעת שאשא ביטון: שלטון מקומי, הבנו.
יפעת שאשא ביטון: כל מי שאני נותנת לו לדבר כאן בשדרה, אני ממש מבקשת להוסיף על הדברים, לא לחזור עליהם.
<< אורח >> יוסי אוחנה: הנוסח מקובל?
גיל אשכנזי: אנחנו מוותרים על זכות הדיבור.
קריאה: אז מה הנוסח החדש?
<< אורח >> יוסי אוחנה: "ובלבד שחל עליו הסדר ההפעלה".
<< אורח >> יוסי אוחנה: שיהיה ברור שזה תנאי מצטבר.
<< אורח >> יוסי אוחנה: אלה שני תנאים מצטברים.
יעל לינדנברג: הסדר הפעלה נמצא בסעיף 76.
שמרית שקד גיטלין: זה ששני התנאים האלה מצטברים זה ברור מאוד מהנוסח: "מעון יום לפעוטות אשר חל עליו מחיר מרבי".
שמרית שקד גיטלין: אף אחד לא יכול לפרש שזה או זה או זה.
קריאה: "ואשר חל עליו".
יעל לינדנברג: תוסיפי - - - זה לא "אשר" וגם או בנוסף לכך, "חל עליו".
חנן דגן: נציגת משרד הרווחה אמרה שאם חל עליו הסדר ההפעלה - -
שמרית שקד גיטלין: "ובלבד שחל עליו".
יפעת שאשא ביטון: חיים עם זה בשלום?
שמרית שקד גיטלין: "ובלבד שחל עליו מחיר מרבי לפי חוק פיקוח על מחירי - - - התשנ"ו-1999.
יפעת שאשא ביטון: העיקר שכולם יהיו מרוצים.
שמרית שקד גיטלין: הוספתי את המילה "ובלבד" במקום "אשר.
יערה שילה: אני פונה לשלטון המקומי וגם אלייך – חלק מהרעיון של החוק זה לדאוג ל-77% מהילדים שהם לא תחת התמ"ת.
יערה שילה: האינטרס של השלטון המקומי להסתכל על הילדים האלה.
יערה שילה: הרי אין להם מיפוי, הם לא יודעים איפה הילדים.
יערה שילה: אסונות קורים יום אחרי יום, ובשביל זה הקמנו את "חינוך מלידה".
יערה שילה: האמירה שלך, יוסי, הייתה מאוד קשה לי - -
יפעת שאשא ביטון: הוא חזר בו.
איתי חוטר: מה זה "ילדים שלנו"?
איתי חוטר: זה גם ילדים שלך.
יערה שילה: זה הילדים שלך, שלי, של כולנו.
איתי חוטר: אז מה?
יפעת שאשא ביטון: כשאני ראש עיר או סגנית ראש עיר, אני מרגישה שהילדים הם גם שלי.
יפעת שאשא ביטון: סליחה מההורים שאני חולקת איתכם אותם.
יפעת שאשא ביטון: יש לי אחריות אישית עליהם.
איתי חוטר: גברתי, מה הקשר לארנונה?
איתי חוטר: את יכולה להסביר לי?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא נכנסים לדיון הפילוסופי.
איתי חוטר: אבל מה הקשר לארנונה "הילדים שלי"?
איתי חוטר: גם אצלי בבית יש ילדים אז אולי אני אזכה לפטור מארנונה?
יפעת שאשא ביטון: שלטון מקומי, אתה רוצה להישאר בדיון?
איתי חוטר: אני לא מצליח להבין מה הקשר.
יפעת שאשא ביטון: אתה לא צריך.
יערה שילה: אני אסביר לך מה הקשר.
יפעת שאשא ביטון: לא, יערה, אנחנו לא נכנסים לדיון הפילוסופי עכשיו, לא נכנסים למהות.
יערה שילה: - - - אבל אני חושבת שהשלטון המקומי צריך לקחת אחריות על גילאי לידה עד 3.
יפעת שאשא ביטון: יערה, אנחנו לא בדיון המהותי עכשיו.
יפעת שאשא ביטון: האמירה שלך היא חשובה אבל אנחנו לא שם עכשיו.
איתי חוטר: אנחנו חושבים שמשרד החינוך צריך להיות רגולטור – אז מה?
יערה שילה: לא ראיתי שעשיתם משהו בשביל זה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא שם עכשיו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כבר בפעולה.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לכם, מי שיפריע לי – הדקות שלי יקרות.
יפעת שאשא ביטון: אני מסתכלת על השעון כמו דופק.
יפעת שאשא ביטון: מי שיפריע לא יהיה פה.
