GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יפעת שאשא ביטון: ברגע שהם יודעים שהם יפוקחו גם על העניין הזה, הם יחשבו פעמיים לפני שהם יקחו בן נוער ויבטיחו לו משהו ובערב, ב-22:00 בלילה אחרי שנסגרות הקלפיות הם ישכחו ממנו עד הפעם הבאה.
הדר אליהו: ובעת הזו אין כבר שום תקשורת עם הסיעות?
הדר אליהו: שום דבר?
יפעת שאשא ביטון: הם מגישים דו"ח למבקר המדינה, אבל תחשבי, נניח אני כסיעה מגישה דו"ח למבקר המדינה, אין למבקר שום דרך לדעת עם הדו"ח שהגשתי, אם העסקתי בני נוער, אולי לא העסקתי בכלל, אולי העסקתי ומי שהעסקתי שילמתי לו לפי - - -, אין לך שום דרך לדעת את זה.
יפעת שאשא ביטון: מתי מתחילות לצוץ הבעיות?
יפעת שאשא ביטון: כשפונים בני הנוער וכשמתעוררים הגופים שמסייעים להם.
הדר אליהו: האם יש היום תקשורת של משרד הפנים, אחרי שהוא כבר אישר את כל הסיעות וכולי, של משרד הפנים עם הסיעות.
הדר אליהו: היום, האם עדיין יש תקשורת כדי להפיץ את זה?
יפעת שאשא ביטון: לדעתי לא.
יפעת שאשא ביטון: הם עסוקים בחוגי בית.
לירון אשל: האם יש גורם שאפשר להצהיר עליו מלכתחילה, איזו שהיא רשימה מסודרת, או שלעולם זה יהיה ככה, זאת אומרת, אפשר לאסוף את הילד הזה מפה יומיים לפני - - -
יפעת שאשא ביטון: לעולם זה יהיה ככה וזה בסדר גמור וזה יפה.
יפעת שאשא ביטון: מגיעים ילדים תוך כדי תנועה, אנחנו הרי לא יכולים, תקשיבו, אי אפשר להפוך גם את מערכת הבחירות למשהו שהוא מאוד מאוד פרוצדורלי וסטרילי.
יפעת שאשא ביטון: היום אני מגיעה, וזה היה גם אצלנו, מגיעה בבוקר הבחירות, פתאום הילדים רואים את החגיגה הזו והם מגיעים אליך למטה ורוצים לעזור, אז חלקם בהתנדבות וחלקם אומרים שהם מוכנים לחלק את הסנדוויצ'ים ותשלמי להם, את לא משלמת להם לפי שעה, את סוגרת איתם סכום של 100 שקלים לכל ה- - - ומחלקים סנדוויצ'ים בבוקר בצהריים ובערב, כל מיני דברים כאלה.
יפעת שאשא ביטון: זה באמת חגיגה וזה באמת יפה והתפקיד שלנו הוא להשאיר את זה במקום הנכון והיפה הזה ולא לגרום לניצול של בני נוער.
יפעת שאשא ביטון: אם אני כמועמדת יודעת שמישהו מסתכל עלי למעלה ושם לי זרקור על הנושא של בני הנוער, אז אני אדע להיזהר.
יפעת שאשא ביטון: אני גם יודעת את מי מותר לי להעסיק ואת מי לא מותר לי להעסיק.
יפעת שאשא ביטון: אגב, אני לא בטוחה שהמועמדים, תחשבו, זה לא מעסיקים שהם מעסיקים בשוטף, ביום יום.
יפעת שאשא ביטון: הם בטח ובטח לא מכירים את תנאי ההעסקה של בני הנוער, ויש המון כאלה.
יפעת שאשא ביטון: צריך להגיד להם את מי בכלל מותר להם להעסיק, שהם לא יכולים להעסיק ילד בן 13, שהם חייבים לעמוד בכך וכך.
יפעת שאשא ביטון: עניין של הסברה ומודעות נטו, לדעתי.
גלית וידרמן: רק עוד דבר אחד, באמת היה חשוב גם למשרד, יש בעצם בבחירות האלה גם זכות הצבעה לבני נוער החל מגיל 17, גם להעלות את הנושא הזה למודעות וזה היה חלק גם מקמפיין ההסברה שלנו לקראת הבחירות, כדי להעלות את אחוזי ההצבעה בקרב בני הנוער, אני חושבת שזה דבר חשוב לתת לבני הנוער חשיבות גם להשתתפות שלהם בתהליך הדמוקרטי.
יפעת שאשא ביטון: חשוב ונכון.
יפעת שאשא ביטון: עוד פעם, את נותנת עוד מקום שבו אתם עושים הסברה לגבי ההשתתפות, אז שם תכניסו גם את ההסברה לגבי התנאים וההעסקה של בני הנוער בבחירות ולמה בני הנוער צריכים להיות מודעים, ושיש להם גב.
יפעת שאשא ביטון: בני הנוער צריכים לדעת שיש להם גב וכתובת, ואגב, זה חשוב גם בתוך כל התהליך הזה שאנחנו מדברים עליו, שאתם תפרסמו מספרים חמים וכאלה, כדי שהם ידעו שהם יכולים לפנות, שהם יכולים להתלונן ושהתלונה שלהם תיבדק.
