GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שימרית שקד גיטלין: הרחבנו את זה, אמרנו – לצורך הליך פלילי, כל הליך פלילי, גם לא פגיעה בילדים.
שימרית שקד גיטלין: השאלה אם אנחנו רוצים עכשיו להרחיב את זה להעברה של המשטרה לכל מיני מטרות אחרות שלא קשורות בכלל- - -
יפעת שאשא ביטון: אל"ף, זה מוצג דרקוני, כאילו המשטרה יכולה לפי מה שבא לה, לעשות את זה.
יפעת שאשא ביטון: המשטרה כפופה לחוק.
יפעת שאשא ביטון: כמו שהיא כפופה לחוק לגבי ראיות אחרות היא גם כפופה לחוק לגבי הראיות האלה.
יפעת שאשא ביטון: דבר שני, זה בכלל לא משנה כעת באיזה היקפים אנחנו מצלמים.
יפעת שאשא ביטון: כל הבנקים היום מצולמים, כל הקניונים מצולמים.
יפעת שאשא ביטון: זה בכלל לא רלבנטי.
יפעת שאשא ביטון: מה שרלבנטי זה רק אותו חומר ראייתי שמגיע, בגל אותו חשד סביר לפגיעה ושבגינו מתקיים איזה הליך בדיקה של המשטרה.
יפעת שאשא ביטון: רק עליו אנחנו מדברים, לא על כל החומרים עכשיו שנאספו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים רק על אותו חומר מאוד מאוד ממוקד שמגיע לידי המשטרה.
יפעת שאשא ביטון: מבחינתי, אם זה חומר ראייתי, דינו ככל חומר אחר.
יפעת שאשא ביטון: זה כל הסיפור.
יפעת שאשא ביטון: אני לא באה להוסיף ואני לא באה לגרוע.
לילך וגנר: מה שהציעה שחר סומך זה לנסח את הסעיף קצת אחרת.
לילך וגנר: גם להוסיף לו את האפשרות העביר מידע למפקח שזה לדעתי צריך לכתוב מפורשות, וגם את האפשרות של המשטרה לעשות שימוש בחומר כחומר חקירה בהתאם לדינים החלים עליה.
שימרית שקד גיטלין: תציעי נוסח ספציפי.
יפעת שאשא ביטון: הסוגיה הזו היא חשובה.
יפעת שאשא ביטון: האם הנחיות של פרקליט נחשבות כהוראות כל דין?
איילת ויינשטיין: אבל זה גם מוזר לכתוב בחוק הזה שהמשטרה כפופה להוראות כל דין.
איילת ויינשטיין: אני יכולה לכתוב את זה בכל חוק, ברור שהמשטרה כפופה להוראות כל דין.
איילת ויינשטיין: זה נראה לי מיותר.
קריאה: "מבלי לגרוע מהוראות כל דין" כשנותנים לכם את האפשרות - - -
שחר סומך: כי זה השימוש בצילומים, זה לא הסמכויות של המשטרה.
איילת ויינשטיין: אני חושבת שהנוסח הזה נכון, ועדיין – אני חושבת שהצמצום לצורך הליך פלילי - - -
גיא סלומון: בהתייחסות למעונות היום השיקומיים בהתייחס לסעיף של מי רשאי לצפות – אנחנו מדברים על ילדים שברובם לא יודעים לדבר עבור עצמם - - -
יפעת שאשא ביטון: גם בגילאי לידה עד שלוש הם לא יודעים לדבר עבור עצמם.
גיא סלומון: אבל הם עקב המוגבלות שלהם נפגעים הרבה פעמים, ואני חושב שבמקרים ש - -- מנהל המעון חייב להיות מסוגל לצפות במקרים האלה.
גיא סלומון: אנחנו מדברים על צפייה, לא על שימוש בחומרים או העברת החומרים.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שאביטל אמרה, היא שרה את זה מתחילת הדיון.
יפעת שאשא ביטון: אז מה זה משנה עכשיו - - -
גיא סלומון: אני מוסיף את הפינה שלנו, אני חושב שזה חשוב.
גיא סלומון: היה פה איזשהו שיח שלא לאפשר את זה.
ולרי זילכה: רק להמשיך את הטיעון הזה – כשניסינו לשאול את מעונות היום השיקומיים העמדה היתה שמאוד חשוב שהמנהל יוכל לראות.
ולרי זילכה: אני רוצה להתחבר לדיון שהיה פה על הסיטואציות שהן לא פליליות מובהקות, כי מה שפלילי מובהק זה מאוד ברור.
ולרי זילכה: דווקא מה שלא פלילי מובהק קורה לילדים שלנו בגלל הנסיבות שלהם – הם נפצעים, וקורים דברים כאלה.
ולרי זילכה: למה לא לתת למנהל המעון להיטיב של השירות שהוא נותן לילדים אם הסיטואציה שקרן העלתה –
ולרי זילכה: שמדובר במשהו משפחתי, אצלנו זה פחות קורה.
ולרי זילכה: יש אצלנו רמת רגולציה מאוד גבוהה.
ולרי זילכה: מפחדים שמנהל המעון – אני לא יודעת מה?
ולרי זילכה: אז שהוא יבקש את אישור הפיקוח כדי לעשות איזושהי בדיקה על אירוע נקודתי שהוא סבור שהתרחש משהו.
