GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמרית שקד גיטלין: סליחה, סיגל, אני רוצה פה להשיב לחברת הכנסת קארין אלהרר.
שמרית שקד גיטלין: פה אנחנו מגדירים על מי תהיה החובה לקבל רישיון.
שמרית שקד גיטלין: כרגע מוגדרות שלוש קבוצות.
שמרית שקד גיטלין: חברי הכנסת צריכים להחליט אם הם רוצים להוריד מהם או להוסיף להם: מפעיל המעון, מנהלת המעון והבעלים – לשלושתם אסור להפעיל מעון יום או להיות בעלים אם אין למעון רישיון.
נטע סרוסי: אפשר, בבקשה, להתייחס לסעיף הזה?
נטע סרוסי: שמי נטע, אני מהמחלקה הפלילית בייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים.
נטע סרוסי: אחרי בדיקה ארוכה שבה בחנו כל מיני נוסחים וגם היה חוק הצהרונים, אנחנו סבורים שאת החובה הזאת הכי נכון להטיל רק על המפעיל.
נטע סרוסי: למה?
נטע סרוסי: כי מיהו אותו מפעיל?
נטע סרוסי: המפעיל יהיה תמיד האדם שיכול לבקש את הרישיון.
נטע סרוסי: על מי אנחנו חושבים כשאנחנו חושבים על הפונקציות האלה?
נטע סרוסי: ואני אשמח אם תאירו את עיני לגבי דברים שאנחנו לא מבינים; אנחנו חושבים על אדם שהוא מפעיל פעוטון פרטי, וזה לא משנה כרגע אם בפעוטון שלו יש גננות - -
שולי מועלם-רפאלי: או ארגון חברתי שמפעיל.
נטע סרוסי: גם הארגון החברתי הוא מפעיל.
נטע סרוסי: כולם מפעילים.
שולי מועלם-רפאלי: והוא גם בעלים.
נטע סרוסי: הוא גם בעלים.
נטע סרוסי: לכן אין לנו בעיה.
נטע סרוסי: אין לנו דלתא.
שולי מועלם-רפאלי: לא תמיד יש זהות מלאה בין הבעלים לבין המפעיל.
נטע סרוסי: אני אסיים ואם תחשבו אחרת נדון בזה.
נטע סרוסי: זה דבר שאני אשמח לשמוע.
נטע סרוסי: אני רק רוצה לומר מה דעתנו.
נטע סרוסי: ההתייחסות שלי כרגע היא בעיקר לסוגיית המנהל.
נטע סרוסי: תכף נדבר על הבעלים.
נטע סרוסי: אני יותר מתייחסת כרגע למנהל.
נטע סרוסי: אנחנו חושבים שלא נכון להטיל את האחריות לבקש רישיון וגם לדעת האם הגן פועל ברישיון, על הגננת.
קארין אלהרר: מנהלת הגן.
קארין אלהרר: לא הגננת.
נטע סרוסי: אני אסביר.
נטע סרוסי: מנהלת הגן, אם היא יודעת שלבעלים של הגן אין רישיון היא בכל מקרה שותפה לדין.
נטע סרוסי: אם היא מודעת לזה ופועלת בכל זאת יש לה דיני שותפות מכוח הדין הפלילי.
נטע סרוסי: אבל אם גננת פועלת בגן, והיא מנהלת את הגן של אדם שמפעיל שלושה גנים, ומרוויח כסף על הגנים, ובכל אחד מהגנים הללו יש גננת - -
יפעת שאשא ביטון: לא כל גננת היא מנהלת גן.
יפעת שאשא ביטון: שלא נתבלבל בהגדרות.
נטע סרוסי: בוודאי.
נטע סרוסי: בגלל זה אני גם אשמח שתהיה התייחסות לזה כי אנחנו פחות מכירים את השטח.
נטע סרוסי: אנחנו פשוט חושבים על ההגדרות, ואנחנו חושבים שלא נכון להטיל אחריות פלילית על מי שהוא לא האדם שחובת הרישוי היא עליו.
שמרית שקד גיטלין: סעיף 4 עדיין לא מדבר על האחריות הפלילית.
שמרית שקד גיטלין: הוא קובע חובת רישוי.
שמרית שקד גיטלין: כשנגיע לסעיף הפלילי נוכל לומר, אוקיי, אמנם הטלנו על מנהלת הגן חובה לפעול רק עם רישיון - -
נטע סרוסי: עם זה אין לי בעיה.