יפעת שאשא ביטון: זה מאוד מאוד חשוב, כי בואו נגיד את האמת ואני אומרת את זה בכאב, גם מבוגרים מנצלים ביום הזה, אבל בני נוער ממש ממש קל לנצל ביום הזה וממש קל להביא חבורה של בני נוער ולהגיד "אנחנו נשלם לכם אחר כך" ולהגיד "מה, לא התנדבתם?
יפעת שאשא ביטון: " אז אנחנו צריכים להיות שם במקום הרגיש הזה ולראות איך כולנו משלבים ידיים כדי למזער את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני לא בטוחה שאנחנו נצליח לנקות את זה מהשטח, אבל אני בטוחה שיש בידיים שלנו כן למזער את זה.
שרית אולשביץ: יש לי שאלה לשולחן, אני מהסתדרות הנוער העובד והלומד.
שרית אולשביץ: האם בדו"ח הזה שמגישים אליכם כדי לקבל את הכסף או למבקר המדינה, כשרוצים לסגור את כל העניין מול המבקר, אם הבנו נכון מהמבקר, היום הם צריכים להגיש דו"ח שאין להם חובות, שזה יכול להיות חובות לספקים, יכול להיות חובות לעובדים, אבל הם צריכים לכתוב "אין לנו יותר חובות לעובדים", לא משנה כרגע אם המבקר אוכף או לא אוכף, תיכף נטפל בזה.
שרית אולשביץ: האם אפשר לחייב להבא שהדו"ח שהם מגישים ומצהירים שאין להם חובות יהיה מול עורך דין בתצהיר.
שרית אולשביץ: תצהיר מול עורך דין זה לא כמו לרשום "אין לי יותר חובות", יש לזה אפקט אחר.
יפעת שאשא ביטון: את חושבת שתצהיר לעורך דין הוא יותר מתצהיר למבקר המדינה?
שרית אולשביץ: אני חושבת שכן.
שרית אולשביץ: תצהיר מול עורך דין זה כבר עניין שהוא בדוק, עורך הדין יחשוב פעמיים אם הוא חותם או לא חותם.
שרית אולשביץ: אולי אני תמימה, אני לא יודעת, אבל אני חושבת שיש פה עוד איזה שהוא מנוף לחץ.
קריאה: הם חייבים, הם לא ישרים?
יפעת שאשא ביטון: לא קשור ליושר.
יפעת שאשא ביטון: זה קשור גם אם הוא בכלל יודע.
אורי מתוקי: אבל זה בדיוק עושה לו איזה שהוא מנגנון שבו עורך הדין אומר לו "תגיד לי, עשית ככה וככה", זה כאילו להכניס איזה צ'ק פוינט.
אורי מתוקי: זה לא שזה ימנע את זה לגמרי, אבל דווקא אני חושב באמת על המעסיק שהוא לא עבריין בבסיסו, אלא באמת הוא רץ עכשיו למועצה או לכנסת וזה מבורך והוא פשוט לא יודע, כמו שאמרנו, הוא לא מעסיק ביום-יום, הוא בכלל משהו אחר.
שרית אולשביץ: עורך דין לפני שהוא יחתום לו, יצטרך לבדוק את זה.
יפעת שאשא ביטון: לדעתי המנגנון שיכול לסייע פה, עוד לפני שאנחנו מגיעים לנקודת הסיום, זה שתהיה באמת הנחיה ברורה לגבי העסקת בני נוער, שיהיה על זה ספויילר אמיתי, כדי שכל מי שפותח מטה דורש מכל מי שנמצא שם, "חברים, אם יש בני נוער שמועסקים, אני חייב לדעת עליהם".
יפעת שאשא ביטון: זה מנגנון הבקרה היחיד שיוכל לסייע, כי כמו שאמרתם, חיים הולך בקניון, אוסף חבורה של בני נוער, לא מדווח על זה לאף אחד, סוגר איתם את העניינים.
יפעת שאשא ביטון: ברגע שאנשי המטה יודעים שהכל בסדר והם יכולים להמשיך, ללכת לשלוח פליירים, לתלות שלטים, הכל בסדר, כשמדובר בבני נוער הם חייבים לדווח.
יפעת שאשא ביטון: זה לדעתי יכול לרכז את הנתונים ואז גם כשהוא שולח תצהיר, אם הוא שולח תצהיר שהוא שקר, זה שם אותו בבעיה כשהוא נמצא בידיעה.
יפעת שאשא ביטון: אבל שוב, זה יכול לצאת רק מכם, משרד הפנים.
גלית וידרמן: לא, זה נמצא במשרד העבודה, הוא אחראי - - -
יפעת שאשא ביטון: אני אומר לך למה, לפני שאנחנו מגלגלים, נחמד כדורגל ביום שני.
גלית וידרמן: זה לא לגלגל.
גלית וידרמן: אנחנו לא יכולים להכנס בסמכויות של משרד העבודה ובאחריות שלנו בנושא חוקי עבודה.
יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לך מה אתם כן יכולים.
יפעת שאשא ביטון: גם בית ספר לא נכנס למשרד העבודה בסמכויות שלו, הוא בסך הכל מתווך בין מה שמשרד העבודה קובע.
יפעת שאשא ביטון: אז אני אומרת, פה משרד הפנים, אתם יכולים, ואני אומרת לך בכנות גם כמי שהייתה שם.