יפעת שאשא ביטון: תבקשו מהמשטרה את האישור לפתוח את זה.
ולרי זילכה: זה בדיוק מה שאני רוצה להגיד.
גיא סלומון: למה לבקש מהמשטרה אם לא ידוע אם זה פלילי או לא?
יפעת שאשא ביטון: ואם זה לא פלילי אתם יודעים לטפל בזה בכלים המנהליים והחינוכיים שיש לכם.
ולרי זילכה: הוא לא יכול לראות איך לטפל.
ולרי זילכה: זו בדיוק השאלה.
יפעת שאשא ביטון: נו, די.
יפעת שאשא ביטון: מה עשינו עד היום בעולם הזה, לא טיפלנו?
יפעת שאשא ביטון: אם לא ראינו לא טיפלנו?
יפעת שאשא ביטון: אתם יודעים מה התסכול שלי ולמה אני מגיבה ככה?
יפעת שאשא ביטון: כי אנחנו מעקרים את התוכן של אנשי חינוך.
יפעת שאשא ביטון: חבר'ה, אנחנו שם.
יפעת שאשא ביטון: אני הייתי שם בתוך המערכת.
יפעת שאשא ביטון: עשינו אלף בירורים.
יפעת שאשא ביטון: בדקנו אלף סיטואציות.
יפעת שאשא ביטון: זה התפקיד שלנו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו באים לכאן עם החוק הזה רק למקרים שבאמת יש חשד סביר לפגיעה שהיא או פלילית או שהיא באמת חריגה.
יפעת שאשא ביטון: לזה אנחנו נמצאים, לא כדי לפתור את כל בעיות היום יום, שאני יודעת שהן מורכבות - - -
אביטל ברנוב: למה אנחנו לא מ - - - גם את המערכת הזו וגם מערכת אחרת, מה הבעיה עם זה?
יפעת שאשא ביטון: יש לך מצלמה אחרת, שאת מצלמת ואת רוצה לתעד סיטואציה בגן או שאת מחליטה שהיום אתם עושים איזה תהליך של פדגוגיה ורפלקציה?
יפעת שאשא ביטון: תתקינו, שימו את המצלמה שם.
אביטל ברנוב: השאלה האם אני יכולה להחזיק שתי מערכות – מערכת שתהיה רק למשטרה לצורך הנושא שאת רוצה ומערכת שלי שתמשיך לעבוד - - -
יפעת שאשא ביטון: לא מערכת קבועה.
יפעת שאשא ביטון: כבר עניתי על זה.
אביטל ברנוב: עוד שאלה – למה החוק הזה חל רק על אפס עד שלוש ולא על חסרי ישע של חינוך מיוחד שהם גם לא יודעים לדבר, גם לא יכולים להגיד כלום?
יפעת שאשא ביטון: קודם כל – חינוך מיוחד זה גם.
יפעת שאשא ביטון: זו פעם אחרונה שאני עונה על מה שכבר דיברנו עליו.
יפעת שאשא ביטון: החוק המקורי מדבר על כל חסר הישע, לא רק חינוך מיוחד.
יפעת שאשא ביטון: מדבר גם על אנשים חוסים, כולל מבוגרים, מדבר על קשישים, על כל מי שהוא חסר ישע.
יפעת שאשא ביטון: נלחמנו מלחמת חורמה כדי להגיע הנה בשביל לדון לפחות עד גילאי לידה עד שלוש.
יפעת שאשא ביטון: גם זה לא היה פשוט.
יפעת שאשא ביטון: נכון שיש תהליך שמתנהל לגבי הקשישים אבל כאן, במנדט שלנו, זה גיל לידה עד שלוש.
יפעת שאשא ביטון: תשאלי אותי מה אני רוצה?
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שזה ייכנס גם לגילאי שלוש עד שש וגם למסגרות אחרות.
אביטל ברנוב: תרחיבו את זה לפחות לחינוך המיוחד.
קריאה: את לא מתייחסת.
יפעת שאשא ביטון: התייחסתי.
יפעת שאשא ביטון: אמרתי – יש לנו מנדט לעסוק רק בגילאי לידה עד שלוש.
יפעת שאשא ביטון: אם את שואלת אותי, הייתי מרחיבה את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני מסבירה לך שוועדת שרים לא מאשרת את זה, גם את זה היא בקושי אישרה.
יפעת שאשא ביטון: אז כבר היינו בשיח הזה וכבר בכינו את הבכי על מר גורלנו שלא נותנים לנו להעביר את כל מה שאנחנו רוצים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מנהלים את הדיונים האלה פעם אחר פעם, ואי אפשר שכל פעם בקצה, גם בשבוע הבא – אני מקווה שנצביע היום אז נחסוך את עגמת הנפש, אבל כשנכין לקריאה שנייה ושלישית יבואו שוב וישאלו אותי שאלות על מה היה בתחילת התהליך.
יפעת שאשא ביטון: באמת, אתם צריכים להבין.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כל פעם תוקעים מקלות בגלגלים במקום להתקדם קדימה.
יפעת שאשא ביטון: אז מיש רוצה בפעם הבאה לבוא לדיון – אני אומרת את זה למי שצופה בנו עכשיו, מי שמחליט שזה מעניין אותו והוא רוצה לבוא, שיראה בבקשה את כל הדיונים הקודמים, יבין מה היה שם, יבוא מוכן.
