GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יפעת שאשא ביטון: גם כאן אני אומרת שאנחנו יושבים כאן פעם אחר פעם.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא באמת מתקדמים ולא כי אין ידע ולא כי אנחנו לא יודעים מה צריך.
עירית ליבנה: את ציינת את הקשיים.
יפעת שאשא ביטון: לכן אני רוצה גם את שר החינוך שיבוא ויתמודד עם כל מה שהוא צריך לתת, גם עם מי שקצת חוסם אותו.
יפעת שאשא ביטון: בסוף בסוף הוא מנהל את מערכת החינוך ולא ההסתדרות.
עירית ליבנה: אמרת שאת תומכת בנו אבל יש דברים שהם באמת צריכים להתקבל בדרגים אחרים.
עירית ליבנה: אנחנו עושים את המרב ומוכנים לעשות את המרב.
עירית ליבנה: אני חושבת שגם כל המורים.
יפעת שאשא ביטון: אני מגינה עליהם.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהקול שלהם הוא אחר מהקול שנשמע מטעם ההסתדרות.
עירית ליבנה: יש לנו כאן נציגי הורים.
עירית ליבנה: הקושי, יש לנו קושי גדול עם ההורים האחרים ואני כל פעם אומרת - אנחנו עובדים מצוין עם הנהגת ההורים שגם הם יושבים כאן - שצריך לעשות כאן איזו הכשרת לבבות של כולם ואז זה לא ייראה כך.
עירית ליבנה: לשם כך אנחנו כאן.
שרית קיצוני: מנהלת חטיבת הביניים, אחד העם בפתח תקווה וחברה בהנהלת עמותת יה"ל.
נעמה קציר שמואלי: ובהסתדרות המורים.
שרית קיצוני: במקרה הזה בארגון.
מאיר אסרף: אנחנו מוכנים לקלוט אותך אל שורותינו.
שרית קיצוני: אני רוצה לחדד את הקושי בשטח.
שרית קיצוני: נזרע בלבול נוראי בשל האמירה של הסתדרות המורים.
שרית קיצוני: אני רוצה במיוחד להזכיר שסייעות הן עד גיל מסוים ומורים הם עד הרגע שבו ילד עוזב את בית הספר.
שרית קיצוני: אם היום מחנכת לילד שהוא בן 14 ולא זכאי לשום סוג שלך סיוע מפנה כלפי את השאלה: רגע, אז למה הם התכוונו?
שרית קיצוני: יש ילדה אצלי בכיתה, אז אני כן רשאית או לא רשאית?
שרית קיצוני: עצם העובדה שאיש חינוך מתחיל לפקפק ולערער במקום שלו במתן עזרה מצילת חיים לתלמידה אצלו מול העיניים בכיתה, אתם כארגון זרעתם בלבול נוראי.
שרית קיצוני: הייתי שמחה שזה יחודד לטובת הדקות והשניות האלה בהן עכשיו המורה יתלבט יותר לפני שהוא יגיש עזרה.
שרית קיצוני: במקרים שלנו, דקות זה המון זמן.
יפעת שאשא ביטון: אל תעמוד על דם רעך.
יפעת שאשא ביטון: כנראה שאנחנו צריכים להוציא את זה כי אולי מישהו שם יבין.
מאיר אסרף: אני אמרתי שאם נוציא את זה, לא תהיה בעיה.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שגילמת את הכול במשפט הזה ובמה שהצגת מהשטח.
יפעת שאשא ביטון: ההורים, משפט.
רויטל ליפמן שמר: הכשרה של לבבות אצל כל הציבור היא באמת הכרחית אבל אני רוצה לומר שיש כאן חוסר שוויון בין בעלי יכולת לכאלה שלא יכולים.
רויטל ליפמן שמר: יש הרבה מאוד ילדים שהם בבית או באופן כללי בגיל הרך בגלל מולטי אלרגיה או סוכרת או צרכים אחרים או שהם נמצאים במערכת אבל בסיורים ופעילויות חוץ לימודיות או חוץ בית ספריות, לא נמצאים.
יפעת שאשא ביטון: זה אסור.
יפעת שאשא ביטון: הם לא נמצאים.
רויטל ליפמן שמר: אני מקבלת פניות של הורים.
רויטל ליפמן שמר: יש כאלה שלא התחילו את השנה בזמן.
רויטל ליפמן שמר: אני מדברת על שלושה או ארבעה שבועות מתחילת השנה, עד שמצאו פתרונות מחוץ לגדר.
רויטל ליפמן שמר: ממש מחוץ לגדר.
רויטל ליפמן שמר: שמעתי לא מעט על פתרונות הגטו.
רויטל ליפמן שמר: לצרף כמה ילדים אלרגיים ממקומות שונים.
רויטל ליפמן שמר: תחשבו, כאשר לכל אחד יש סוג אחר של אלרגיה, איזו מורכבות זה יוצר.
רויטל ליפמן שמר: זה עוד יותר קשה מול ההורים כי אם יש בעיה למשל להחריג איזשהו סוג מסוים של מזון, תנסו להחריג גם חמישה או שישה סוגים של מזונות.
יפעת שאשא ביטון: תשתדלי לא להקריא מה שכתבתם אלא להתייחס לדיון כי יש כאן דברים שחוזרים על עצמם.