יפעת שאשא ביטון: מתייחסים מאוד מאוד ברצינות לכל דבר שאתם מוציאים, מאוד ברצינות.
יפעת שאשא ביטון: כל מה שמגיע בחוברת הסבר הזו שנוגעת לאיך מגישים רשימה, מתי מגישים רשימה, איך כותבים את זה, מי שאוסף חתימות אז בכלל.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת ששם צריך להכנס דף מיוחד, מזכר מיוחד, פרק מיוחד, איך שתחליטו שזה יהיה, ששם ספויילר על עבודת נוער.
יפעת שאשא ביטון: שמזהיר את המועמדים מפני העסקה לא חוקית ונותן להם בעצם את מה שצריך מבחינת תנאי ההעסקה, גיל שמותר להעסקה, כל הדברים האלה, ואני בטוחה שהרבה מועמדים בכלל לא חושבים על זה.
יפעת שאשא ביטון: הם לא חושבים על זה לא כי הם אנשים רעים, הם בכלל לא יודעים שזה בלופ שלהם.
יפעת שאשא ביטון: יתחילו לחשוב על זה יותר ברצינות ויתחילו להתייחס לסוגיה הזאת.
יפעת שאשא ביטון: אז לבתי ספר אנחנו רוצים שיכניסו את זה, והשלטון המקומי דרך מינהל חברה ונוער ודרך העבודה עם ראשי רשויות בבתי ספר תיכוניים יעזרו לנו, משרד העבודה יעשה את התפקיד שלו בריכוז כל התנאים, ואתם תדאגו שזה יופץ לרשימות, לראשי הרשימות, כשאתם מפיצים גם את כל החומרים האחרים.
יפעת שאשא ביטון: בעיני זו המשוואה, אם אנחנו באמת רוצים להקיף את זה.
יפעת שאשא ביטון: אפשרי?
גלית וידרמן: אנחנו נצטרך לבדוק את זה עם המפקחת על הבחירות.
יפעת שאשא ביטון: מה לבדוק?
יפעת שאשא ביטון: להוסיף זה את יודעת, עוד קצת דיו בכל חוברת וכמה מילים, אין פה דרמות.
גלית וידרמן: כיוון שזו אחריות של המפקחת על הבחירות אז אני אבדוק איתה את זה.
אורי מתוקי: אני רק אציין שאמנם מבחינת הבחירות לרשויות אנחנו התעוררנו מאוחר שפנינו אלייך, ואני אומר את זה עלינו, אבל יש לנו עוד בחירות בשנה הבאה לכנסת.
יפעת שאשא ביטון: שנה הבאה ויש בעוד חמש שנים ואחר כך עוד חמש שנים ועוד חמש שנים.
אורי מתוקי: אם נצליח לבחירות לכנסת הבאות, דיינו.
יפעת שאשא ביטון: זה לכנסת וזה לרשויות המקומיות וזה בכלל, אני חושבת שזה חלק חשוב במודעות.
יפעת שאשא ביטון: זה לא מהדרים שיהיו פגי תוקף.
יפעת שאשא ביטון: למה שאנחנו נשיג יהיו חיי מדף ארוכים מהסיבה הפשוטה שזה פשוט כל כמה שנים מחדש את עצמו ולהיפך, אני דווקא חושבת שבזה שיש לנו עכשיו פרק זמן מאוד מאוד גדול לבחון את זה, להתחיל לטפטף את זה לשטח, לבנות את זה, זה רק יכול לסייע.
יפעת שאשא ביטון: גם אם פספסנו לפעם הזאת.
יפעת שאשא ביטון: מישהו רוצה להוסיף משהו?
יפעת שאשא ביטון: קודם כל תודה רבה לכולכם שהגעתם, זה באמת נושא חשוב.
יפעת שאשא ביטון: גם לנציגים שלנו ממועצת התלמידים, אני מקווה לראות אתכם כאן כל דיון, אם אפשר.
יפעת שאשא ביטון: שתמצאו את המקום שלכם, הקול שלכם הוא מאוד חשוב.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת ממשרד החינוך שלפחות שלושה חודשים לפני הבחירות הסברה כוללת במערכת החינוך, כולל באתרי בתי הספר, יש גם אתרי כיתות, כל אחד יבחר איך נכון לעשות את זה, ובשיתוף השלטון המקומי.
יפעת שאשא ביטון: אם תצא הנחיה מכם גם לראשי הרשויות זה יהיה מצוין, כי אנחנו מדברים בדיוק על הגילאים שנמצאים - - -
הדר אליהו: זה קצת בעייתי לראשי הרשויות בעת הזו.
יפעת שאשא ביטון: אני לא מדברת על מחר בבוקר.
יפעת שאשא ביטון: אני מדברת כתפיסה, כנוהל שאנחנו נסגל לעצמנו לקראת תקופות בחירות.
הדר אליהו: זה יהיה ב- - -
יפעת שאשא ביטון: משרד הפנים, שחייב להיות שותף בתהליך הזה, אין מה לעשות, זה בחירות.
יפעת שאשא ביטון: להוציא הנחיות ברורות לגבי העסקת בני נוער בתוך חוברת ההנחיות שיוצאות לרשימות השונות כפי שהסברתי.
גלית וידרמן: אנחנו נבחן את המקום.
גלית וידרמן: אנחנו נוציא הנחיות אבל נבחן את המקום המתאים.