ליאורה לחר: יש לי שאלה.
ליאורה לחר: כפי שאמרת בהתחלה, את טוענת שזה גם יכול להגן עלינו, על הילדים.
ליאורה לחר: יש לי שאלה לגבי מצבים – ויש לנו מעונות באזורים קשים כשלנו יש חשד או שהגיע דיווח מהורה על הורה שהתנהג באלימות כלפי הילד שלו.
ליאורה לחר: יש מצלמות שמותקנות בכניסה למעון - - -
יפעת שאשא ביטון: מה השאלה?
ליאורה לחר: השאלה האם גם אז ישתמשו ב- - -
יפעת שאשא ביטון: אם הילד הרביץ לילד שלו בתחום הגן?
איילה ויינשטיין: התשובה היא – כן.
איילה ויינשטיין: הרחבנו את זה לכל עבירה פלילית שהיא בשטח המעון.
שימרית שקד גיטלין: הרחבנו את זה לכל עבירה פלילית שמתרחשת בשטח המעון ונקלטת במצלמות ולכן התשובה היא – כן.
יפעת שאשא ביטון: נמשיך לסעיף הבא, נסיים את הקריאה.
קריאה: לגבי ההוראות הנוספות – אנחנו רוצים שכן תהיה התייעצות עם השר לביטחון הפנים, דווקא לאור הדיון הארוך שהתנהל פה עכשיו לגבי הרגישות של השימוש - - -
שימרית שקד גיטלין: אני ממשיכה בקריאה: 3) שר המשפטים, באישור הוועדה, יקבע הוראות נוספות לעניין השימוש בצילומים לפי חוק זה אנחנו מבקשים שזה יהיה בהתייעצות עם השר לביטחון הפנים.
אורי שלומאי: אם אני לא טועה זה היה בוועדת השרים ולא קיבלו את העמדה הזאת.
יפעת שאשא ביטון: אני אבדוק אחר כך.
יפעת שאשא ביטון: לדעתי זה רלבנטי.
יפעת שאשא ביטון: אז נצביע על זה ואם תהיה התנגדות נתקן את זה בקריאה השנייה והשלישית, שנשתף את המשרד לביטחון הפנים.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר שחשוב להסביר את הרציונל שהיה כאן כי יש הרבה מאוד דברים שמגיעים לפתחם ובסופו של דבר הם צריכים לדעת לטפל בזה גם בהתאם למה שמשרד המשפטים קובע ומחליט, כך ששיתוף הפעולה הוא נכון גם לכם וגם להם כדי לדעת איפה לשים את הסייגים, מצד אחד, ומצד שני איפה להיות קשוב להיבטים המקצועיים.
שימרית שקד גיטלין: אז (1) קראנו.
שימרית שקד גיטלין: (2) – ננסח מחדש.
שימרית שקד גיטלין: יש עוד סוגיה של העברת חומרי חקירה על ידי המשטרה, אני לא יודעת אם נצליח לתת לזה מענה בפרק הזמן הקצר הזה או לא.
שימרית שקד גיטלין: מה הוועדה מחליטה לגבי (2)?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא נאפשר כרגע פתיחה למנהל מעון.
יפעת שאשא ביטון: זה גם לא משהו שיעבור, גם לא למפקח, כרגע.
יפעת שאשא ביטון: מקסימום בין הקריאה השנייה והשלישית נקיים על זה דיון נוסף.
יפעת שאשא ביטון: אני רק רוצה לומר משהו – אם יש חשד, גם למנהל מעון, יש לו חשד שמשהו לא טוב קורה במעון שלו – הוא יכול לגשת למשטרה ולדווח שיש פה חשש לפגיעה או יש פה חשד סביר לפגיעה, ויפתחו את המצלמות.
יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה להיות עם היד קלה על ההדק, כשכל פעם שקמתי בתחושה לא טובה בבוקר אני אתחיל לצפות בכל מה שהיה שם.
יפעת שאשא ביטון: זה יכול להתגלגל למקומות שאנחנו לא רוצים.
יפעת שאשא ביטון: הסברתי – זה עלול להתגלגל למקומות שאנחנו לא מבקשים אותם, לפגיעה בפרטיות, לבדיקה כל בוקר רק בגלל שאני מאוד יסודי ורוצה לדעת שהכל בסדר.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא שם, זה לא משהו שיאשרו לנו בוועדת השרים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו באנו לעשות הסדרה בנושא הזה.
יפעת שאשא ביטון: זה נכון שהיום יש הרבה מקומות שכן שמו מצלמות ופתחו אותם גם להורים – שבעיניי זה פשע כלפי ההורים, כן?
יפעת שאשא ביטון: אבל זה עניין אידיאולוגי-פילוסופי אז לא ניכנס לדון בו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו משאירים את זה כרגע שרק המשטרה יכולה לפתוח, ואם מנהלת מעון חושבת שקורה משהו רע במעון שלה – שתדווח למשטרה, והמשטרה תפתח את החומרים.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזה מה שאנחנו מצפים גם מההורים וגם בכלל- משאירים את זה גם כאן.
ולרי זילכה: אני רוצה לשאול ביחס בין שני הסעיפים האלה.
