GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמרית שקד גיטלין: הרבה פעמים כותבים שאפשר רק להעלות או להפחית מספר.
יובל אביגד: אבל יש חשש מסוים שהוועדה מעלה שאני לא חושב שצריך אותו במקרה הזה.
יפעת שאשא ביטון: בוא נשים את הדברים על השולחן - -
יובל אביגד: - - -
אורי שלומאי: זה ממילא באישור הוועדה.
יובל אביגד: זה באישור הוועדה.
יובל אביגד: אז למה להגיד את זה במפורש ולהעלות על הכתובים?
יפעת שאשא ביטון: אני אומר לך.
יפעת שאשא ביטון: פעם אחת כי אנחנו רוצים לייצר עמדה מאוד ברורה ולהעביר מסר שאנחנו רק מתקדמים ולא הולכים אחורה בלי קשר למי שנמצא שם.
יפעת שאשא ביטון: זה לא אישי, כי היום אנחנו כאן ומחר לא אנחנו כאן.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים לבנות לעתיד.
יובל אביגד: אני אבקש מהגורם המקצועי להתייחס.
יובל אביגד: אמיר, תתייחס בבקשה.
אמיר מדינה: אנחנו הערנו על זה אתמול אחרי שהפכנו והפכנו בדבר, וכתבנו שהאגף לעניין הספציפי הזה – אני מסכים לחלוטין עם גברתי היושבת-ראש – אנחנו רוצים שבעתיד במידה שיהיה מספר התקנים הנדרש באגף וכל שאר התנאים שהאגף הציב, כמובן, להקטין את מספר הילדים במסגרות המפוקחות.
אמיר מדינה: לצורך העניין אנחנו אדישים להחלטה שכתבתם גם מהטעם שאין לנו המידע האמיתי המבוסס והמהימן כמה מסגרות יש מתחת לשבעה ילדים.
יובל אביגד: בנקודה הזאת חשוב לי להגיד שהאמירה שלנו כגורמים משפטיים לא הייתה אם כן או לא, אלא לעניין הנוסח.
יובל אביגד: קצת קשה עם הנוסח עצמו – להפחית לעומת לשנות.
יובל אביגד: כמובן, אנחנו יודעים שזה לא הכיוון שהשר או המשרד הולכים אליו.
יובל אביגד: אבל אם זה מקובל על הגורמים המקצועיים אז אנחנו, כמובן, מקבלים את זה.
יובל אביגד: זאת הנוסחה לחישוב עיצום כספי כאשר מטילים, לפי פרק ז', עיצום כספי על הפרה שהפר המפר.
יובל אביגד: למה היא נמצאת פה?
שמרית שקד גיטלין: יובל, אם אתה יכול להסביר, בבקשה, מתי זה שני X?
שמרית שקד גיטלין: מה היחס בין מעון קטן, בינוני וגדול?
יובל אביגד: זה מצריך להגיע לתוספת השנייה עצמה ולקרוא את זה במקביל לפרק עצמו.
שמרית שקד גיטלין: טור ד' לא יכול לעלות על 50 אלף שקלים.
יובל אביגד: נכון.
שמרית שקד גיטלין: זה, נניח, X.
יובל אביגד: היה לנו x, 2x וחצי x.
שמרית שקד גיטלין: סכום העיצום הכספי שייקבע בטור ב'.
סיגל מרד: הרעיון הוא שמעון קטן מקבל חצי ממה שמעון בינוני מקבל.
סיגל מרד: המעון הבינוני הוא העוגן, וממנו בעצם בודקים - - -
יובל אביגד: ואז יש x, חצי x ו-2x.
שמרית שקד גיטלין: אז המעון הקטן הוא חצי x, והמעון הגדול הוא 2x.
סיגל מרד: הוא 120%.
שמרית שקד גיטלין: 120% מ-x.
סיגל מרד: מהסכום שנקבע בטור ג' לגבי אותה הוראה.
יובל אביגד: כרגע זה מה שהתבנית מחייבת אותנו.
יובל אביגד: אנחנו נקבע את הנוסחה.
יובל אביגד: למה זה נמצא פה?
יובל אביגד: יש לזה חשיבות – כי מדובר בשינוי תוספות.
יובל אביגד: כלומר השר יכול לשנות את התוספת, ולכן הסעיף הזה נכנס, כמובן בהסכמת שר המשפטים בשינוי התוספות ולא בפרק של העיצומים הכספיים.
יובל אביגד: זה עניין של נוסח.
פרק י"א: הסעיף הזה מרחיב את הסמכות של הממונה מעבר לסמכות שקבועה היום בחוק המרשם הפלילי, ומאפשר לו לקבל מידע לזמן ממושך.
פרק י"א: נטע, את רוצה להסביר את הסעיף?
קריאה: דווקא ליאורה רוצה.
יובל אביגד: ליאורה, בבקשה.
ליאורה סולטן: אני מהייעוץ המשפטי של משטרת ישראל.
ליאורה סולטן: אכן, התחלת להגיד נכון.
ליאורה סולטן: ההוספה בחוק של פרט מ"ג קיים.
ליאורה סולטן: המשמעות היא שגם הממונה יוכל לבדוק בהיקף שנקרא נרחב יותר.