<< אורח >> יוסי אוחנה: גברתי - -
יפעת שאשא ביטון: זהו, שלטון מקומי, פתרנו את זה.
<< אורח >> יוסי אוחנה: אחרי שהטיחו בנו את כל ההטחות האלה אני חושב שגברתי, כיוון שאת מכירה את השלטון המקומי מקרוב ובטח בנוגע להצעת החוק הזאת שאנחנו תמכנו בה ותומכים בה וגיבינו אותה, אני חושב שגברתי הייתה צריכה להיות מליצת יושר שלנו ולהגיד לגברת הזאת שהשלטון המקומי עשה כל מה שהוא יכול בשביל החוק הזה.
יפעת שאשא ביטון: אני לא מליצת יושר, ואני גם לא תוקפת על מה שיש.
יפעת שאשא ביטון: יש לי תפקיד מאוד ברור – להעביר פה חוק שהוא בנשמתנו.
יפעת שאשא ביטון: על זה נתאמץ עכשיו.
יפעת שאשא ביטון: אמרתי את דעתי, ואמרתי איך הדברים צריכים להיראות.
יפעת שאשא ביטון: באותה מידה גם השלטון המקומי – אני יודעת שלא לזה התכוונת גם אם האמירה מקוממת.
יפעת שאשא ביטון: אבל תבחרו את המילים שאתם משתמשים בהן.
יפעת שאשא ביטון: חנן, בבקשה, רק להוסיף.
חנן דגן: אני מוסיף כי יש פה דבר מאוד משמעותי כלפי השלטון המקומי.
חנן דגן: יש רשויות שמתוך אינטרס - -
יפעת שאשא ביטון: אל תיכנס איתי לזה.
חנן דגן: את תביני תכף על מה אני מדבר.
חנן דגן: יש רשויות שמתוך אינטרס כאלה לא באות - - - מתוך האינטרס הציבורי; יש רשויות שגובות ארנונה על המבנה - -
יפעת שאשא ביטון: תיארתי לעצמי שזה מה שאתה רוצה להגיד.
חנן דגן: - - ויש כאלה שמנצלים את הפרצה ומוסיפים עוד שטח תפוס על החצר.
חנן דגן: זאת אומרת הם באים ומנצלים.
חנן דגן: אני רוצה שכן יגדירו.
חנן דגן: אתם רוצים לקחת ארנונה עסקית?
חנן דגן: תגדירו את זה.
חנן דגן: אל תתחילו לנצל את כל הפרצות בחוק.
חנן דגן: תיקחו שטח.
חנן דגן: כיוון שאני רוצה שטח גדול לילדים זה בסדר, אתה תשלם על החצר.
חנן דגן: זה לא עסק שבא ושם שולחנות ומרוויח.
חנן דגן: על שטח תפוס אתם מחילים עוד ארנונה, וזה לא הוגן.
יפעת שאשא ביטון: חנן, תודה רבה.
יפעת שאשא ביטון: אתם יודעים מה עשיתם עכשיו?
יפעת שאשא ביטון: אין זכות דיבור פה.
יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לכם למה.
יפעת שאשא ביטון: כי אתם חושבים שהדיון עכשיו הוא על השלטון המקומי, ומה הוא נותן או לא נותן, ואיזה רשויות נותנות או לא נותנות.
יפעת שאשא ביטון: ואני לא שם.
יפעת שאשא ביטון: חשוב – נקיים על זה דיון בנפרד; לא במסגרת הצעת החוק.
יפעת שאשא ביטון: תסלחו לי שאני לא נותנת לאחרים, אבל אני רואה שאתם מנסים לקחת את זה למקום אחר.
יפעת שאשא ביטון: סגרנו את הפינה של הארנונה.
יפעת שאשא ביטון: הוספנו את המילה בניסוח.
יפעת שאשא ביטון: יובל, תמשיך את ההקראה, בבקשה.
פרק י"ב: בסעיף 70 לפניכם יש שתי גרסאות - -
סיגל מרד: אנחנו רוצים להסביר.
סיגל מרד: מבחינה מהותית הדחיפות של תחילתו של החוק הוא עניין מאוד מורכב מבחינת המשרד, ויש לו משמעויות ביכולת ההיערכות שלו ומבחינת התפיסה - - אמיר נמצא כאן?
שמרית שקד גיטלין: כן, הוא שם מאחורה.
סיגל מרד: אז אני מזמינה אותך גם להסביר.
סיגל מרד: לכן אנחנו רוצים להעלות גם את הנוסח הממשלתי ולהסביר אותו.
יפעת שאשא ביטון: נעלה ונדבר גם על זה וגם על זה.