ולרי זילכה: בסעיף קטן (2) אנחנו קובעים שרק משטרה יכולה - - -
שימרית שקד גיטלין: סעיף (2) נמחק.
שימרית שקד גיטלין: המשמעות של מה שאמרה היושבת-ראש הוא שהסעיף הזה נמחק.
ולרי זילכה: אז רק המשטרה יכולה, אבל אז יש לנו את סעיף (3), שבעצם שר המשפטים באישור הוועדה יכול לאפשר - - -
שימרית שקד גיטלין: עוד לא קראנו אותו, אז אני לא יודעת אם הוועדה תאשר אותו.
שחר סומך: אני מבקשת לציין שזה אפשרי – בהתייעצות עם הבט"פ.
ולרי זילכה: אז פה אני רוצה לשאול האם האישור של שר המשפטים או באישור הוועדה זה כפוף לסעיף הקודם שבעצם אומר רק משטרה, או שבעצם האישור הזה יכול בעתיד להרחיב רק - - -
יפעת שאשא ביטון: יכול בעתיד להרחיב.
ולרי זילכה: לא רק לשימושים אחרים, גם לגופים אחרים.
יפעת שאשא ביטון: זה הרעיון של הסעיף, ששר המשפטים יכול לאשר לגורמים נוספים.
ולרי זילכה: זאת אומרת שבהינתן שבעוד שנה שר המשפטים יגיע למסקנה שהוא כן רוצה לאפשר למנהל מעון או למפקח - - -
יפעת שאשא ביטון: או להחריג מעונות לצורך העניין – מעונות יום שיקומיים, לעומת מעונות אחרים.
שימרית שקד גיטלין: את יודעת מה?
שימרית שקד גיטלין: זה נתון קצת לפרשנות, כי בעיקרון כתבנו שזה רק ככל שזה דרוש להם לצורך מילוי תפקידם לפי דין.
נעם פאלוק: אני מהלשכה המשפטית של משרד העבודה והרווחה.
נעם פאלוק: - - - ככל שמדובר גם על גורמים נוספים, שזה באמת קשור גם לזרוע העבודה וגם לזרוע הרווחה, שזה גם בהתייעצות עם שר, כי מי שקובע זה שר המשפטים.
יפעת שאשא ביטון: בגלל שזו התייעצות מקצועית – מקובל.
שימרית שקד גיטלין: סעיף (3) מאושר?
שימרית שקד גיטלין: אני רק מבחינה שמה שאמרה ולרי זילכה – אני לא בטוחה שזה יכול להיות גם להסמיך מנהלות מעון.
ולרי זילכה: אז למה - - -תפקידם?
ולרי זילכה: למה על פי דין?
ולרי זילכה: הרי גם ככה זה שלושה שרים יתנו המלצות, באישור ועדה.
ולרי זילכה: אז בואו נשאיר "מילוי תפקידם" ונשאיר שיקול דעת לשלושת השרים ולוועדה לאשר.
קריאה: לא בטוח, כי יש סמכויות למנהל לפי דין.
יפעת שאשא ביטון: גם אם זה יהיה רק מפקח זה בסדר, ומנהלת מעון יודעת - - -
שחר סומך: ככל שאנחנו מנסחים את סעיף 7(1) בצורה יותר כוללנית אנחנו בכלל לא נידרש לסעיף 7(3).
שחר סומך: סעיף 7(3) הרי נועד לענות על החשש של המשטרה, שכבר דיברנו עליו.
יפעת שאשא ביטון: אין לי בעיה גם שיירד "לפי דין", מבחינה ניסוחית אני משאירה לכם.
ליאורה לחר: סליחה.
ליאורה לחר: מה זאת אומרת "לעיין בהם או להעתיקם", בסעיף (3)?
שימרית שקד גיטלין: כי יש כל מיני סמכויות.
שימרית שקד גיטלין: לדוגמה, לפעמים צריך להעביר לסניגור, יש לו זכות לראות את חומרי החקירה, לפעמים הוא רשאי לעיין, לפעמים רשאי להעתיק.
ליאורה לחר: ולאן תעבירי את זה?
ליאורה לחר: ואמרנו לפני כן שזה יהיה - - -
יפעת שאשא ביטון: לא הבנתי את השאלה וגם לא הבנתי את הסגנון, כי אם מדברים פה על תקנות ששר המשפטים יחד עם שר העבודה והרווחה יחד עם הבט"פ יחליטו שהם פותחים את זה לצורך העניין גם לשימושים כאלה ואחרים – אז מה הבעיה?
ליאורה לחר: אז אין פה את הביטחון של מה שביקשנו שאי אפשר יהיה להעביר את זה - - -
יפעת שאשא ביטון: זה לא יופץ לכל מי שיהיה מעוניין בחומר.
ליאורה לחר: אם את מעבירה את זה למחשב של הסניגור – אז איך את יודעת ש - - -
יפעת שאשא ביטון: אבל זה ייקבע בתקנות, עם כל הסייגים, בחייך.
שימרית שקד גיטלין: אז סעיף 7 – (1) אושר, (2) ו-(2) (א) אנחנו עוד צריכים לנסח.
שימרית שקד גיטלין: (3) אושר – אני מבינה, בהתייעצות עם השר ועם השר לביטחון הפנים, והורדנו את המילים "לפי דין".