ליאורה סולטן: המשמעות היא שההיקף הוא גדול יותר של הרשאות עד תום תקופת המחיקה ותיקים תלויים ועומדים שהם בעצם תיקי חקירה או תיקים שבהם הוגשו כתבי אישום אך טרם נגזר דינם.
ליאורה סולטן: זה היקף שבתוספת הראשונה מקבלים גופים ביטחוניים וגופים חקירתיים, ואם הוא קיבל את המקום הזה המשמעות היא שההיקף הוא ברמה שניתן יהיה לקבל תמונה הרבה יותר רחבה.
קריאה: וללא צורך במתן הסכמה.
ליאורה סולטן: בסדר.
ליאורה סולטן: גם ללא צורך בהסכמה של האדם בשונה ממקומות אחרים שבהם האדם צריך להסכים שיבדקו את המרשם.
יובל אביגד: הסמכות מאוד חזקה.
יובל אביגד: תודה לגורמים של המשטרה ולגורמים במשרד המשפטים ולשמרית.
יפעת שאשא ביטון: נותנת תוקף.
יובל אביגד: סעיף 64(1).
יובל אביגד: למה זה נמחק מחוק הפיקוח?
שמרית שקד גיטלין: (1) מחוק.
יובל אביגד: תיקון חוק הפיקוח על מעונות 64.
יובל אביגד: בחוק הפיקוח על מעונות, התשכ"ה-1965 (1) בסעיף 1 בהגדרה "מעון" בסופה יבוא "למעט מעון יום לפעוטות כהגדרתו בסעיף 2 לחוק הפיקוח על מעונות יום לפעוטות, התשע"ח-2018";
שמרית שקד גיטלין: שכבר הקראנו.
יובל אביגד: כן.
יובל אביגד: יחד עם זאת יש צורך בדיון נוסף על המחיקה עצמה.
יפעת שאשא ביטון: תסביר לי שוב מה הקושי.
יובל אביגד: הקושי קשור, בין היתר, גם למשרד הבריאות, לא רק אצלנו.
יובל אביגד: יש פה עניין של מה שקורה ביום שאחרי יום פרסומו של החוק בתקופת הביניים עד תחילתו של חוק זה.
יובל אביגד: כשנגיע לסעיף התקנות נדון מתי התקופה; ופרשנות של סעיף 23 לחוק הפרשנות שאומר שכאשר מבטלים חוק בטלים איתו התקנות או כל עוד לא הותקנו התקנות - -
יפעת שאשא ביטון: איזה חוק מבטלים?
יפעת שאשא ביטון: את החוק של 1965?
יובל אביגד: לא.
יובל אביגד: סעיף 23 לחוק הפרשנות.
יובל אביגד: אני רוצה לקרוא את הסעיף, ואני אנסה להסביר: "מי שבוטל חיקוק בטלים עמו התקנות והמינויים שנעשו מכוחו.
יובל אביגד: אולם מקום שהחיקוק המבטל קובע הוראות במקום המבוטלות התקנות והמינויים שנעשו מכוח ההוראות המבוטלות יעמדו בתוקפן עד שיבוטלו בתקנות ובמינויים מכוח החיקוק המבטל".
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים כביכול על ביטול החוק של 1965, חוק הפיקוח על המעונות?
יפעת שאשא ביטון: כי אנחנו לא רוצים לבטל אותו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים שמה שבסטטוס קוו יישאר, ואנחנו מוסיפים את התוספת שתחול גם על המפוקחים וגם על אלה שלא מפוקחים.
סיגל מרד: הרעיון בסעיף (1) במקור היה להוציא מתחולה את מי שחייב ברישיון לפי החוק החדש שאנחנו דנים בו.
סיגל מרד: זאת אומרת, מסגרות מעל שבעה ילדים לפי המדרג שקבענו.
סיגל מרד: בעצם חוק הפיקוח על המעונות ממשיך לחול על הרבה מאוד סוגים של מסגרות:
סיגל מרד: מסגרות שבזרוע הרווחה שנכנסות לאותה הגדרה של "מעון יום" או "מעון", לפי הניואנסים השונים.
יפעת שאשא ביטון: אז מה הבעיה?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו הרי רוצים בזה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים שמה שיש היום בפיקוח יישאר בפיקוח באותה רמת פיקוח, ואליו נוסיף את מה שאנחנו נביא בחוק החדש.
יפעת שאשא ביטון: החוק החדש יבוא רק לכל אותן מסגרות שלא נמצאות היום בכלל באיזשהו פיקוח.
אורי שלומאי: אנחנו לא רוצים שתהיה רגולציה - -
יובל אביגד: אורי, אני חושב שכדאי לתת לנינא להסביר כי הסוגיה התעוררה - -
שמרית שקד גיטלין: אבל משרד הבריאות הוא חלק מאוד קטן בסוגיה.
שמרית שקד גיטלין: כבודו במקומו מונח, אבל הסוגיה היא הרבה יותר רחבה.
יפעת שאשא ביטון: משרד הבריאות נמצא היום במעונות המפוקחים?
קריאה: בחלק.
נינא כהן קרן: במעונות עם הסמל.
יפעת שאשא ביטון: במעונות עם הסמל.
יפעת שאשא ביטון: הוא נמצא היום בקבוצה מסוימת של מעונות?
נינא כהן קרן: נכון - -
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לעשות לך את זה פשוט.