יפעת שאשא ביטון: גם אם תוציאו את זה בפני עצמו אז זה בכלל ברכה, כי אז ככה הם יראו שמגיע משהו באופן מיוחד.
תמי ברנע: אני רוצה להגיד עוד משהו.
תמי ברנע: אם אנחנו כבר מדברים על הבחירות לכנסת, אז אולי גם לוועדת הבחירות המרכזית לכנסת.
תמי ברנע: שהם מוציאים הנחיות לרשימות.
יפעת שאשא ביטון: אבל משרד הפנים צריך להוציא לוועדת הכנסת או שאנחנו פונים לוועדת הכנסת?
יפעת שאשא ביטון: ועדת הכנסת היא ועדה שמשתנה כל הזמן, לא?
יפעת שאשא ביטון: הוועדה של הבחירות משתנה.
יפעת שאשא ביטון: הם בוחרים ועדת בחירות כל פעם.
תמי ברנע: אבל יש לה מנכ"לית קבועה.
יפעת שאשא ביטון: מצויין.
יפעת שאשא ביטון: צריך לפנות למבקר המדינה, אנחנו צריכים לפנות למבקר המדינה לבקש לקיים את הנוהל הקיים כדי לסייע בצמצום הפגיעה בבני הנוער בתקופת הבחירות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נדרוש מהמבקר לבקר את מה שקורה אצל המבקר.
יפעת שאשא ביטון: משרד העבודה כמובן, לגבש את כל ההנחיות, לרכז אותן ולהעביר אותן במסודר לשלטון המקומי, למשרד החינוך, למשרד הפנים וגם להסתדרות הנוער העובד והלומד שהם פקטור מאוד משמעותי גם בהנגשה של הידע הזה לבני הנוער, מכם אני אשמח אם אתם תפרסמו את זה באתר שלכם, ברשתות החברתיות כדי שבאמת ננסה להגיע לכמה שיותר בני נוער.
יפעת שאשא ביטון: מישהו רוצה להוסיף משהו לסיכום?
יפעת שאשא ביטון: אז תודה רבה, תודה רבה גם למועצה לשלום הילד.
יפעת שאשא ביטון: אני מתכבדת לפתוח את דיון הוועדה בנושא הצעת חוק הפיקוח על מעונות יום לפעוטות, התשע"ח-2018.
יפעת שאשא ביטון: זאת הצעת חוק ממשלתית שאליה נצמדות הצעות חוק פרטיות של חברת הכנסת קארין אלהרר ושל אנוכי יחד עם קבוצה נוספת נכבדת של חברי כנסת.
יפעת שאשא ביטון: זהו דיון המשך לסדרת הדיונים שקיימנו כאן במהלך הפגרה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כבר ממש מתקרבים לישורת האחרונה.
יפעת שאשא ביטון: לפני שאנחנו פותחים את הדיון, יש דיון היום ואולי עוד דיון שיהיה קצת יותר ארוך ממה שציפינו ביום שני הקרוב, אבל השאיפה היא שביום שני, בעזרת ה', אנחנו מגיעים להצבעה.
יפעת שאשא ביטון: זה אומר שנשב היום וננסה ללבן את כל הסוגיות, כולל אלה שנמצאות במחלוקת.
יפעת שאשא ביטון: מהשיחות שאנחנו עושים בין הדיונים מאחורי הקלעים ברור שכולנו מכוונים לאותו מקום וכולנו רוצים אותו דבר.
יפעת שאשא ביטון: המחלוקות שיש קשורות בעיקר לניסוח משפטי.
יפעת שאשא ביטון: לכן אנחנו נעלה הכול כאן גם אם נצטרך להתווכח כמו שאנחנו רגילים בשבועות האחרונים.
יפעת שאשא ביטון: גם מאחורי הקלעים נעשה את זה.
יפעת שאשא ביטון: אבל אני רוצה שנצא מכאן כשאנחנו ממש תופרים את כל הקצוות או לפחות את רובם כדי שנגיע ליום שני מוכנים להצבעה.
יפעת שאשא ביטון: אני אודה גם לשותפים הנוספים אם נהיה ממוקדים.
יפעת שאשא ביטון: לא לקפוץ מסעיף לסעיף.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נעבור על הדברים בצורה מסודרת, ואחר כך נחזור חזרה כדי לדבר על כל אותן הנקודות שהעלינו וצריכים לקבל עליהן תשובות מהמשרדים.
יפעת שאשא ביטון: יובל, בבקשה.
יפעת שאשא ביטון: ממשיכים בהקראה מהמקום שהפסקנו.
שמרית שקד גיטלין: אנחנו בעמוד 32, סעיף 59א.
יובל אביגד: סעיף 59א הוא סעיף תוספת של הוועדה.
יובל אביגד: אני קורא אותו: פיקוח הממונה 59א.
יובל אביגד: (א) במילוי תפקידיו וחובותיו לפי חוק זה, יהיה בעל רישיון נתון לפיקוחו של הממונה.
יובל אביגד: (ב) הממונה רשאי, לצורך פיקוח כאמור בסעיף קטן (א) ליתן הוראות הנוגעות לדרכי פעולתו של בעל רישיון, של נושא משרה בו ושל כל מי שמועסק על ידו, ולעניין הפעלת מעון יום לפעוטות, והכל כדי להבטיח את ניהולו התקין של מעון היום ואת מטרותיו של חוק זה .