שימרית שקד גיטלין: (2) ירד.
שימרית שקד גיטלין: אני ממשיכה בקריאה.
שימרית שקד גיטלין: זו הערה של לילך שבדיוק יצאה.
שימרית שקד גיטלין: אם את זוכרת, זו היתה בקשה שלהם לקבוע חובת דיווח גם בלי צורך בתקנות, אלא לקבוע אותה כבר בחוק עצמו.
שימרית שקד גיטלין: סעיף 10 הוא סעיף חדש.
שימרית שקד גיטלין: בדיון הקודם דיברנו מה תהיה המשמעות של קיום הוראות החוק, האם תהיה סנקציה על זה.
שימרית שקד גיטלין: קיימנו כמובן ישיבה עם משרד העבודה.
שימרית שקד גיטלין: שמענו אתמול גם את העמדה של לילך.
שימרית שקד גיטלין: בסופו של דבר זה הסעיף שנוסח ואני רוצה לבקש מהוועדה שתאפשר לנו לעשות גם חשיבה - -
סיגל מרד: כן, זה מה שדיברת, שזה מכפיף את זה לחוק הפיקוח - - -
שימרית שקד גיטלין: - - אחרי קריאה ראשונה, אני מציעה לכתוב בדברי ההסבר, כדי שלא תהיה טענה של נושא חדש שבעת הכנת הצעת החוק תשקול הוועדה סנקציות נוספות או אחרות, תשקול החלת הוראות מתוך חוק הפיקוח על מעונות יום לפעוטות וחוק מעונות יום שיקומיים, וננסה לחשוב בדיוק על המודל הנכון של הקשר בין שני החוקים.
שימרית שקד גיטלין: כרגע מה שמוצע זה:
סיגל מרד: אני רק רוצה שיהיה ברור שבמסגרת הזאת בעצם הסמכות להסתייע בגופי עזר שקיימת לנו במסגרת חוק הפיקוח על מעונות תהיה רלבנטית גם בהקשר הזה.
סיגל מרד: כי אנחנו מדברים על התפקיד של המפקח, ואיפה אנחנו בעצם רוצים שיהיו הדגשים ותשומת הלב שלו.
סיגל מרד: עיקר הדגש ותשומת הלב שלו אני רוצה שיוקדש לטיפול והחינוך בילדים ולא שילך לספור כמות של מצלמות, זווית של צילום, או דברים מהסוג הזה.
סיגל מרד: לכן, ככל שאנחנו מדברים על ההיבטים הטכניים של מילוי הדרישות שבחוק הזה ברור שאני ארצה להשתמש באותם גופי בדיקה שממילא בודקים לי דברים שקשורים להיבטים פיזיים.
יפעת שאשא ביטון: אין פה דרמה בדרישה.
יפעת שאשא ביטון: ממילא אנחנו משאירים את זה לקריאה השנייה והשלישית.
יפעת שאשא ביטון: הבקשה היא לא דרקונית.
שימרית שקד גיטלין: ממשיכה בקריאה: גם פה אני מציינת שהסעיף השתנה מנוסחו קודם.
ניר גרסון: יש עבירה חופפת, אמנם רחבה יותר, בחוק הגנת הפרטיות שהעונש עליה הוא עד חמש שנות מאסר.
ניר גרסון: זו עבירה של הפרת צמידות למטרה.
ניר גרסון: טוב שתהיה עבירה כזו.
ניר גרסון: שלא יהיו ויכוחים האם שימוש בצילומים האלה למטרה אחרת היא עבירה.
ניר גרסון: הבעיה היא שהענישה פה היא קלה מאוד יחסית לעבירה מקבילה שהיא עבירת סל של שימוש למטרה חורגת בחוק הגנת הפרטיות, שם הענישה שהיא חמש שנות מאסר.
שימרית שקד גיטלין: סעיף נוסף - - - בהתייעצות עם המחלקה הפלילית שכרגע כולם יצאו, אז אני חושבת - - -
ניר גרסון: אני רוצה לוודא שזה לא יהפוך לגולד סטנדרט שיאמרו – מעתה ועד עולם כל עבריין בתחום הזה - - -
יפעת שאשא ביטון: למה בתחום הזה?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מחילים את זה על כל עבירה בתחום הזה, אנחנו מחילים את זה רק על השימוש במצלמות כאן.
ניר גרסון: אני אומר – ואם יהיו נסיבות חמורות שמצדיקות - - -
יפעת שאשא ביטון: אז אפשר לכתוב "מבלי לגרוע מהוראות כל דין הנוגעות להגנת הפרטיות".
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שאם העבירה היא יותר חמורה, או שהיא גולשת כבר למשהו שקשור להגנת הפרטיות כפי שאתם הצגתם - - -
ניר גרסון: העבירה הזאת היא מקרה פרטי בעיניי של עבירה בחוק הגנת הפרטיות.
ניר גרסון: היא מקרה פרטי.
ניר גרסון: וטוב שתהיה עבירה ספציפית שתמנע ויכוחים האם העבירה חלה, אבל היא מקרה פרטי.
ניר גרסון: שלא תשתלט על כל ה- - - יש חומרה בהתנהגות כזו.