יפעת שאשא ביטון: הוא נמצא בקבוצה מסוימת של מעונות?
יפעת שאשא ביטון: הוא ימשיך להיות בה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו אומרים שאנחנו לא רוצים שהחוק הזה יבטל את מה שכבר יש.
יפעת שאשא ביטון: כי אז מה עשינו בזה?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא רוצים ללכת אחורה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים רק להתקדם.
יפעת שאשא ביטון: אז מה שקיים היום קיים ונשאר, ואנחנו נוסיף עליו את מה שנביא חדש מתוקף החוק הזה; והחוק הזה יהיה תקף במלואו, כמובן, לכל אותן מסגרות שהיום לא מפוקחות בכלל.
יפעת שאשא ביטון: אז זה לא משנה סטטוס קוו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשארים בסטטוס קוו.
נינא כהן קרן: הקושי נובע מזה שזה לא מדויק.
נינא כהן קרן: כי כיום חוק הפיקוח על מעונות, זה שהוא נאכף רק לגבי מעונות שיש להם הסכם הפעלה עם משרד העבודה זה מכוח המדיניות הנוהגת בשטח.
נינא כהן קרן: זה מה שקורה הלכה למעשה.
נינא כהן קרן: מבחינת החוק עצמו, החוק חל על כל מי שמפעיל מעון יום לפעוטות.
יפעת שאשא ביטון: אז תגדירו את זה בחוק, שאנחנו רק משמרים סטטוס קוו של מי שנמצא עם סמל ותחת פיקוח מסוים.
נינא כהן קרן: אם אפשר להגדיר את זה בחוק - -
אורי שלומאי: זה לא המצב המיטבי.
אורי שלומאי: אנחנו לא רוצים שתהיה רגולציה מקבילה למעונות שהחוק הזה חל עליהם.
אורי שלומאי: לכן דרך המלך הטובה היא לבטל את החוק מ-65' לגבי המעונות שהחוק הזה חל עליהם.
אורי שלומאי: לכן היה סעיף (1).
אורי שלומאי: זה מה שהוא אומר.
יפעת שאשא ביטון: אבל אז לא נוכל להשתמש בחוק הזה לטובת המעונות שנמצאים היום בסמל, ושם גם אין להם רישום פלילי, ואנחנו צריכים אותו שם.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת אין הדברים המהותיים שאנחנו רוצים.
אורי שלומאי: החוק הזה יחול עליהם ואותן תקנות שחלות מכוח החוק מ-65', לפי חוק הפרשנות, הן עדיין חלות כל עוד התקנות החדשות האלה לא יבטלו אותן במפורש.
אורי שלומאי: כך חוק הפרשנות קובע.
יפעת שאשא ביטון: זאת בעיה כי גם התקנות החדשות שנביא מתוקף החוק הזה הן לא בהיקף של מה שקיים היום במעונות שנמצאים בסמל.
אורי שלומאי: אדרבה.
אורי שלומאי: עוד יותר טוב.
סיגל מרד: זה פתרנו דרך ההוראה האחרונה בחוק שבעצם באנו ואמרנו את זה ברחל בתך הקטנה.
שמרית שקד גיטלין: אבל אמרנו את זה שם רק לגבי הנחיות, לא לגבי התקנות.
סיגל מרד: כל ההוראות לגבי מעונות עם סמל - -
שמרית שקד גיטלין: לבקשתכם, הורדנו את התקנות.
סיגל מרד: אבל לפי איך שהסעיף מנוסח כל מה שקשור לסמל המעון מעוגן בהסכם.
יפעת שאשא ביטון: אני אשאל את זה אחרת.
יפעת שאשא ביטון: איך אתם מנסחים את זה זה פחות מעניין.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שמי שנמצא במערכת ומפוקח בהיקף כזה או אחר – הדברים יישארו לגביו כמו שהם.
יפעת שאשא ביטון: לזה יתוסף מה שאנחנו נותנים כאן ולא קיים אצלו היום, למשל נושא המרשם הפלילי.
שמרית שקד גיטלין: העניין הוא שהסמכות החוקית להוראות, להנחיות שניתנו למעונות היא מכוח חוק הפיקוח על מעונות.
יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו בונים פה חוק פיקוח חדש.
שמרית שקד גיטלין: נכון.
שמרית שקד גיטלין: אבל אם אנחנו רוצים לשמר את מה שהיה קודם אז לכאורה הסמכות החוקית היחידה למה שנעשה קודם זה מכוח חוק הפיקוח על המעונות.
שמרית שקד גיטלין: לכן אם נמחק את מקור הסמכות - -
יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו לא מוחקים.
שמרית שקד גיטלין: אוקיי, אז הממשלה מייתרת את הדיון.
שמרית שקד גיטלין: היא אומרת שכרגע אנחנו - -
יפעת שאשא ביטון: אני אמרתי – אותי זה לא מעניין איך תפתרו את זה מבחינה משפטית וניסוחית.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה מציאות שבה המעונות שמפוקחים היום ונמצאים בסמל וחל עליהם פיקוח מסוים, שהוא ימשיך לחול באותו היקף, ואנחנו נוסיף לו גם מה שהחוק הזה דורש.
יפעת שאשא ביטון: המעונות האחרים יהיו כפופים רק לחוק הזה.