רויטל ליפמן שמר: ההמלצות שלנו, מעבר להכשרת הלבבות והדרכה של צוותי חינוך, לייצר חובה להדרכה כזו גם בסמינרים כתנאי לקבלת תפקיד ולייצר תנאי כזה אצל מורים החל מכיתה ג' ומעלה כי עד כיתה ג' לפחות יש סייעת.
עירית ליבנה: אנחנו מדברים על הדרכת כל צוות הוראה במוסד.
רויטל ליפמן שמר: חובה.
עירית ליבנה: זו ההתייחסות שלנו.
רויטל ליפמן שמר: אני מתכוונת שחובה כדי לעבור את שנה הבאה.
רויטל ליפמן שמר: שתי המלצות נוספות.
רויטל ליפמן שמר: דיברנו על כך בעבר.
רויטל ליפמן שמר: יכול להיות שההחזרה של האחיות לחלק מבתי הספר – בגנים ובמעונות זה לא רלוונטי – יכולה לתת כאן מענה שניתן בעבר בצורה מסוימת בקנה מידה אחר של אחוזי ילדים אלרגיים.
יפעת שאשא ביטון: כבר אמרנו שצוותי מורים שיעברו הכשרה וידעו להתמודד, זה מענה יותר רחב מאשר אחות אחת שצריכה לפרפר בין מספר כיתות והנה היום היא לא נמצאת והנה מחר היא לא כאן.
יפעת שאשא ביטון: בואו לא נחזור אחורה.
רויטל ליפמן שמר: מעבר לתקציב, לדעתי החסם העיקרי הוא תפיסת התפקיד לגבי היכן שנמצאת האחריות.
רויטל ליפמן שמר: אם יימצא פתרון משפטי לשאלה מי אחראי במקרה של הגשה של טיפול שלא עזר או משהו מהסגנון הזה, זה יוציא את העוקץ מהחסם מול הסתדרות המורים, מול ארגון המורים, מול ארגון הגננות וכולי.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה להורים.
יפעת שאשא ביטון: אגב, אני מסכימה עם האמירה האחרונה וזה חלק מהשיח שהתחלנו לייצר, שצריך לבטח את אנשי ההוראה ולהסיר מהם את האחריות הביטוחית.
יפעת שאשא ביטון: הם באים לסייע, הם חלק ממערך תומך אבל לא חלילה אם קורה משהו לילד, הם יהיו חשופים לתביעה.
יפעת שאשא ביטון: כאן אני לגמרי מסכימה.
קריאה: הסכמנו לזה מהיום הראשון.
רויטל ליפמן שמר: זה חצי מהפתרון.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לך מאיר, באמת, בכנות רבה.
יפעת שאשא ביטון: אני כאן לשיח פתוח אתכם כדי שאנחנו נמצא את הפתרונות שכולם יוכלו לחיות אתם בשלום והכי חשוב, שנוכל להיות שם בשביל הילדים.
נעמה קציר שמואלי: משפט.
נעמה קציר שמואלי: אני חושבת שלא צריך להטיל את כל האחריות על הסתדרות המורים.
נעמה קציר שמואלי: האחריות בסוף היא על משרד החינוך.
נעמה קציר שמואלי: גם צוות ההיגוי שישב במשרד החינוך, אין כרגע איזושהי המלצה.
יפעת שאשא ביטון: אמרנו שאנחנו מזמינים את שר החינוך.
נעמה קציר שמואלי: אני אומרת שכן יש התקדמות ויש רצון טוב במשרד החינוך.
נעמה קציר שמואלי: האחריות היא של משרד החינוך ולא של הסתדרות המורים.
נעמה קציר שמואלי: בסוף יש ריבון.
נעמה קציר שמואלי: ההסתדרות היא ארגון עובדים אבל יש ריבון במשרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: מי שאמור לנהל את המערכת זה שר החינוך ולא ההסתדרות.
יפעת שאשא ביטון: לפעמים מתבלבלות היוצרות.
מאיר אסרף: זה פשוט בגלל שאנחנו כאן.
מאיר אסרף: זה בגלל שהגענו לכאן.
יפעת שאשא ביטון: הסיכום.
יפעת שאשא ביטון: בדיון הבא שלושת השרים כאן.
יפעת שאשא ביטון: שר הרווחה, שר הבריאות ושר החינוך.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת שבזמן הזה – חגי לא נמצא אבל ורד תעבירי בבקשה למשרד – יתחילו לעבוד על חוזר מנכ"ל, לקיים הדרכות אבל לא להגיע לתכל'ס ולומר לאנשים מה הם צריכים לעשות שם בשטח.
יפעת שאשא ביטון: זה לא באמת רציני.
יפעת שאשא ביטון: שיהיה חוזר מנכ"ל מסודר עם הוראות ברורות כדי שמערכת שמקבלת את ההנחיות האלה גם תדע מה באמת היא צריכה לעשות.
יפעת שאשא ביטון: אמרה כאן מנהלת בית הספר שהאנשים שלהם בבלבול והם לא באמת יודעים מה עושים, מתי עושים ואיך עושים.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזה התפקיד שלנו להוריד את הדברים בצורה ברורה לשטח.