ניר גרסון: לפעמים די – זה שיקולי אכיפה כבר – די יהיה להעמיד לדין על עבירה הזו אבל בהרבה מקרים אנחנו נרצה עונש חמור יותר.
שימרית שקד גיטלין: יש לך הערה לנוסח הזה?
ניר גרסון: האמת, אולי - - -
קריאה: סעיף העונשין תואם את סעיפי עונשין מקבילים בחקיקה אחרת, למשל – בחוק איסור הלבנת הון - - -
ניר גרסון: אבל העבירה פה היא מקרה פרטי של עבירה בסעיף 5 לחוק הגנת הפרטיות שמפנה ל-2(9).
יפעת שאשא ביטון: השאלה אם יש פה עונש – אם אנחנו אומרים שעל הסוגיה הזו, לצורך העניין נניח נקבע חצי שנה או שנה, אבל יכול להיות שייכנסו פה עבירות נוספות שיהיו קשורות להגנת הפרטיות ואז - - -
ניר גרסון: לא, אותה עבירה ממש.
ניר גרסון: בלי החוק הזה, לפי חוק הגנת הפרטיות – אם יש מצלמה וצילמו למטרה מסוימת, בלי הסמכה בחוק, יש שלט שאומר – אפשר בנסיבות מסוימות להעמיד לדין לפי חוק הגנת הפרטיות היום ולגזור 5 שנות מאסר.
יפעת שאשא ביטון: אז מה זה "בנסיבות מסוימות"?
יפעת שאשא ביטון: מבחינתי זה בנסיבות האלה.
יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה להשאיר את הנסיבות המסוימות פתוח ופרוץ.
ניר גרסון: אני אומר שהענישה היא מאוד קלה פה והיא עוקפת את חוק הגנת הפרטיות.
לילך וגנר: אני אסביר את המצב המשפטי.
לילך וגנר: אפשר לא לכתוב כלום וללכת לפי ההסדר בחוק הגנת הפרטיות.
לילך וגנר: זו אפשרות, אנחנו לוקחים אותה לפעמים, אבל צריך לזכור שבחוק הגנת הפרטיות יש הגנות וסייגים, שיחולו במקרה הזה ויצטרכו לבדוק אותם בנסיבות המקרה.
לילך וגנר: לכן, בדרך כלל מעדיפים בחקיקה כזו לקבוע סעיף קונקרטי.
לילך וגנר: אם העונש של שישה חודשים נראה לכם עונש לא הולם, אני מוכנה לשקול עונש אחר, השאלה היא מה ההצעות שעולות כאן.
ניר גרסון: אם זה המקסימום אז זה לא הולם, יגזרו לכל היותר - - -חומרת הענישה מקרינה גם על חומרת ההפרה, על ההרס החברתי שהחברה מייחסת לזה.
לילך וגנר: אני פחות חושבת שענישה היא דבר מרתיע.
לילך וגנר: עצם זה שקבענו סנקציה – אני חושבת שזה דבר מרתיע.
לילך וגנר: אני חושבת שגופים שנתונים לרגולציה בוודאי לא ירצו לעבור על חקיקה כזו שגם יש לה השלכות מבחינת הרישיון שלהם.
לילך וגנר: שוב, אם שישה חודשים נשמע עונש בלתי הולם אני מוכנה לשקול עונש של שנה בהקשר הזה.
ניר גרסון: איזה מסר ציבורי זה – עד היום הענישה היתה חמש שנים ופה – רוממות הפרטיות בפינו, ו - - -
יפעת שאשא ביטון: עד היום הענישה היתה חמש שנים בנסיבות מסוימות.
יפעת שאשא ביטון: פה אנחנו לא מדברים על נסיבות מסוימות.
ניר גרסון: לא בנסיבות מחמירות - - -
לילך וגנר: אבל יש הגנות כמו תום לב והגנות שיחולו, והם לא יחולו כאן אם אנחנו קובעים סעיף קונקרטי.
לילך וגנר: אז אפשר לא לכתוב סעיף עונשין בכלל, אני אומרת שזו אופציה, ולהסתמך על חוק הגנת הפרטיות אבל יש לזה מחיר.
לילך וגנר: אז שוב – זה לשיקול דעת הוועדה.
לילך וגנר: אנחנו הרי לא באנו מיוזמתנו והצענו סעיף עונשין, אנחנו נענינו לבקשה של הוועדה בהקשר הזה.
לילך וגנר: אם הוועדה מעדיפה להסתמך על הסעיף הכללי אפשר למחוק את סעיף העונשין הזה.
ניר גרסון: אפשר להפנות לסעיף בחוק הגנת הפרטיות.
ניר גרסון: אני מקריא את סעיף 11: "עשה...
ניר גרסון: דינו כדין מי שפוגע בפרטיות כאמור בסעיף 5 בחוק הגנת הפרטיות".
לילך וגנר: אני מרגישה לא נוח לקיים ויכוח בתוך משרד המשפטים בוועדה, אבל אני אומרת: לא ייתכן להחיל את ההסדר של חוק הגנת הפרטיות לא על כל נסיבותיו כולל ההגנות.
לילך וגנר: שיהיה ברור שאם אנחנו מחילים את ההסדר של חוק הגנת הפרטיות, הוא חל – לא רק הדין שלו חל, כמו שבחוק הסרטונים, בחוק למניעת הטרדה מינית קבענו סעיף של הטרדה מינית שהוא פרסום סרטונים שהוא גם זהה לחלוטין לסעיף בחוק הגנת הפרטיות, אבל קבענו הגנות אחרות.