יפעת שאשא ביטון: דברים שקשורים בהתנהלות השוטפת שאי אפשר לצפות אותם עכשיו אלא נעשים תוך כדי תנועה.
שמרית שקד גיטלין: נניח שיש רצף של אירועים של תינוקות שנכוו משתייה חמה של מטפלות ורוצים להעביר את ההנחיות מטבע הדברים יהיה קושי לחשוב על כל המצבים המסוכנים לפעוטות.
שמרית שקד גיטלין: אני יודעת על מקרה שאירע עם שקית ניילון במעון שבעקבותיו עדכנו את ההנחיות להוציא שקיות ניילון מהמעון.
שמרית שקד גיטלין: מן הסתם התקנות לא יכלו להכיל את הכול, ולכן יש סעיף שגובש גם בהתייעצות עם משרד המשפטים כך שהסעיף יעמוד גם בדרישות המשפטיות ויאפשר פנייה ישירה לבעלי הרישיונות וינחה אותם בנושאים השוטפים.
אורי שלומאי: אני מייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים.
אורי שלומאי: אני רק רוצה להעיר שלא מדובר פה בהנחיות כלליות.
אורי שלומאי: הכוונה היא שהממונה יכתוב בתפוצת מייל או משהו בסגנון הזה לכל בעלי הרישיון ויפנה אליהם את הדברים.
אורי שלומאי: זה לא תקנות, זה לא פועל תחיקתי הדבר הזה.
יפעת שאשא ביטון: זה דברים שיהיו בהנחיות ישירות למי שמטפל.
אורי שלומאי: ישירות ופרטיות.
שמרית שקד גיטלין: זה יכול להיות ישירות לכל בעלי הרישיונות, אבל הפנייה היא ישירה אליהם.
שמרית שקד גיטלין: זאת לא תקנה שמפורסמת ברשויות.
יעל לינדנברג: אבל השאלה היא לאיזה נושאים זה תחום.
יעל לינדנברג: כלומר האם זה פתוח רוחבית לכלל הנושאים?
יעל לינדנברג: כי הרי יש סיבה שבחוק עצמו מפנים לתקנות מסוימות.
יעל לינדנברג: לפי הסעיף הזה, הסמכות היא לא מוגבלת.
יעל לינדנברג: לכן אולי כדאי לראות איך תוחמים את זה.
שמרית שקד גיטלין: אני רק אומר שזה סעיף שקיים בחקיקה במקומות אחרים.
שמרית שקד גיטלין: הוא לא סעיף חדש, ומטבע הדברים הוא בדרך כלל מוגבל לנושאים שאינם מוסדרים בתקנות, אלא לנושאים שוטפים, להנחיות, תיקונים.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת יהיו תקנות קבועות לדברים שברור לנו שהם צריכים להיות חלק מהיומיום, ואנחנו יודעים אותם מראש.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו משאירים את הסעיף הזה רק לדברים שבעצם צומחים מהשטח מתוך דינמיות של מציאות: התפרצות של חיידק מסוים, דברים שמגלים תוך כדי תנועה שיכולים להוות סיכון.
סיגל מרד: השאלה אם בנוסח לא לתחם את זה לאירועים שהתפרצו שאינם צפויים, סכנות, אסון טבע.
יפעת שאשא ביטון: דברים שקשורים להתנהלות שוטפת.
שמרית שקד גיטלין: אפשר לכתוב לגבי התפעול השוטף של מעון היום?
יעל לינדנברג: שיהיה גם משהו שנגזר מאיזשהו אסון לאומי - -
סיגל מרד: כשיש סלמונלה במקום מסוים או כשיש עכשיו חצבת בירושלים זה לא אסון לאומי, אבל זה לגמרי לגיטימי שאני אתן למעונות בירושלים הנחיה.
סיגל מרד: אני בעצם מתווכת את ההנחיה.
יעל לינדנברג: אבל לדברים שהם רפואיים אפשר באמת לתחום את זה.
יפעת שאשא ביטון: יעל, ממה את חוששת?
סיגל מרד: - - -
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להבין ממה יעל חוששת.
יפעת שאשא ביטון: יכול להיות שאנחנו לא שם.
יעל לינדנברג: אני פשוט חוששת שהדבר הזה מאוד רוחבי.
יעל לינדנברג: אני אגיד את זה מהמקום הכי קיצוני שאת מכירה – אם יום אחד הממונה יחליט שהוא חושב שהפרוגרמה קשורה לניהול השוטף של המעון - -
יפעת שאשא ביטון: לא שם.
יעל לינדנברג: אבל זה יכול להיות שם.
יעל לינדנברג: הפרשנות - -
אורי שלומאי: - - - הוא לא יכול לעשות את זה.
אורי שלומאי: הוא צריך לפרסם בתקנות דברים כאלה.
שמרית שקד גיטלין: מבחינה משפטית הוא לא יכול לפרסם את זה.
יעל לינדנברג: אז למה דברים רפואיים מבחינה משפטית הוא כן יכול לעשות?
יפעת שאשא ביטון: כי הם דברים שדורשים מענה מידי.