יפעת שאשא ביטון: כמובן לצד כל המענה המערכתי, אני תמיד אחזור ואדגיש שיש ילדים בשטח שהם חריגים.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, הם נמצאים על קצה הרצף.
יפעת שאשא ביטון: הם המורכבים יותר, הם דורשים פתרון אחר.
יפעת שאשא ביטון: לכן חשוב שאנחנו ניתן גם את המענה לילדים האלה בדמות הסיוע, הליווי או כל דבר אחר.
יפעת שאשא ביטון: כמובן בהיקפים הנדרשים.
יפעת שאשא ביטון: חשוב שאם אנחנו כבר מתכנסים לאיזשהו פתרון הוליסטי, שניקח גם אותם בחשבון.
יפעת שאשא ביטון: ניפגש עם השרים בדיון הבא.
יפעת שאשא ביטון: כם את דיון הוועדה בנושא הצעת חוק הפיקוח על מעונות יום לפעוטות, התשע"ח-2018, הצעת חוק ממשלתית אליה מוזגו הצעות החוק של חברת הכנסת קארין אלהרר ושלי יחד עם קבוצה נוספת של חברי כנסת.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נמצאים כאן כדי לסגור את העניין של סעיף 23(ב) שמקרין גם על סעיף 18(א).
יפעת שאשא ביטון: אני מודה שבהתחלה הי הנדמה לי שסגרנו את הנושא של סעיף 18(א).
יפעת שאשא ביטון: המשרדים רוצים להציג את מה שנעשה ולאן הגעתם?
יפעת שאשא ביטון: סליחה, חברת הכנסת קארין אלהרר רוצה כמה מילים לפני.
קארין אלהרר: תודה רבה, גברתי יושבת-הראש.
קארין אלהרר: אני חייבת לומר, משרד המשפטים ביקש יומיים אורכה.
קארין אלהרר: אמרו שעד יום רביעי תהיה תגובה בעניין הזה.
קארין אלהרר: אני אומר מה שברור לכל מי שיושב כאן מסביב לשולחן – האכיפה לא תקוים אם לא תינתן האפשרות להיכנס לחצרים.
קארין אלהרר: אם מישהו טוען אחרת, בבקשה שיצביע וינמק.
קארין אלהרר: לא יהיה.
קארין אלהרר: ולכן אני מאוד מאוכזבת מהעובדה שלא הגיעו לכדי הסכמות ולא הגיעו עם תשובה שיכולה לעזור לנו להוציא תחת ידינו חקיקה שהיא חקיקה הרמטית עד כמה שניתן.
קארין אלהרר: כולנו מבינים שלחוקק חוק זה החלק הקל, והחלק הקשה הוא לאכוף אותו.
קארין אלהרר: אם אנחנו לא יכולים במסגרת החוק לתת כלים אמיתיים לאכיפה, אני מרגישה שאנחנו חצי נכשלנו בעניין הזה.
קארין אלהרר: ולכן אני מבקשת שבמסגרת הדברים של משרד המשפטים שיובהר כאן לפרוטוקול שאנחנו מתכוונות להגיש הצעת חוק פרטית כבר מחר, אם לא עוד היום.
יפעת שאשא ביטון: אני אומר על זה משהו.
יפעת שאשא ביטון: יש כאן עניין ראשוני מבחינת משרד המשפטים בהענקת סמכות לגופים פרטיים לעשות את זה.
קארין אלהרר: הם נותנים לעורכי דין פרטיים לעשות דברים הרבה יותר משמעותיים.
קארין אלהרר: בואו נשים את הדברים על השולחן.
יפעת שאשא ביטון: לא, אנחנו לא בוויכוח ביניהם.
יפעת שאשא ביטון: קודם כל אני מוכרחה לומר שאתמול ניהלנו שיחות לתוך הלילה כולל עם השרה.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, זה באמת משהו שהתמשך.
יפעת שאשא ביטון: ונאמר לי ממשרד המשפטים – אגב, אני לא חסכתי את הביקורת שלי מהמשרד על זה שזה בכלל נשאר לרגע האחרון ושעכשיו גם מתנהלים ככה.
יפעת שאשא ביטון: הסיפור הוא שזה משהו מאוד מאוד ראשוני.
יפעת שאשא ביטון: הם ביקשו עוד שבוע כדי לנסות אולי להגיע לאיזשהו נוסח, והאמירה היתה, זה לא אנחנו נפתור את זה אלא אנחנו נגיע להכרעה אם זה אפשרי או לא.
יפעת שאשא ביטון: ואמרתי שאני לא משחקת, אני לא ממלאה לוטו, אני לא מוכנה להמר פה על החוק.
יפעת שאשא ביטון: ואני מזכירה שבדיון האחרון את אמרת, אין בעיה, בואו נעביר את זה ככה, אנחנו נגיש הצעת חוק פרטית.
יפעת שאשא ביטון: ואז אני הבאתי את זה גם בפני השרה, ואמרתי, תקשיבו, אתם אמרתם שיש לכם עוד שבועיים שאתם מוכנים לעבוד באינטנסיביות כדי לנסות להגיע לאיזשהו פתרון, תנו לי, אני אגיש את הצעת החוק הפרטית, תבטיחו לי שאתם תעבדו בשבועיים האלה, אנחנו נשיג את הפטור מחובת הנחה, את כל מה שצריך, וננסה להגיע לפתרון בשבועיים ולהצביע על זה בחודש הקרוב, וכך אנחנו מיישרים קו ופותרים את הסוגיה.