לילך וגנר: וחל הסעיף הזה, ודינו חמש שנים כדין הפוגע בפרטיות אבל קבענו הגנות ספציפיות.
לילך וגנר: אז אם רוצים ללכת להסדר הכללי בחוק הגנת הפרטיות זה בסדר.
יפעת שאשא ביטון: אני אומר לכם מה אני מציעה.
יפעת שאשא ביטון: אני כן רוצה שיהיה סעיף ספציפי וקונקרטי שיהיה ברור מה קורה פה ולא נשאיר את זה למשהו שהוא מופשט, כמו שאמרת – בנסיבות מסוימות.
יפעת שאשא ביטון: מה שאני מציעה הוא כך: נשאיר את הנוסח כרגע של חצי שנה, בלי קשר, ונסכם שזה, בדומה לסוגיה הקודמת שהעלינו – נחזור לזה בקריאה השנייה והשלישית ונקבע סופית.
יפעת שאשא ביטון: זה גם ייתן לכם זמן בתוך הבית לשבת ולחשוב ביחד איך נכון לעשות את זה.
שימרית שקד גיטלין: תעבירו לנו את המסקנות של הדיון.
נעם פאלוק: הערה טכנית – צריך להתאים את 10(א) שזה חלק מתנאי הרישיון בכפוף למתי זה וולונטרי, מתי זה חובה.
שימרית שקד גיטלין: זה ברור.
שימרית שקד גיטלין: "קיום הוראות חוק זה".
שימרית שקד גיטלין: אם אתה לא חייב עדיין לקיים את החוק אז ברור ש- - -
נעם פאלוק: אולי כדאי להבהיר את זה בסעיף - - -
יפעת שאשא ביטון: אמרתי שזו הסוגיה הנוספת שאנחנו צריכים במילא ללבן לקראת קריאה שנייה ושלישית, אז אין טעם עכשיו להמשיך ולהשקיע פה אנרגיה.
יפעת שאשא ביטון: בטח לא את הזמן היקר.
שימרית שקד גיטלין: ממשיכה בקריאה: והוספנו במהלך הדיון כרגע: (4) תקופה שבה יישמרו הצילומים - שתהיה בין 30 ל-90 ימים.
שימרית שקד גיטלין: אני ממשיכה בקריאה: סיוע כספי להתקנת מצלמות.
יפעת שאשא ביטון: פה אמרנו שאנחנו רוצים להכניס את אגף התקציבים ולא את השר.
יפעת שאשא ביטון: דיברנו על זה בבוקר.
יפעת שאשא ביטון: אני אסביר את הרציונל.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו בעצם דנו בסוגיה של בשיתוף מי, כי אנחנו רוצים שזה יהיה מקצועי וענייני.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא רוצים שהסיפור של הסיוע הכספי יהיה בתקנות כי לוקח לו זמן, אנחנו רוצים שזה יהיה בנוהל, מה גם שיש תקצוב לסיפור הזה.
יפעת שאשא ביטון: בשביל זה אנחנו אמרנו שאנחנו רוצים להסמיך גם בתוך החוק את הגורם המקצועי, כי אתם כגורמים מקצועיים יכולים לשבת ולסגור את סיפור, בלי שאתם צריכים לחכות לא לאישור של ועדה, לא לאישור של שרים.
יפעת שאשא ביטון: אתם לא כפופים לזמן וללו"ז של אף אחד, אתם יודעים לעשות את זה בעצמכם.
יפעת שאשא ביטון: אז חשבנו שבסעיף הספציפי הזה שממילא מדבר על התקופה הוולונטרית או תקופת ההסתגלות – נקבע את הממונה על התקציבים, לצורך העניין, עם מי מהמשרד שלכם במסגרת החוק.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נקבע סד זמנים, כמו שדיברנו.
סיגל מרד: למה חייבים את הסעיף הזה במסגרת החוק?
יפעת שאשא ביטון: השר רוצה.
יפעת שאשא ביטון: לשרה חשוב שזה יהיה.
סיגל מרד: הרי יש החלטת ממשלה שקובעת - - -
אורי שלומאי: אנחנו יודעים שזה לא מספיק.
אורי שלומאי: יש החלטת ממשלה שמקצה את ה-X מיליונים לכל - - -
יפעת שאשא ביטון: השרה מבקשת שזה יהיה, לנו אין בעיה עם זה, מה גם שזה מעוגן תקציבית.
סיגל מרד: כי אז אנחנו נכנסים לכל הניואנסים המשפטיים.
סיגל מרד: אני מבחינתי רוצה שכל כלי הסדרה יהיו פתוחים לי.
סיגל מרד: יכול להיות שאני אעשה את זה במסגרת תקנות ואני אעשה תקנות יותר פשוטות - - -
יפעת שאשא ביטון: לא, זה יהיה בנוהל.
סיגל מרד: רגע.
סיגל מרד: אני אפרט.
סיגל מרד: יש לי אופציה אחת שזה יהיה בתקנות, ואני יכולה לעשות תקנות מאוד פשוטות.
סיגל מרד: אבל התקנות שלי תלויות בתקנות ששרת המשפטים צריכה להתקין.