יפעת שאשא ביטון: זה לא עניין של בינוי או של משהו שצריך עכשיו לשנות אותו כדי להתאים מסגרת מבנית מסוימת למוסד חינוכי מסוים, אלא דברים שהמציאות מזמנת לנו כמו למשל מחלה או כמו שגילו תוך כדי תנועה שבלונים, מדבר מאוד שמח, יכול להפוך למלכודת מוות אז הוציאו.
יפעת שאשא ביטון: אלה דברים שאת לא יכולה לצפות אותם היום, אבל את כן יכולה לפגוש אותם במציאות ולהגיב.
יעל לינדנברג: במהות אני מסכימה, אבל אני רק חושבת שצריך לתחום את זה כדי שהדבר הזה יהיה ברור.
יעל לינדנברג: אנחנו אומרים את זה פה והכול טוב ויפה, אבל שזה יהיה אירוע בלתי צפוי.
יעל לינדנברג: אני לא יודעת אם אסון לאומי כי לא הכול אסון לאומי, אבל איזשהו אירוע – התפרצות בלתי צפויה.
יעל לינדנברג: זה לא רק זה כי אני לא יודעת מה עוד ייכנס פה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על עניינים שהם ניהול שוטף של גן.
יפעת שאשא ביטון: מי שמכיר את התחום הזה יכול להבין שכשאנחנו מדברים על עניינים שוטפים של גן זה לא קשור לא להיבטים פיזיים.
יפעת שאשא ביטון: זה לא שם ובטח לא בפרוגרמות של מבנים.
יעל לינדנברג: ניהול שוטף של גן זה גם שעות פעילות.
יעל לינדנברג: אני לא יודעת אם הממונה יכול להחליט על שעות פעילות רוחביות על כל הגנים.
יפעת שאשא ביטון: זה כבר קשור לחוק.
יעל לינדנברג: אני מסכימה איתך, אבל השאלה אם זה ברור לכל מי שיקרא את החוק - -
יפעת שאשא ביטון: ברור לגמרי.
יעל לינדנברג: - - ששעות פעילויות, סדר יום, איזה חוגים יש – לא נכנס לסעיף הזה.
יפעת שאשא ביטון: יעל, התשובה היא ברורה.
סיגל מרד: אני לא אחייב חוג מסוים, אבל אני עדיין יכולה להגיד שבשל מספר אירועים שקרו בחוגי חיות אני מנחה הוראה מסוימת בהקשר הזה.
סיגל מרד: אני צריכה לשמור את הסמכות לממונה.
יפעת שאשא ביטון: יעל, זה הסיפור כי יש חוק ויש תקנות שבאות לאחר מכן שברור לנו שזה בהארד-קור של הדברים.
יפעת שאשא ביטון: כשאנחנו מדברים על נהלים ועל הנחיות שוטפות אנחנו מדברים רק על דברים שהם בדינמיקה של המציאות.
יפעת שאשא ביטון: הם לא נהלים חדשים או חוקים חדשים או דברים שאנחנו רוצים להכניס עכשיו למהות המבנית של הכול.
יפעת שאשא ביטון: אתם חייבים להשתחרר מהחרדה הזאת.
יעל לינדנברג: אבל אם אומרים לי שסדר יום, שעות פעילות, סגירה - -
יעל לינדנברג: - - לכאורה מקריאה פשוטה זה דבר שיכול - -
יפעת שאשא ביטון: זה דברים נקודתיים שעולים מכורח המציאות.
אורי שלומאי: אפשר לחדד אולי ולהגיד שזה לעניינים שוטפים שהתעוררו - -
שמרית שקד גיטלין: בעניין התפעול השוטף של מעון יום לפעוטות.
אורי שלומאי: "התפעול השוטף" ייתן את העניין הזה יותר.
קריאות: זה כתוב וברור.
קריאה: להבטיח את שלומו של הילד.
אורי שלומאי: זה יותר גרוע, "להבטיח את שלומו של הילד".
שמרית שקד גיטלין: אני רק אגיד שהסעיף הזה קיים גם בחוקים אחרים, ומן הסתם ההפעלה שלו כפופה לסבירות ולאופן הפעלת שיקול הדעת של הממונה.
שמרית שקד גיטלין: הוא מוגבל גם, כפי שאמר אורי, מכוח שיקולים משפטיים, אבל אפשר להוסיף: "התפעול השוטף של מעון יום לפעוטות".
יובל אביגד: אני דווקא מחזיק בדעה אחרת.
יובל אביגד: אני חושב שדווקא "ניהולו התקין" הרבה יותר מכוון לדעת יעל מאשר "טיפול שוטף".
יובל אביגד: "טיפול שוטף" אולי באמת יכול להתפרש גם לדברים של אופן הפעלת המעון מבחינת שעות עבודה.
יובל אביגד: לדעתי, "ניהול תקין" זה משהו הרבה יותר כללי.
קריאה: זה גם מונח מקובל.
יובל אביגד: המונח מקובל יותר בחקיקה לעניין הספציפי הזה.
שמרית שקד גיטלין: כלומר אתה מציע להשאיר את הנוסח כפי שהוא.
יעל לינדנברג: אם אתם מרגיעים אותי ואומרים שאלה באמת הדברים שמתפרצים - -
יפעת שאשא ביטון: חד משמעית, יעל.
יעל לינדנברג: אני רוצה להבהיר לפרוטוקול.