יפעת שאשא ביטון: אם כבר פתחת בדברייך, אז אני משלימה את זה כדי שתבינו את התמונה כולה של כל מה שהיה מאחורי הקלעים ב-24 השעות האחרונות.
יפעת שאשא ביטון: עכשיו אני מחזירה בחזרה את הכדור למשרדים, שהם יוכלו להציג את הדברים ומשם אנחנו נתקדם ונראה איך אנחנו עושים את זה.
מרדכי אלישע: אני רוצה רק להבין מה שאמרת.
מרדכי אלישע: אם הצעת החוק שלכם והתגובה של משרד המשפטים תיתן מענה, זה יתמזג לתוך החוק?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מכניסים תיקון לחוק בלי לעכב את ההצעה.
יפעת שאשא ביטון: אני מוכרחה לומר שאני כן התרשמתי מהכנות שלהם לנסות ולהגיע לפתרון.
יפעת שאשא ביטון: הם אמרו לי, אנחנו ניתן את כל המשאבים שצריך בשבועיים הקרובים כדי שנוכל לעשות את זה.
מרדכי אלישע: ממש תודה.
יפעת שאשא ביטון: בואו נראה שזה באמת קורה.
סיגל מרד אברגל: בשלב הזה אנחנו מחויבים לנוסח הממשלתי של הסעיפים האלה, ומאז הדיון האחרון ועד אתמול בשעות המאוחרות של הלילה התקיימו דיונים אינטנסיביים ביותר בניסיון להגיע לאיזושהי נוסחה מוסכמת גם על ידי משרד המשפטים, גם על ידי הייעוץ המשפטי של הוועדה.
סיגל מרד אברגל: היתה התקדמות מסוימת.
סיגל מרד אברגל: הדברים לא נסגרו סופית.
סיגל מרד אברגל: לא הגענו לאיזשהו מקום שכולם שלמים עם התוצאה ולכן בעצם צריכים להימשך עוד דיונים כדי ללבן סופית את הנושא.
סיגל מרד אברגל: באמת היתה התגייסות מצד כולם.
סיגל מרד אברגל: הנושא מורכב, הנושא לא פשוט מבחינת משרד המשפטים - - -
קארין אלהרר: החיים מורכבים.
קארין אלהרר: השאלה היא אם נותנים פתרון או לא.
סיגל מרד אברגל: מבחינתנו, העמדה שלנו היא שבוודאי הדבר הזה יעזור לנו, אבל אני לא יכולה להגיד שאנחנו לא נעשה שום דבר כי בעצם אנחנו עם הנוסח הממשלתי.
סיגל מרד אברגל: אנחנו נלמד להסתדר עם הנוסח הזה ונפעיל אותו.
אורי שלומאי: אני אורי שלומאי, ממשרד המשפטים.
אורי שלומאי: אנחנו לגמרי מודעים לצורך של משרד העבודה לתיקון הזה.
אורי שלומאי: אנחנו מודעים לכך שיש בעיה בהפעלת החוק אם מנגנון ההסכמה נמצא שם.
אורי שלומאי: אבל כמו שאמרו פה, ההסדרה של הנושא הזה היא מורכבת משפטית.
אורי שלומאי: יש נוסחים כבר, יש ממש נוסחים כתובים, יש עוד כמה נקודות, רצינו אורכה של עוד שבוע.
אורי שלומאי: אנחנו מבינים שזה בעייתי כי אנחנו רוצים כבר שהחוק הזה יעבור.
אורי שלומאי: ובהחלט אנחנו מתחייבים לשנס מותניים ולעזור בכל מה שצריך עם קידום ההצעה הפרטית.
ורד וינדמן: אני ורד וינמן, מהמועצה לשלום הילד.
ורד וינדמן: כפי ששתיכן אמרתן, אנחנו מודעים כולנו לכך שהנוסח שהיום עובר והסעיף האחרון שנשאר עובר כי אנחנו לא רוצים לקחת סיכונים שהחוק במלואו לא יעבור.
ורד וינדמן: מכיוון שהתחולה שלו היא ממילא עתידית, יש את השהות כדי לעשות את התיקון.
ורד וינדמן: ברור לי שמשרד העבודה, מה שהוא צריך ומודע לזה שהוא צריך, זה נוסח שיאפשר פיקוח משמעותי.
ורד וינדמן: זה מה שמשרד העבודה רוצה.
ורד וינדמן: משרד המשפטים, התפקיד שלו פה הוא לאפשר את זה ולמצוא פתרון - - -
יפעת שאשא ביטון: משרד המשפטים מסכים עם הגישה המקצועית.
יפעת שאשא ביטון: אם היה פער, הם אם לא היו מאמינים בזה כמו שקורה לי בדברים אחרים, אז צריך לשכנע אותם.
יפעת שאשא ביטון: הם משוכנעים שזה הדבר הכי נכון לעשות, הם צריכים לראות איך הם סוגרים את זה כדי שזה לא ייצור תקדים עכשיו לעוד הרבה דברים אחרים שהם לא מעוניינים בהם.
ורד וינדמן: זה הדבר הנכון.
ורד וינדמן: אם כולם מסכימים על זה ורק הדרך, אז אפשר להתקדם.