יפעת שאשא ביטון: זה מה שאני ביקשתי, שלא נשנה סטטוס קוו.
אורי שלומאי: איך הסייג הזה מגיע לתוצאה הזאת?
יפעת שאשא ביטון: אתם תבנו את זה.
נינא כהן קרן: השאלה היא אם אפשר לעשות תיקון עקיף שמבהיר שהחוק הישן חל רק על מעונות - - -
סיגל מרד: מה שנינא מבקשת זה בעצם לשנות את החוק הישן כדי להוציא מתחולתו בכלל מעונות שלא היו עם סמל.
סיגל מרד: זה שינוי מהותי של המצב.
יפעת שאשא ביטון: אז תעשו את זה דרך החוק הזה שמי שהיה מוכר בסמל עד ליום החלתו של החוק הזה - -
יובל אביגד: גברתי היושבת-ראש, זה לא מתאים.
ורד וינדמן: יפעת, האמירה שלך מאוד משמעותית בשורה התחתונה.
ורד וינדמן: אסור שמשהו בתיקון הזה יגרע - -
יפעת שאשא ביטון: ממה שכבר יש היום.
ורד וינדמן: - - במקומות שיש רק מעט, שיישאר המעט הזה שלא נבטל אותו.
ורד וינדמן: נכון שהחוק הזה ישן וארכאי אבל יש עוד הרבה לא טובים לומר עליו.
ורד וינדמן: אבל מבחינת המספרים שקבועים בחוק הפיקוח על מעונות – אנחנו מדברים על מספרים הרבה יותר נמוכים גם מהמספר הנמוך שאמור להיקבע בחוק הזה.
ורד וינדמן: אז צריך לשים לב שאנחנו לא באיזשהו מקום מרעים את המעט שקיים כבר היום.
ורד וינדמן: צריך לתת על זה את הדעת.
ורד וינדמן: אני מאוד מסכימה עם האמירה שלך.
ולרי זילכה: אני לא כל כך מבינה את הסעיף הזה 7א, כי משתמע ממנו שמפקח - -
חנן דגן: אנחנו כרגע ב-1 במחיקה של ההגדרה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו עדיין לא שם.
יפעת שאשא ביטון: חנן, רוצה להתייחס לזה?
חנן דגן: בחוק שחוקק ב-1965 צריך לשים לב להגדרה של מעון.
חנן דגן: בהגדרה של מעון יש משפט שאומר: "והכול כשהם מחוץ למשפחותיהם".
חנן דגן: זאת אומרת כאשר ההורים הם לא אפוטרופוס.
יפעת שאשא ביטון: החוק של 1965, התקלה איתו שהוא מתייחס להרבה מאוד מעונות ולא רק למעונות של ילדים.
שמרית שקד גיטלין: אבל זאת לא הפרשנות שלו.
יפעת שאשא ביטון: חנן, זה לא רלוונטי.
חנן דגן: זה מה שאני בא להגיד.
חנן דגן: זה מיותר כי זה לא רלוונטי לכל הדיון הזה.
יפעת שאשא ביטון: אני אעשה לך את החיים עוד יותר קלים.
יפעת שאשא ביטון: אני בכלל לא נכנסת לפרשנות של מה שכתוב ואיך.
יפעת שאשא ביטון: אני אמרתי איזו מציאות אני רוצה שתהיה; שהיועצים המשפטיים יבנו אותה.
יפעת שאשא ביטון: אני לא מתערבת להם לא בניסוח ולא ב"איך".
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שהמסגרות שנמצאות היום יישארו כפי שהן ויקבלו עליהן גם את מה שאנחנו נביא מכאן, והאחרות יקבלו רק את מה שיש כאן.
חנן דגן: תגדירו מצב שיש חתימה ואפשר יהיה יותר או פחות.
אמיר יצחקי: הנושא הוא קצת יותר מורכב, ואני רוצה להגיד איך אני רואה אותו.
אמיר יצחקי: יש פה כמה שלבים וצריך להסתכל גם על השלב האחרון ולא רק על שלבי הביניים.
אמיר יצחקי: בהצעת החוק הממשלתית אנחנו הסתכלנו גם על השלב האחרון.
אמיר יצחקי: בסופו של דבר כשהסתכלו מבחינתנו על הפיקוח התברואי אמרו, אנחנו לא נותנים לזה משאבים ממשרד הבריאות.
אמיר יצחקי: יינתנו משאבים למשרד הרווחה, ובעצם הפיקוח עובר ממשרד הבריאות למשרד הרווחה.
אמיר יצחקי: משרד הבריאות יהיה שותף בקביעת כל הקריטריונים, אבל בפועל יהיה פיקוח על-ידי חברות או בדרך שמשרד הרווחה - -
יפעת שאשא ביטון: איך זה קשור לכאן?
אמיר יצחקי: היום יש עומסים.
אמיר יצחקי: ברישיונות אנחנו מעורבים.
אמיר יצחקי: גם זה אנחנו בקושי עושים ויש תלונות מוצדקות של משרד הרווחה לגבי לוחות הזמנים.
אמיר יצחקי: התהליך הזה שקורה פה בסופו של דבר יביא גם ליותר גנים שיהיו גם בסמל, ובשלב הסופי יהיו שני סוגים: יהיו כאלה שיהיו עם מערכת פיקוח של משרד הבריאות על מוסדות דומים, ועל אחרים תהיה מערכת פיקוח תברואי של משרד הרווחה.