שמרית שקד גיטלין: אני רק מבהירה שאנחנו משאירים את הנוסח כפי שהוא.
שמרית שקד גיטלין: יש שם רק ו' אחת מיותרת: "ולעניין הפעלת מעון".
קונסטנטין שוויביש: אני מנכ"ל איגוד מורים עולים.
קונסטנטין שוויביש: אני, כמובן, שותף לחרדה.
קונסטנטין שוויביש: אפשר להגביל את הוראת השעה הזאת בזמן?
קונסטנטין שוויביש: לחודש-חודשיים?
יפעת שאשא ביטון: מה אתה רוצה להגביל בהוראת שעה?
קונסטנטין שוויביש: את אותן הנחיות.
קונסטנטין שוויביש: אם זה רק לפתרון בעיה נקודתית אז אפשר להגביל אותה בזמן – חודש, חודשיים, שלושה.
קונסטנטין שוויביש: ההתפרצות של כל המחלות היא לא על פני כל החיים.
יפעת שאשא ביטון: מן הסתם אם צריך יהיה להרתיח מים ויבקשו מכם להרתיח, אז ברגע שכבר לא תצטרכו להרתחיח תוציאו הנחיה חדשה.
יפעת שאשא ביטון: אני לא חושבת שצריך להגדיר את זה שזה ייתחם בזמן.
יפעת שאשא ביטון: עם שקיות ניילון זה לא ייכנס ובלונים – אנחנו יודעים שזה לא ייכנס.
יפעת שאשא ביטון: אבל אם עכשיו מבקשים לא להשתמש בביצים, למשל, אז ברור שברגע יפוג תוקף החשש אז גם יפוג תוקף ההנחיה.
קונסטנטין שוויביש: אם מראש אנחנו אומרים שההוראה היא זמנית - -
יפעת שאשא ביטון: אני משאירה את זה לשיקול דעת הממונה.
יפעת שאשא ביטון: לדעתי, הנוסח בסדר גמור.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, יובל, אפשר להמשיך.
יובל אביגד: שמירת דינים 60.
יובל אביגד: הוראות חוק זה באות להוסיף על הוראות כל דין ואין בהן כדי לגרוע מזכויות הנתונות לפעוטות לפי כל דין.
יובל אביגד: מוחקים את הסיפא?
שמרית שקד גיטלין: לא בשלב זה.
שמרית שקד גיטלין: נחשוב על זה.
שמרית שקד גיטלין: הם רצו למחוק רק את הסיפא.
שמרית שקד גיטלין: אנחנו נשקול את זה וניתן תשובה בהמשך.
יפעת שאשא ביטון: תסבירו לנו למה.
שמרית שקד גיטלין: זה עניין של דקדוק משפטי.
שמרית שקד גיטלין: בשלב זה אני מעדיפה להשאיר.
יפעת שאשא ביטון: באיזה שלב אני מקבלת את התשובה הסופית של הניסוח?
שמרית שקד גיטלין: כרגע אנחנו מקריאים את זה.
שמרית שקד גיטלין: אם נרצה לשנות את זה נבוא לוועדה ונבקש לשנות.
שמרית שקד גיטלין: כרגע נשאיר את זה.
יפעת שאשא ביטון: הדד ליין הוא יום שני.
שמרית שקד גיטלין: ברור.
גל קנר אלימי: אם אפשר הערה בנושא הזה.
גל קנר אלימי: אני אמא.
גל קנר אלימי: יש לנו קושי עם התוספת עם הסעיף האחרון שבו פוטרים לחלוטין את כל המעונות שיש בהם פחות משבעה ילדים או מספר אחר מתנאים מסוימים.
גל קנר אלימי: הפתרון שחשבנו להציע, אם אפשר לחשוב איך הוא יעבוד, זה להטיל עליהם את התנאים שחלים ברישיון זמני.
גל קנר אלימי: זאת אומרת שמי שמפעיל מעון עם פחות ממספר ילדים שייקבע פה יפעיל אותו עם אישור בטיחות, עם היעדר הרשעה, עם קורס החייאה או עזרה ראשונה או מה שנחליט בסוף וכדומה.
יובל אביגד: אפשר לתת מענה, אבל לדעתי כדאי להשאיר את השאלה וגם את התשובה כשנגיע גם לעניין של המספר וגם של אישור להיתר הזמני.
יובל אביגד: שם ניתן את התשובה גם לסעיף הזה.
יובל אביגד: חבל שנפתח את הדיון כי נחזור על התשובה גם שם.
יובל אביגד: אני כתבתי את זה.
יובל אביגד: נחזור.
יפעת שאשא ביטון: תסמני לך את זה, וכשנגיע לשם נוכל להרחיב.
גל קנר אלימי: מעולה.
ורד וינדמן: אפשר לשאול שאלה?
ורד וינדמן: לעניין מקום שפועל במוסד רפואי – רק שנבין למה הכוונה ואיזה הסדרים חלים על מקום כזה אם מדובר בזמן ממושך.
יפעת שאשא ביטון: יש פה נציג משרד הבריאות?
נינא כהן קרן: כן, אני.
נינא כהן קרן: הגורמים המקצועיים הרלוונטיים הם לא כאן כרגע, ואני מודה שלא קיבלנו את ההתייחסות שלהם לסעיף הזה אז נצטרך לברר.
יפעת שאשא ביטון: על מה את שואלת, ורד?