יפעת שאשא ביטון: שימרית, אני רוצה שנהיה מיושרים.
יפעת שאשא ביטון: הצעת החוק פרטית אומנם, אבל את תעזרי לנו בניסוח הצעת החוק הפרטית כדי שנוכל להביא אותה הכי קרוב?
קארין אלהרר: אפשר להביא אותה כהצעה של הוועדה.
קריאות: לא, לא, לא.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נביא את זה כהצעת חוק פרטית של שתינו, קארין.
יפעת שאשא ביטון: אבל שימרית תנסח, בגלל שהיא בתוך רזי הדברים היא תדע להביא את זה בצורה נכונה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נגיש נוסח מסוים, נעשה עליו את התיקונים ואז אנחנו נקדם את זה.
שימרית שקד גיטלין: אני רוצה רק להבהיר משהו קטן שמי שצופה בנו חלילה לא יטעה לחשוב שמשמעות החוק שאנחנו מעבירים היום היא שאין אכיפה.
שימרית שקד גיטלין: המפקחים שמונו כאמור בפרק שעניינו פיקוח, שמדובר אגב לא רק על מפקחים שהם עובדי מדינה, אפשר למנות גם עובדי רשות מקומית, הם יוכלו להיכנס לכל מקום שיש יסוד להניח שפועל בו מעון יום לפעוטות.
שימרית שקד גיטלין: יש פה הגבלה לגבי מקום למגורים בלבד.
שימרית שקד גיטלין: לגבי מקום מגורים גם הם צריכים הסכמה של המחזיק בו על פי צו של בית משפט וכולי.
שימרית שקד גיטלין: אבל בעיקרון יש פה סמכות להיכנס לכל מקום בלי הסכמה, ושלא ישתמע פה במפורש שאנחנו שללנו את ההסכמה הזאת כי זה ברור שהחוק הזה לא היה עובר בלי היכולת הזאת.
שימרית שקד גיטלין: כל הדיון מתקיים רק לגבי גורמים פרטיים שכרגע לפי מה שנמסר לנו מהמחלקה הפלילית אין לזה תקדים בחקיקה, יש לזה השלכות רוחב מאוד משמעותיות.
שימרית שקד גיטלין: היה חשוב לי להבהיר שאנחנו לא שולחים את החוק הזה לדרכו בלי סמכות.
יפעת שאשא ביטון: זה חשוב מאוד.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, שימרית, על ההבהרה כי אנחנו כבר מתוך שמחה נדמה לנו שכולם מבינים הכול.
יפעת שאשא ביטון: זה לא שלא תהיה אכיפה, גם נאמר כאן על ידי חברת הכנסת, אנחנו כאילו מוציאים בלי אפשרות אכיפה.
יפעת שאשא ביטון: יש אפשרות לאכיפה.
שימרית שקד גיטלין: יש אפשרות לאכיפה.
יפעת שאשא ביטון: כל מה שאנחנו רוצים למנוע זה צוואר בקבוק או מקרים שבהם יש איזשהו עומס ולא יגיעו בזמן שאנחנו רוצים לכולם.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים לייעל את זה עוד לפני שהתחלנו.
יפעת שאשא ביטון: אז חשוב שיובהר שזו הנקודה.
מרדכי אלישע: אני רוצה להעיר משהו למשרד המשפטים.
מרדכי אלישע: אתמול גם לנו היו שיחות לתוך הלילה לעניין הפתרונות.
מרדכי אלישע: העניין שמדובר שזו דירת מגורים, אני חולק על האמירה הזאת.
מרדכי אלישע: ברגע שהיא הפכה את זה לסוג של עסק והיא מקבלת עכשיו מהמדינה והיא מרוויחה כסף או שכר, זה כבר לא דירת מגורים רגילה.
מרדכי אלישע: היא לא יכולה ליהנות מכל העולמות, לקבל רישיון מצד אחד, לעבוד, ואנחנו לא נוכל לפקח על שלומם של הילדים.
מרדכי אלישע: כלומר זה לא דירת מגורים שנכנסים לתוך בית מגורים רגיל.
מרדכי אלישע: צריך לתת את הדגש על זה גם - - - שלכם.
יפעת שאשא ביטון: כבר הצבענו על זה.
יפעת שאשא ביטון: זה היה פה.
קריאה: - - - הרביזיה להיום.
יפעת שאשא ביטון: הוא לא קשור בכלל.
יפעת שאשא ביטון: הרביזיה בכלל היא משהו אחר.
יפעת שאשא ביטון: הרביזיה זה סיפור אחר.
יפעת שאשא ביטון: שלטון מקומי, הוא שמע רשויות מקומיות הוא נבהל.
יפעת שאשא ביטון: לא שינינו שום דבר במה שהיה.
יפעת שאשא ביטון: הרביזיה בכלל מתייחסת למשהו אחר.
קריאה: לסעיף של - - -
יפעת שאשא ביטון: הרביזיה מתייחסת למשהו אחר.
יפעת שאשא ביטון: תיכף תשמעו.
יפעת שאשא ביטון: לדעתי הסיפור של הסעיף הזה סגור.