אמיר יצחקי: ההפרדה הזאת לא טובה.
אמיר יצחקי: זה לא נכון, זה לא יעיל.
אמיר יצחקי: אני אומר שצריך לראות פה איך לא יוצרים כאוס או ואקום אבל צריך לעשות לזה פתרון שיהיה פתרון נכון ולא אחר כך התמודדות לא נכונה.
יפעת שאשא ביטון: אני אתחיל מהסיפא של הדברים שלך.
יפעת שאשא ביטון: אתה חושש שיהיו מעונות שחלקם מפוקחים על-ידי משרד הבריאות וחלקם על-ידי משרד הרווחה / לא יודעים מי יהיה שם.
יפעת שאשא ביטון: היום יש כאלה שמפוקחים על-ידי משרד הבריאות ויש כאלה שלא מפוקחים בכלל.
אמיר יצחקי: נכון.
יפעת שאשא ביטון: בואו נתחיל מזה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כל הזמן מפספסים איפה אנחנו נמצאים.
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו קודם כול עושים צעד אולי קטן, אבל מאוד משמעותי מבחינת השטח.
יפעת שאשא ביטון: זה שיהיה שם בכלל מישהו על-פי קריטריונים של משרד הבריאות, משרד הרווחה, אנשים חיצוניים או לא משנה מי שייכנס פנימה ויראה מה יש שם.
יפעת שאשא ביטון: שנית אני לא רוצה שכל פעם שנעלה דיון – ואני מאוד אמפתית למשרד הבריאות ומבינה את המצוקות – אנחנו נתחיל לספר כמה קשה לנו ואנחנו לא עומדים בעומס.
יפעת שאשא ביטון: זה לא רלוונטי לדיון הזה כאן.
יפעת שאשא ביטון: כי כשנתקדם הלאה, ולא משנה אם יחליטו לתת את ההקצאה התקציבית למשרד הרווחה, והם יעשו את זה בצורה מסוימת או את ההקצאה התקציבית למשרד הבריאות והם יעשו את זה בצורה מסוימת – זה לא שם.
יפעת שאשא ביטון: אני במהות שקודם כול נגרום לזה לקרות; שהמעונות האלה לא יהיו יותר תחת הרדאר ולא נדע מה קורה שם.
אמיר יצחקי: לכן בהצעת החוק הממשלתית היה ביטול חוק א' ויצירת חוק מלא ב'.
אמיר יצחקי: יש לזה משמעות - -
יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה לבטל.
אמיר יצחקי: השעטנז הזה יוצר בעיה מאוד גדולה.
יפעת שאשא ביטון: הוא לא יוצר שום בעיה.
אמיר יצחקי: אפשר להתעלם מזה, אבל בסופו של דבר אני גם אחראי על הביצוע, ויש לי אחריות ואני גם מרגיש אחריות על הילדים.
יפעת שאשא ביטון: אמיר, אז אתה רוצה לבטל את מה שכבר יש היום?
יפעת שאשא ביטון: אז איזו אחריות יש לך על הילדים?
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להגיד לך משהו שהוא כללי אבל הוא נוגע בדיוק בעצבים הרגישים של הסוגיה שאנחנו מטפלים בה.
יפעת שאשא ביטון: מדיניות השוויון הזאת שנהוגה כאן סביב השולחן – לא ספציפית סביב השולחן שלי, אלא בכלל בכנסת ובממשלה – מגלמת בתוכה את חוסר השוויון המשווע ביותר.
יפעת שאשא ביטון: כי הרי מה אתה אומר?
יפעת שאשא ביטון: אם עכשיו יש קבוצה של מעונות שעד היום לא קיבלו כלום ומהיום יקבלו סוף סוף משהו אבל הוא קטן אז נגרום לכך שכל הילדים יקבלו את המשהו הקטן הזה, וזה אומר שאותם 25% שקיבלו קצת יותר כבר לא יקבלו אותו.
אמיר יצחקי: זה לא מה שאמרתי.
אמיר יצחקי: לא, לא.
אמיר יצחקי: אני חושב שנכון לחשוב גם על הצעד הבא.
אמיר יצחקי: גם אם יהיו שלבי ביניים, שיש איזשהו שלב ביניים שזה חי ככה.
אמיר יצחקי: אבל צריך לתת את האופק לשלב הסופי.
אמיר יצחקי: משאירים את זה פתוח - -
יפעת שאשא ביטון: הוא לא יהיה פתוח, הוא יהיה בתקנות.
אמיר יצחקי: בוודאי שהוא פתוח.
יפעת שאשא ביטון: הוא לא פתוח.
יפעת שאשא ביטון: הוא פתוח בשבילך כי אתה רוצה שאנחנו נכתוב שהכסף יבוא למשרד הבריאות, אבל זה לא מעניין אותי עכשיו למה הוא יבוא.
יפעת שאשא ביטון: מעניין אותי שהילדים האלה יהיו תחת פיקוח.
אמיר יצחקי: אני אומר שוב – הממשלה בהחלטתה החליטה שזה לא יעבור למשרד הבריאות.
אמיר יצחקי: שזה יעבור למשרד הבריאות – אני לא נגד החלטת הממשלה.
יפעת שאשא ביטון: אתה לא רוצה להיכנס למפוקחים?