יפעת שאשא ביטון: על מעונות יום שיקומיים?
יפעת שאשא ביטון: מעונות יום שיקומיים, הלוואי שהיה לנו כל מה שיש שם, פה.
ורד וינדמן: את צודקת.
ורד וינדמן: אני מסכימה עם מה שאמרת ולא על זה אני שואלת, אלא על הסעיף "שפועל במוסד רפואי".
יובל אביגד: אני לא מחליף את משרד הבריאות, אבל אני אגיד מה הייתה הכוונה פה.
יובל אביגד: יכולים להיות בבתי חולים מעונות לילדים שמשמש כמקום יומי רק לפעוטות המאושפזים.
יובל אביגד: ויש בתי חולים – לפחות בית חולים אחד כזה אני מכיר – שיש בהם מעון לילדי עובדים, שזה משהו אחר.
ורד וינדמן: זה לא קשור לילדי עובדים.
יפעת שאשא ביטון: ורד, לא צריכה להיות פה בעיה.
יפעת שאשא ביטון: מדובר על ילדים שמגיעים לאשפוז ומקבלים מענה כדי למלא להם את היום ולאפשר להם להרגיש שהם שומרים על שגרה.
יפעת שאשא ביטון: מן הסתם משרד הבריאות משמר.
יפעת שאשא ביטון: אני מכירה את המסגרות האלה.
ורד וינדמן: זה מה שרציתי לשאול, המסגרות האלה מפוקחות על-ידי משרד הבריאות?
יפעת שאשא ביטון: משרד הבריאות מפעיל אותן.
אמיר יצחקי: אני ראש המערך הארצי לבריאות הסביבה ממשרד הבריאות.
אמיר יצחקי: זה אמנם לא החלק שלי אבל אני יודע את התשובה.
אמיר יצחקי: ברגע שכתוב שהחולה מאושפז, ואם יש משהו שנועד בתהליך האשפוז זה חלק ממחלקה שנמצאת ברישיון שלו של בית החולים.
אמיר יצחקי: הוא מקבל את הרישיון, ואז לא צריך שיהיה פה כפל רישיונות, ובגלל זה, זה נעשה כדי לא לייצר כפל רישיונות.
אמיר יצחקי: ניתן לו הרישיון כבית חולים.
יעל לינדנברג: רק הערה לנושא אגרות.
יעל לינדנברג: לפי חוק יסודות התקציב, שר האוצר צריך להיות גם בקביעת תקנות בנוגע לאגרות.
יעל לינדנברג: לכן אני לא יודעת אם זה צריך להיות מפורש או עצם הקביעה שזה בחוק יסודות התקציב היא מספיקה.
יובל אביגד: חוק יסודות התקציב.
שמרית שקד גיטלין: אגב, צריך גם אישור ועדה של הכנסת, לפי חוק יסודות התקציב וזה לא רשום.
יובל אביגד: סעיף כללי, קיים בחקיקות שונות.
יובל אביגד: אני ממשיך הלאה.
יובל אביגד: אני אקרא גם את הנוסח המחוק וגם את הנוסח המוצע על-ידי הוועדה: הצעת הוועדה היא להפחית את המספר הקבוע בתוספת הראשונה.
יובל אביגד: יש לנו שוני כאן.
יפעת שאשא ביטון: אני אסביר את המהות.
שמרית שקד גיטלין: אולי רק נזכיר לכל מי שכאן ולא יודע מה קבוע בתוספת הראשונה.
יובל אביגד: מדברים על מספר הפעוטות.
שמרית שקד גיטלין: הגדרת מעון יום לפעוטות קובעת שמעון יום לפעוטות הוא מעון יום שנמצאים בו פעוטות במספר הקבוע בתוספת הראשונה.
שמרית שקד גיטלין: זה בעצם חלק מההגדרה של מעון יום.
יפעת שאשא ביטון: המהות היא שאנחנו רוצים למנוע מצב, למרות שהוא על פניו דורש הרבה מאוד אומץ, שבו שר יחליט שהוא מגדיל את מספר הפעוטות במקום להקטין אותו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים שבסופו של דבר ניצור נקודת פתיחה שממנה רק נלך ונשתפר.
יפעת שאשא ביטון: לכן או שהמצב יישאר כמו שהוא, שזה הרע במיעוטו שאנחנו מקבלים, או שהוא יילך ויהיה טוב יותר.
יפעת שאשא ביטון: לכן חשוב לנו שזה יודגש מהמקום של הפחתה ולא של שינוי.
קריאה: אנחנו תומכים בזה.
יובל אביגד: בעניין הזה אנחנו רוצים להתייעץ שוב עם הגורם המקצועי.
יפעת שאשא ביטון: מה הקושי?
יפעת שאשא ביטון: הרי אף אחד לא ירצה להגדיל את המספר.
יובל אביגד: בדיוק.
יובל אביגד: דווקא מהמקום הזה שכאשר כותבים חוק והחוק כבר מתייחס למספר, נראה לי מאוד קשה לחזור אחורה.
יובל אביגד: לכן להגיד את המילה "להפחית" מתוך חשש - -
יפעת שאשא ביטון: אבל אתה יודע, היו דברים מעולם.
יובל אביגד: לא מקובל בחקיקה לבוא - -
שמרית שקד גיטלין: מקובל, מקובל.