יפעת שאשא ביטון: ההחלטה היא של הוועדה שאנחנו נצביע על הסעיף הזה כפי שהוא, כפי שהוא היה בנוסח המקורי ואנחנו נגיש הצעת חוק פרטית, חברת הכנסת קארין אלהרר ואנוכי כדי לתת למשרד המשפטים שהות של שבועיים נוספים, לראות אם אנחנו יכולים להגיע לנוסח מוסכם.
קארין אלהרר: ונגיע.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נעשה שני תהליכים מקבילים.
יפעת שאשא ביטון: כל הזמן אמרתי לשימרית, אנחנו חייבות להגיע להצבעה כי גם עד הרגע האחרון ימשכו אותנו.
יפעת שאשא ביטון: זה לא נגמר עד שזה לא נגמר.
יפעת שאשא ביטון: מסתבר שגם אחרי ההצבעה זה לא נגמר עד שזה לא נגמר.
קארין אלהרר: גברתי יושבת-הראש, זה לא נגמר עד שאין תקנות.
מרדכי אלישע: ועד שאין לנו תקציב ליישם.
יפעת שאשא ביטון: יש לכם את הכול.
יפעת שאשא ביטון: קיבלתם את זה כתוב, חתום.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להצביע בבקשה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מצביעים גם על סעיף 23(ב) וגם על סעיף 18(א)(3).
שימרית שקד גיטלין: למען הסדר הטוב - - -
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, תגידי על מה אנחנו מצביעים.
יפעת שאשא ביטון: אבל רגע.
יפעת שאשא ביטון: בסעיף שאומר שאם הוא סירב לבדיקה, אז הוא לא מקבל את הרישיון הזמני אם הוא לא הגיש את זה בזמן.
יפעת שאשא ביטון: כדי למנוע את הדחייה של הדברים.
יפעת שאשא ביטון: על זה אנחנו מיושרים.
שימרית שקד גיטלין: מה שהקראתי זה התנאים למתן רישיון זמני.
שימרית שקד גיטלין: בעיקרון אמרנו שיש מנגנון שאחרי 45 יום שהוא לא מקבל את הרישיון המשרד בוחן מתן רישיון זמני.
שימרית שקד גיטלין: אבל אמרנו, הרישיון הזמני לא יינתן למי שסירב לביצוע בדיקות כאמור בפרק ד'.
יפעת שאשא ביטון: לא משנה על ידי מי.
שימרית שקד גיטלין: זאת אומרת, הקיצור הזה יינתן למי שאיפשר לבדוק אותו.
שימרית שקד גיטלין: הוא לא יגיד לבן אדם מצד אחד - - -
קריאה: סירב זה פעולה אקטיבית – רק לוודא.
יפעת שאשא ביטון: שהגיעו אליו והוא אמר, אני לא מוכן שתיכנסו אליי.
שימרית שקד גיטלין: אגב, זה לא נכנס לנוסח, אבל אני אשמח שזה יובהר בנהלים שאם הסירוב היה מטעמים של טובת הילד, נניח הגיעו למעון ובדיוק כל הילדים היו ישנים - - -
יפעת שאשא ביטון: כי אז כל הזמן הילדים יהיו ישנים ואם לא נכנסת ולא ראית שהם ישנים - - -
שימרית שקד גיטלין: לא, בסדר - - -
קריאה: דיברנו על זה אתמול.
יפעת שאשא ביטון: אני לא הופכת עוד פעם כל חוק לפרצה בחוק.
יפעת שאשא ביטון: עזבי, אחר כך הם יאכלו כל הזמן כשהם יבואו, הם יישנו כל הזמן כשהם יבואו - - -
קריאה: ואני כל הזמן אפריע לשלומם של הילדים.
יפעת שאשא ביטון: אני סומכת על המפקח שהוא יידע לעשות את זה כמו שצריך.
סיגל מרד אברגל: זה בדיוק העניין.
סיגל מרד אברגל: אנחנו מדברים פה על סמכות מינהלית של המפקח, וכמו כל סמכות מינהלית הוא צריך להפעיל אותה בסבירות, בשיקול דעת, במידתיות.
שימרית שקד גיטלין: לא, לא מדובר על המפקח.
שימרית שקד גיטלין: מדובר על הגורמים הפרטיים.
סיגל מרד אברגל: הממונה.
סיגל מרד אברגל: הוא זה שמסרב לתת רישיון זמני.
סיגל מרד אברגל: זאת החלטה שלו.
שימרית שקד גיטלין: בסדר, אבל הסירוב נעשה מול הגורם הפרטי, לא מול הממונה.
סיגל מרד אברגל: בסדר, אבל בסופו של דבר זה גוזר סירוב לתת רישיון זמני, והחלטת הסירוב היא החלטה מינהלית והיא כפופה לביקורת שיפוטית ויש פה שיקול דעת מינהלי.
יפעת שאשא ביטון: כך זה נשאר.
יפעת שאשא ביטון: אל תפתחו את זה.
שימרית שקד גיטלין: הסעיף השני שאני מקריאה הוא סעיף 23(ב) בעמוד 15: אז בעצם יש פה שני סעיפים שטרם הוצבעו בדיון הקודם.
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו מצביעים עליהם עכשיו בנוסח שסוכם.
יפעת שאשא ביטון: אפשר להצביע על שני הסעיפים יחד?
שימרית שקד גיטלין: כן.