יפעת שאשא ביטון: מה אתם רוצים?
אמיר יצחקי: אבל היום ברגע שמשאירים את שני החוקים ולא יוצרים איזושהי הוראה שמחברת ביניהם נכון נוצרים שני מנגנוני פיקוח, נוצר פה כפל, נוצר איזה מעון שייך לאיזה הסדר.
אמיר יצחקי: זה בסוף מסורבל.
יפעת שאשא ביטון: אין פה "איזה מעון שייך לאיזה הסדר".
יפעת שאשא ביטון: גם לצורך העניין אפילו במקרים שיש הפרטה של שירות – כולם נמצאים תחת מטרייה אחת, אבל בתוך המטרייה הזאת יש גופים שונים שנותנים מענה.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת בצורה מאוד פשוטה שאני לא מוכנה לגרוע ממה שקיים היום במערכת.
יפעת שאשא ביטון: גם ככה זה לא מספיק לי.
יפעת שאשא ביטון: אז יש לנו הקבוצה – שכן, משרד הבריאות ימשיך להיכנס לשם ולעשות את מה שהוא עשה גם בשנים האחרונות כל עוד משרד הרווחה יחליט שזה מתאים לו.
יפעת שאשא ביטון: הקבוצה החדשה שאנחנו מכניסים לתוך הלופ הזה מתוך זה שאנחנו מסתכלים קדימה ונבנה את זה בשלבים, תתחיל קודם כול בתהליך כמו שמשרד הרווחה יחליט עליו.
יפעת שאשא ביטון: אני לא רואה פה שום סתירה בין הדברים.
יפעת שאשא ביטון: להפך, אני רואה פה מהלך שנבנה נדבך על נדבך.
יפעת שאשא ביטון: אתה יודע מה, אמיר, אני מייחלת ליום שנקבע בחוק החדש הזה את כל התקנות כמו שאנחנו רוצים שהן יהיו בדומה לחוק הפרטי שהבאנו, ואז אפשר יהיה למשוך החוצה את החוק של 1965.
יפעת שאשא ביטון: אני אברך על זה הכי הרבה, אבל אנחנו לא שם.
אמיר יצחקי: אני חושב שנכון שתהיה איזושהי הוראת מעבר שעושה את זה כהוראת מעבר ולא מנציחה את הדבר הזה.
אורי שלומאי: תהיה הוראת מעבר.
אורי שלומאי: אנחנו נגיע להוראת מעבר.
אמיר יצחקי: אני חושב שזה הפתרון הכי נכון.
אמיר יצחקי: אני מבין את המהות.
אמיר יצחקי: אין לי שום התנגדות למה שאת אומרת בעניין המהות.
אמיר יצחקי: אני לא רוצה ליצור שום כאוס.
אמיר יצחקי: אני רוצה שיהיה מעבר.
אמיר יצחקי: אבל צריכה להיות לזה הוראת מעבר כי אחרת נשארים שני חוקים ומתחילות הרבה בעיות סביב העניין הזה, וזה לא בריא ולא לטובת הילדים.
שמרית שקד גיטלין: אמיר, רק שאלת הבהרה במהות לבד מהדקדוקים והפלפולים המשפטיים שלנו המשפטנים.
שמרית שקד גיטלין: במהות אתה אומר שאתם פשוט לא רוצים להיכנס יותר למעונות המפוקחים?
יפעת שאשא ביטון: ואם הם לא רוצים?
שמרית שקד גיטלין: אני רק רוצה להבין את המהות כי אני לא מבינה מעבר לעניין המשפטי.
אמיר יצחקי: במהות אמרו לנו שאנחנו לא נקבל משאבים כדי לעשות את זה, ואמרנו שאם אנחנו לא מקבלים משאבים אנחנו לא יכולים לעשות את זה.
שמרית שקד גיטלין: כלומר אתה רוצה להפסיק את מה שנעשה כבר היום?
אמיר יצחקי: אני מוכן לעשות את זה, ואני אומר שאין לנו שום בעיה לעשות את זה עם משאבים.
אמיר יצחקי: האוצר, הרווחה, הממשלה החליטה שרוצים להעביר את המשאבים למשרד הרווחה - -
יפעת שאשא ביטון: את המשאבים לגבי החקיקה החדשה.
יפעת שאשא ביטון: אבל שוב, אתם כל הזמן דרך הכסף.
יפעת שאשא ביטון: משרד הבריאות אלופים בזה.
יפעת שאשא ביטון: הם מגיעים – אופס, מצוקת כסף.
אמיר יצחקי: היו דיונים של הממשלה, ואני פה מייצג את הדיונים שהיו בממשלה.
אמיר יצחקי: אסור לי להגיד משהו אחר.
אמיר יצחקי: אל תמשכו אותי.
יפעת שאשא ביטון: עשיתם את זה עד היום.
יפעת שאשא ביטון: אני מניחה שלא עשיתם את זה בהתנדבות.
יפעת שאשא ביטון: משרד הבריאות לא עובד בהתנדבות.
יפעת שאשא ביטון: כמו שזה היה עד היום כך זה יישאר, ואם יש סוגיות תקציביות שצריך לסגור אותן – תאמין לי, יש לנו מספיק סוגיות אחרות לגבי החוק הזה.