סיגל מרד: זו אופציה אחת.
סיגל מרד: אז אני אמשיך.
סיגל מרד: האופציה הנוספת היא שאני אקבע את זה במבחני תמיכה, ואז הנוסח כאן בכלל לא - - -
יפעת שאשא ביטון: אבל אמרנו שנכתוב את זה.
סיגל מרד: האופציה השלישית שאני יודעת גם לעקוף מבחני תמיכה דרך החלטת ממשלה ולהוציא את זה בהוראת מנכ"ל.
סיגל מרד: כל הנוסח כאן רק מסנדל אותי.
יפעת שאשא ביטון: לא, וזה גם מקובל על כל המשרדים שנכתוב את זה ברחל ביתך הקטנה, שאנחנו לא מדברים על תקנות, אנחנו מדברים או על נוהל - - -
שימרית שקד גיטלין: לא כתוב כאן תקנות.
יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו נדאג שיהיה ברור גם מתוך הנוסח שאנחנו לא מכוונים לתקנות, אנחנו מכוונים לנוהל או לכל דרך שהמשרדים - - -ואגב, זו בדיוק הסיבה שאנחנו מבקשים בתוך החוק לכלול את גורמי המקצוע ולא את העניין של השרים, כדי שלא ישתמע בשום מקום שאנחנו צריכים להיות כפופים לתקנות כאלה ואחרות.
יפעת שאשא ביטון: יש לנו את הכסף, אנחנו יודעים שאנחנו קובעים סד זמנים ואנחנו נותנים לאנשי המקצוע בעצם לעשות את זה בסד הזמנים הקבוע.
יפעת שאשא ביטון: להפך – אני הכי משאירה לכם את זה.
שימרית שקד גיטלין: סיגל, מה ההצעה שלך לזה?
סיגל מרד: קודם כל, אני אומרת:
סיגל מרד: מבחינת סד הזמנים – אני רואה את ההצעה של משרד המשפטים, אני הגבתי עליה אתמול בערב, אני מניחה ש - - -
יפעת שאשא ביטון: תניחי לזה עכשיו, אנחנו אחרי שיח בבוקר.
יפעת שאשא ביטון: ברור לנו שאנחנו צריכים להדגיש שזה לא תקנות, שיהיה ברור לכולם שמדובר בנוהל או בכל דרך אחרת.
יפעת שאשא ביטון: אתם תגדירו את זה משפטית – תמצאו את המילה המתאימה.
יפעת שאשא ביטון: חשוב לנו שאנשי המקצוע הם אלה שיהיו פה בתוך הסיפור הזה כדי לחזק בעצם את מה שאנחנו טוענים ואת מה שאת מבקשת.
סיגל מרד: שזה יהיה מנכ"ל המשרד יחד עם - - -
יפעת שאשא ביטון: הממונה על התקציבים, יחד עם מי שיחליטו ממשרד המשפטים.
סיגל מרד: לא, אני לא צריכה עוד חתנים.
סיגל מרד: אני מציעה שמנכ"ל משרד העבודה בהסכמת הממונה על התקציבים יקבע בנוהל - -
סיגל מרד: אני לא רוצה תאריך קשיח.
סיגל מרד: התאריך שלי תלוי בתקנות שלהם.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים שזה יהיה עד ספטמבר, אני אגיד לך למה.
יפעת שאשא ביטון: הסיפור הוא שאנחנו הרי תוחמים את זה לתקופה מסוימת.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו באידיאל שזה יהיה לתקופה - - - זאת אומרת, מי שמתקשר אתנו בהתקשרות עוד לפני שאנחנו מחילים את החובה הוא בעצם זה שיקבל את התמריץ.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים לעודד אותם לבוא ולהסדיר את זה כמה שיותר מהר, בסדר?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא רוצים שיגידו – תקנות, או – עד שיותקנו תקנות או שזה יהיה כפוף לאיזה משהו כי אז יעשו לי את זה חצי שנה לפני שזה נכנס לחובה, ואז אנחנו לא באמת מקיימים את מה שאנחנו ביקשנו.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שעד ספטמבר 2019 הסיפור הזה – כבר יש נהלים, אנחנו יודעים איך עובד התימרוץ, מה המנגנון, הוא מופץ ואפשר לממש אותו.
יפעת שאשא ביטון: הסיכום היה שיהיו לנו עוד שנתיים שזה וולונטרי.
יפעת שאשא ביטון: זה ייכנס לתוקף מלא של חובה ב-2021, שזה סביר.
יפעת שאשא ביטון: יש לזה היגיון כי נותנים גם למערכות בשטח את הזמן להתארגן, את הזמן להסתגל, שמי שכבר עובד כל כך הרבה שנים וצריך עכשיו לעשות סוויץ' במה שהוא עשה, שיהיה לו גם את התקופה הזו.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזה נותן מענה לכולם וגם מבטיח שאנחנו באמת מקיימים את המנגנון של התמריצים.
סיגל מרד: אבל אני רוצה להסביר מה קורה במנגנון של התמריצים.
סיגל מרד: כשאני באה ולוקחת כסף ציבורי ואומרת למעון מסוים – תקנה מצלמות, אני עוד לא יודעת מה סוג המצלמות, מה הטכנולוגיה - - -