קריאה: מה עם סעיף 46?
קריאה: לא רצית להצביע?
שימרית שקד גיטלין: לא.
שימרית שקד גיטלין: את זה נעשה למען הסדר הטוב במסגרת הרביזיה.
שימרית שקד גיטלין: אז אנחנו מצביעים רק על מה שהקראתי.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 18(א)(3) וסעיף 23(ב).
יפעת שאשא ביטון: גם שני הסעיפים האלה אושרו ומצטרפים לאישור של כל הצעת החוק מיום שני.
יפעת שאשא ביטון: התייעצות משפטית קצרה.
יפעת שאשא ביטון: חמש דקות הפסקה.
שימרית שקד גיטלין: אני אסביר מה עומד על הפרק.
שימרית שקד גיטלין: אני מתחילה ממשהו טכני קטן, בסעיף 76, ממש טכני, לא משנה את המהות, אבל אם כבר אנחנו עושים רביזיה אז אנחנו רוצים שיהיה ברור.
שימרית שקד גיטלין: אני אקריא נוסח קצת שונה ממה שכתוב פה ואני אסביר: אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מתקנות, הוראות, הנחיות או נהלים החלים על מעונות יום" – כפי שכתוב.
שימרית שקד גיטלין: וכאן אנחנו מבקשים לכתוב שבהסכם הפעלה, לא מכוח הסכם הפעלה שבהסכם הפעלה, את המילים: עם בעלי סמל מעון מטעם – למחוק.
שימרית שקד גיטלין: ואז אני מקריאה שוב את הכול מהתחלה.
יפעת שאשא ביטון: זה בין עם בסמל ובין אם לא.
יפעת שאשא ביטון: כל מי שנמצא בהסכם הפעלה עם משרד העבודה - - -
שימרית שקד גיטלין: היה עלול להשתמע שהתקנות חלות על מעון יום מכוח ההסכם.
שימרית שקד גיטלין: זה ברור שתקנות לא חלות מכוח הסכם.
שימרית שקד גיטלין: תקנות הן במדרג - - -
קריאה: המעונות הם מכוח הסכם.
שימרית שקד גיטלין: המעונות הם מכוח הסכם, וזו היתה הכוונה.
שימרית שקד גיטלין: אז כדי להבהיר אמרנו: מעונות יום שבהסכם הפעלה.
שימרית שקד גיטלין: כמובן, המהות נשארת כפי שהוועדה ביקשה כדי להבהיר שהחוק הזה לא גורע מתקנות, הוראות, הנחיות או נהלים החלים על מעונות יום שבהסכם הפעלה.
מרדכי אלישע: לא רק היום.
מרדכי אלישע: גם שיחולו בעתיד כי אנחנו צריכים לעשות עבודה - - -
שימרית שקד גיטלין: כן, כן.
שימרית שקד גיטלין: הוסבר בדיון הקודם שזה גם בעתיד.
שימרית שקד גיטלין: אז זה סעיף 76.
שימרית שקד גיטלין: אני מבינה שהסעיף השני שרוצים לתקן זה סעיף 2.
שימרית שקד גיטלין: בסעיף 2 שתי הגדרות.
שימרית שקד גיטלין: הגדרה אחת, שזו הגדרת המשרד.
שימרית שקד גיטלין: אני מבינה שהכוונה היא לשנות.
שימרית שקד גיטלין: במקום, הצבענו על המשרד שעליו ממונה השר, יהיה: משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.
שימרית שקד גיטלין: והגדרה נוספת באותו סעיף – במקום: השר – השר שמעונות היום לפעוטות הם בתחום אחריותו, יהיה: השר – שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להסביר את השיח שהתנהל מאחורי הסעיף הזה.
יפעת שאשא ביטון: התנגדותי הנחרצת במהלך כל הדיונים היתה מאוד ברורה.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שכשכתוב, השר הממונה, זה באותה מידה שר העבודה והרווח היום וזה באותה מידה כל שר אחר שזה יכול להתגלגל לפתחו.
יפעת שאשא ביטון: כראיה לכך, זה חנה במגרש של משרד הכלכלה חצי קדנציה, ובחצי קדנציה השנייה זה חונה במשרד העבודה והרווחה.
יפעת שאשא ביטון: היתה פנייה של השר אליי, חד משמעית, שעל זה ייפול ויקום דבר.
יפעת שאשא ביטון: מאוד חשוב לו, כמי שהיה שותף בכל התהליך, מבחינתו היום זה במשרד העבודה והרווחה.
יפעת שאשא ביטון: משרד העבודה הרווחה, זה לא סוד, לזכותם, היו שותפים ויותר מכך בכל התהליך הזה.
יפעת שאשא ביטון: וחשוב לו שכמו שבכל חוק כתוב מי השר בצורה מפורשת, שהחוק הזה לא יהיה שונה מחוקים אחרים.
יפעת שאשא ביטון: לא קל לי.
יפעת שאשא ביטון: זה לא תלוי בי, אבל לא כי התכוונתי שאני רוצה להעביר את זה למשרד אחר, אלא כי באמת האמנתי שככה זה צריך להיות.
יפעת שאשא ביטון: אבל בקלקולציה של הדברים, עד כמה אני מוכנה לשחק את השח הפוליטי הזה, גם במחיר שאני עלולה להפסיד את כל מה שעבדנו עליו כל כך קשה.