יפעת שאשא ביטון: תסגרו אותם בערוצים המתאימים.
יפעת שאשא ביטון: בניגוד לשמרית אני לא שואלת מה אתם רוצים כי אני חושבת שהחוק קובע קביעה מאוד ברורה, והשאלה היא מה אנחנו רוצים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים להסדיר את כל הנושא של מעונות היום – מי שהיה בפנים ומי שייכנס פנימה.
נינא כהן קרן: אז אם אפשר, ה"צריך עיון" של המחיקה של התיקון העקיף, שזה יישאר כרגע ב"צריך עיון" כי כמו שזה עכשיו זה לכאורה מרחיב את האחריות של המפקח על כל המעונות באשר הם, וזה כמובן לא ישים.
יפעת שאשא ביטון: זה יהיה כפוף לתקנות שייקבעו על-ידי השר.
יפעת שאשא ביטון: אין לזה קשר, נכון?
נינא כהן קרן: אנחנו לא רואים את זה ככה.
נינא כהן קרן: אני לא רואה מגבלות.
סיגל מרד: מבחינתנו כדי שלא יהיה כפל רגולציה בהוראה שמדברת על הסייג לתחולה באופן מפורש נאמרה ההוראה שעשתה סדר: מעונות יום לפעוטות, לפי החוק הזה, יקבלו רישיונות לפי החוק הזה, ויפעלו לפי ההוראות שבחוק הזה.
סיגל מרד: כל מה שלא נכנס להגדרת מעון יום לפי החוק הזה לא בסיפור.
יפעת שאשא ביטון: אבל אז מעונות נעמ"ת וויצו הם לא לפי החוק הזה?
סיגל מרד: גם מנעמ"ת ומויצ"ו יידרש רישיון לפי החוק הזה.
סיגל מרד: יהיו להם שתי רמות שהם עומדים בהם: הם יעמדו בדרישות החוק ותהיה להם עוד דלתא לצורך קבלת רישיון.
יפעת שאשא ביטון: אז זה מה שאני אומרת – אנחנו בונים פה שני נדבכים.
סיגל מרד: אבל זה בתוך ההגדרה.
שמרית שקד גיטלין: התיקון שבפסקה (1) הוציא אותם מהרובד של חוק הפיקוח.
שמרית שקד גיטלין: אם אנחנו מוחקים את זה זה אומר שהם עדיין נשארים גם עם חוק הפיקוח ועם כל מה שהיה.
אורי שלומאי: מה הסייג הטוב יותר מהמחיקה?
יפעת שאשא ביטון: שאתה מבטל את כל מה שהם קיבלו עד היום.
סיגל מרד: בדיון שאנחנו קיימנו עם היועצת המשפטית המסקנה הייתה שזה בעצם להגיד את אותו דבר.
סיגל מרד: אנחנו לא רואים איזשהו שוני - -
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שייאמר במפורש שמה שהיה יישמר, ועליו יתוסף הנדבך הנוסף.
סיגל מרד: למה מחקת?
סיגל מרד: מחקת כי אמרת שזה הטרייד אוף.
אורי שלומאי: לדעתי, זאת אותה תוצאה.
נינא כהן קרן: שיהיה ברור שמה שהיה זה מה שיישאר.
נינא כהן קרן: צריך איזושהי הבהרה – אני לא יודעת אם דרך תיקון עקיף - -
יפעת שאשא ביטון: אין לי בעיה איך הם יעשו את זה.
אורי שלומאי: לכן אני מציע לחזור לחוק הפרשנות.
אורי שלומאי: חוק הפרשנות אומר שרק התקנות שיותקנו מכוח החוק החדש יוכלו לבטל את התקנות הישנות.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שכל עוד אין תקנות חדשות לגבי הסוגיות שנמצאות היום בפיקוח זה לא נשמט.
אורי שלומאי: לא נשמט.
אורי שלומאי: התקנות נשארות כמו שהן.
נינא כהן קרן: אבל זה במקרה שחוק מבטל חוק אחר.
אורי שלומאי: נחזור לביטול החוק.
נינא כהן קרן: אוקיי.
נינא כהן קרן: אם חוזרים לנוסח הממשלתי שמבטל את החוק אז מה שאורי אומר זה בסדר.
נינא כהן קרן: זה אומר שעד שלא יותקנו תקנות חדשות התקנות נשארות.
שמרית שקד גיטלין: אבל אתם התנגדתם שנכתוב במפורש שהתקנות נשארות.
אורי שלומאי: אין צורך.
אורי שלומאי: אפשר להעתיק את סעיף 23 לחוק הפרשנות.
שמרית שקד גיטלין: אבל עולה לנו שם שאלה משפטית כי אין פה ביטול של חוק.
שמרית שקד גיטלין: לכן אמרנו שנכתוב במפורש שהתקנות נשארות.
שמרית שקד גיטלין: אתם סירבתם לכתוב במפורש.
יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה שנצא מכאן ונגיד אחר כך שיכולים לפרש את זה אחרת.
יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה שזה יהיה נתון לפרשנות אחרת.
שמרית שקד גיטלין: זה נתון לפרשנות.
יפעת שאשא ביטון: אני מקבלת את מה שאתה אומר שכל מקום שבו תהיה תקנה תחת תקנה אחרת שנמצאת בחוק ההוא זה בעצם יבטל את הסעיפים שם.
יפעת שאשא ביטון: אבל זה לא מבטל את כל התקנות שקיימות היום בלי שנתנו להם תקנות חדשות.
יעל לינדנברג: אבל יש פה עוד הערה.
יעל לינדנברג: האם אמירה מפורשת מחילה את זה על כל השוק הפרטי.
יעל לינדנברג: האם אמירה מפורשת על התקנות הישנות אומרת בעצם, קחו את התקנות הישנות ותחילו אותן.
יפעת שאשא ביטון: אני לא מתכוונת שיחילו אותן.
יפעת שאשא ביטון: הייתי רוצה, אבל לא.
שמרית שקד גיטלין: אני רק רוצה לחדד משהו שאת אמרת קודם, יפעת וכמו שאמרה ורד קודם, אם יש מקומות שבהם הרמה היום טובה יותר במעונות המפוקחים אז השאלה אם אנחנו בהכרח רוצים שייקבעו תקנות עם רמה אחרת.
שמרית שקד גיטלין: נניח, תקינה היום היא טובה יותר במעונות המפוקחים, ותיקבע תקינה שהיא פחות טובה.
שמרית שקד גיטלין: האם אנחנו רוצים להשאיר למעונות המפוקחים את הרמה שבה הם נמצאים היום?
שמרית שקד גיטלין: זה אומר שהתקנות החדשות לא אמורות להחליף אותן.
שמרית שקד גיטלין: אם אנחנו רוצים להשאיר אותן באותו מצב זה אומר שהתקנות החדשות לאו דווקא יחליפו אותן.
יפעת שאשא ביטון: למרות שאני לא רואה מישהו שיתקין תקנות עם תקינה אחרת.
יפעת שאשא ביטון: אבל לכל מקרה - -
אמיר יצחקי: אין דבר כזה בעניין הזה.
אמיר יצחקי: זה לא קיים.
שמרית שקד גיטלין: כל דוגמה שלא קיימת היום בתקנות, משהו שייקבע בתקנות - -
יפעת שאשא ביטון: לא, אני רוצה רמה יותר טובה.
יפעת שאשא ביטון: אבל אני לא רוצה שייקחו ממה שכבר יש.
שמרית שקד גיטלין: לכן היא לא רוצה בהכרח שכשיהיו תקנות חדשות הן יהיו במקום מה שיש היום.
אורי שלומאי: אז כשיבואו התקנות החדשות נראה מה הרמה של התקנות החדשות מול התקנות הישנות ואז נגיע לאותו פיקוח.
יעל לינדנברג: הדיון הזה יעלה בהתקנת התקנות.
יעל לינדנברג: בדיוק הסוגיה הזאת.
יעל לינדנברג: אבל לפי מה שיושבת-הראש אומר את לא יכולה - -
יפעת שאשא ביטון: שיישארו התקנות כל עוד לא באות תקנות חדשות להחליף אותן.
שמרית שקד גיטלין: גם אם התקנות החדשות יהיו פחות טובות?
יפעת שאשא ביטון: מי ייתן שהן יהיו פחות טובות?
שמרית שקד גיטלין: הן יהיו בהרבה יותר.
אורי שלומאי: ואז יבוא ויכוח ויגיד האם התקנות החדשות מבטלות את התקנות הישנות.
אורי שלומאי: את זה הכנסת תצטרך להחליט.
שמרית שקד גיטלין: אבל זה לא נובע ישירות - - -
יפעת שאשא ביטון: אורי אומר פה משהו אחר – הכנסת תצטרך להחליט שהיא מבטלת את התקנות - -
שמרית שקד גיטלין: לא, לא.
אורי שלומאי: התקנות יבואו לאישור הכנסת, וכמובן, הכנסת תחליט אם התקנות האלה יבואו במקום או לא.
שמרית שקד גיטלין: אז תדייקו את זה מבחינה משפטית.
שמרית שקד גיטלין: אנחנו אפילו נכתוב את זה במפורש ולא להשאיר את זה לשאלה פרשנית.
אורי שלומאי: אפשר לכתוב את זה במפורש.
שמרית שקד גיטלין: הייתה התנגדות של משרדי הממשלה לכתוב את זה במפורש.
שמרית שקד גיטלין: אנחנו אמרנו שבמקום לפרש את חוק הפרשנות – כי אני מבינה שגם בינינו המשפטנים יש מחלוקת - -
יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה שזה יהיה נתון לפרשנות.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שהדברים יהיו ברורים; שהמקומות היום – כל עוד אין משהו יותר טוב מהם הוא לא מחליף אותם.
אורי שלומאי: בהוראת מעבר בסעיף 76 אפשר לכתוב את זה באופן מפורש.
יפעת שאשא ביטון: שכל עוד אין תקנות שמיטיבות את המצב הקיים התקנות נשארות לחול עליהם?
סיגל מרד: אני מבקשת שנמשיך לדון בסוגיה הזאת, איך מנסחים את הדבר הזה, ואיך מסדירים את זה.
יפעת שאשא ביטון: אבל המהות ברורה.
יפעת שאשא ביטון: מה שיש יישאר אלא אם כן מיטיבים איתו.
סיגל מרד: יש גם דברים מעוותים בתקנות הישנות.
יפעת שאשא ביטון: יש הרבה דברים מעוותים בכלל בחוק ההוא.