יפעת שאשא ביטון: אז בסופו של דבר הסעיף הזה הוא סמלי מבחינתנו, הוא סמלי כי רצינו להעביר פה עיקרון ורעיון.
יפעת שאשא ביטון: בפרקטיקה, ברגע שהנושא הזה עובר למשרד אחר, באותה הרמת אצבע של הממשלה שזה עובר למגרש אחר, כל החוקים בעצם מתיישרים עם זה.
יפעת שאשא ביטון: ולכן אני חושבת שאין צורך על זה ליצור את ה-crisis ובחרתי לכבד את בקשת השר.
יפעת שאשא ביטון: ולכן אנחנו מביאים את זה לרביזיה, ויותר מכך, אני מתכוונת אפילו להצביע בעד.
קארין אלהרר: אני לא אשתתף בהצבעה הזאת.
קארין אלהרר: אני מסרבת להיכנס לשיקולי הפוליטיקה הצרה והמיותרת.
קארין אלהרר: היה בכוחי להפיל את הבקשה הזאת של השר, כי ברביזיה אם אני מצביעה נגד הרביזיה נופלת.
יפעת שאשא ביטון: אבל היינו עושים גיוס.
קארין אלהרר: את יודעת שלא הייתי חייבת להודיע מראש מה עמדתי.
קארין אלהרר: מכיוון שהחוק הזה חשוב יותר מכל אגו של מישהו, אני לא אשתתף בהצעה.
יפעת שאשא ביטון: זו בדיוק האמירה.
יפעת שאשא ביטון: בגלל שהחוק הזה יותר חזק מכל אגו ומכל אמירה סמלית שנרצה לומר בשם האידאולוגיה, אני רואה את הילדים לנגד עיניי ואני אומרת, כבר הגענו עד לכאן, אז מי יהיה כתוב בסעיף של השר, על זה זה ייפול?
יפעת שאשא ביטון: לא, לא במשמרת שלי.
מרדכי אלישע: ראשית, תודה לוועדה.
מרדכי אלישע: ואני רוצה לדבר על נימוקי השר כפי שאני רואה אותם.
מרדכי אלישע: אני חמישה חודשים בתפקיד, ואם יש משהו שלא חשבתי שאני אגע בו זה החוק הזה.
מרדכי אלישע: אבל מיד עם כניסתי לתפקיד, השר התגייס לעניין הזה.
מרדכי אלישע: עשינו סיכום תקציבים עם אגף תקציבים, ואני אומר את זה ליד יעל.
מרדכי אלישע: הם לא חלמו, אנחנו שמנו 100 מיליון משלנו.
יפעת שאשא ביטון: מה זה, משלכם?
יפעת שאשא ביטון: אני כל הזמן אומרת בדיונים, הילדים הם שלכם.
יפעת שאשא ביטון: ברור שאתם צריכים לשים כסף.
מרדכי אלישע: אבל אף אחד לא היה עושה את זה.
מרדכי אלישע: יפעת, בינינו, הם התחייבו על עשרה תקנים ואנחנו הוספנו תשעה תקנים ממקורותינו.
מרדכי אלישע: הם שמו 175 מיליון ואנחנו שמנו 105 מיליון מתקציבנו.
מרדכי אלישע: ויתרנו.
מרדכי אלישע: כלומר עשינו הכול למען הילדים.
יפעת שאשא ביטון: אתם לא ויתרתם.
יפעת שאשא ביטון: אתם הגנתם על הילדים שנמצאים במגרש שלכם.
מרדכי אלישע: בסדר.
מרדכי אלישע: יפעת, אמרתי לך, אני בא מהאוצר, עשר שנים, לא ראיתי משרד שעושה כזה דבר.
מרדכי אלישע: השר התגייס לזה והוא הוביל את זה.
מרדכי אלישע: ואני חושב שכאן המקום כאן להכיר לו תודה על זה.
מרדכי אלישע: הוא שם את על המפה.
מרדכי אלישע: מ-2009 החוק הזה - - -
קארין אלהרר: מישהו אמר שלא מכירים לו תודה?
מרדכי אלישע: לא, לא.
מרדכי אלישע: ראית, אמרתי, אני אגיד את העמדה.
יפעת שאשא ביטון: מוטי, הכרנו לו תודה לפרוטוקול כמעט כל דיון, כדי שחס ושלום מי שיפספס פרוטוקול אחד, אז שבפרוטוקול הבא הוא ימצא את זה.
מרדכי אלישע: אני רק חושב שכל אחד היה נוהג כמוהו - - -
יפעת שאשא ביטון: מוטי, הסיפור הוא לא עניין של הכרת תודה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מכירים תודה גם לשר וגם לאנשי המשרד.
יפעת שאשא ביטון: אני אמרתי את זה כמה וכמה פעמים, ואני אחזור ואומר את זה.
יפעת שאשא ביטון: הסיפור היה עניין של מסר, שאנחנו יודעים שהמעונות לצערנו הרב זה כמו כדור כזה שהיום הוא פה ומחר הוא שם.
יפעת שאשא ביטון: אמרתי גם לשר, יכול להיות שתעבור למשרד החקלאות או משהו אחר ותרצה את המעונות, אני משאירה לך את זה פתוח.