שמרית שקד גיטלין: - - אבל עדיין אנחנו לא נטיל עליה את האחריות הפלילית.
שמרית שקד גיטלין: זה יכול להיות שני דיונים נפרדים.
גיל אשכנזי: - - - חובה אזרחית שהשרה קובעת - - -
קארין אלהרר: בצדק.
גיל אשכנזי: אני מפנה ליועצת המשפטית – הוא יוצר חובה אזרחית - -
שולי מועלם-רפאלי: מצוין.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו חושבים שגם למנהלת הגן יש אחריות על - - -
גיל אשכנזי: מנהלת מעון אמורה לדעת אם - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, היא אמורה להיות מספיק אחראית לדעת אם היא באה לנהל מוסד ברישיון או לא.
שולי מועלם-רפאלי: מבחינתך, אם היא מנהלת מעון בלי רישיון זה לגיטימי?
גיל אשכנזי: זה לא לגיטימי אבל תשימו לב מה אתם עושים.
גיל אשכנזי: אתם קובעים שברגע שארגון מסוים לא קיבל רישיון למעון מסוים יעלה על הדעת שהמנהל השכיר שלו יהיה זה שאחראי?
גיל אשכנזי: זה לא יעלה על הדעת.
שולי מועלם-רפאלי: זה מה שהסבירה שמרית - -
קארין אלהרר: נשמע לך סביר שמישהי תקבל על עצמה את האחריות העצומה לנהל גן והיא לא בדקה שהגן הזה עומד באיזשהם סטנדרטים?
יפעת שאשא ביטון: במיוחד אחרי השיח שנוצר כאן וכולם מכירים אותו ומעורבים בו?
קארין אלהרר: באיזה עולם?
גיל אשכנזי: זה לא פרקטי.
שולי מועלם-רפאלי: הרבה דברים לא היו פרקטיים עד החוק הזה, ויצטרכו, כנראה, להשתנות, בעזרת ה'.
קארין אלהרר: מה זה לא פרקטי?
יפעת שאשא ביטון: כל החוק הזה הוא חדש.
גיל אשכנזי: מנהלת באה לנהל.
גיל אשכנזי: היא לא באה לעשות בירוקרטיות.
שולי מועלם-רפאלי: היא לא צריכה בירוקרטיה, אבל רגע לפני שהיא מקבלת על עצמה ניהול ואחריות על חיי ילדים היא לא רוצה לדעת שהיא לוקחת אחריות במקום מורשה?
שולי מועלם-רפאלי: חברים, זה נשמע לי - -
נטע סרוסי: אבל אם היא יודעת או אם יש סיכוי שהיא תדע בכל מיני מצבים כאלה, בוודאי היא יכולה להיות שותפה.
נטע סרוסי: השאלה היא של מי בסוף האחריות לדאוג לרישיון.
פנינה תמנו: יש כאן אחריות פלילית.
שמרית שקד גיטלין: אני רוצה לציין שיש חובה להציג את רישיון ההפעלה במקום בולט - - -
יפעת שאשא ביטון: אז שתדאג לזה שהוא לא יפוג.
יפעת שאשא ביטון: מצד אחד אנחנו באים לייצר פיקוח והסדרה ומצד שני אנחנו אומרים שאנחנו מפחדים מאחריות.
קריאות: אנחנו לא מפחדים.
שולי מועלם-רפאלי: - - -
יפעת שאשא ביטון: אפשר יהיה להמשיך לדון על זה בצוותים המקצועיים שיושבים על ניסוח החוק.
יפעת שאשא ביטון: יש עוד כמה סעיפים שאנחנו דנים בהם.
יפעת שאשא ביטון: בכל מקרה חינכו אותי מגיל קטן שאי ידיעה אינה פוטרת מעונש.
יפעת שאשא ביטון: שנית, אנחנו רוצים שכל מי שנכנס למעון תהיה לו אחריות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו באים לעבוד עם ילדים.
יפעת שאשא ביטון: מנהלת מעון זה לא תפקיד זוטר.
נטע סרוסי: לא, לא - -
יפעת שאשא ביטון: - - אנחנו כל הזמן מנסים להקטין את האנשים שם, אבל הם לא.
נטע סרוסי: להפך.
נטע סרוסי: אף אחד פה לא חושב שמדובר בתפקיד זוטר.
נטע סרוסי: בוודאי שלא.
סיגל מרד אברג'יל: חובת בקשת הרישיון מוטלת על הבעלים.
סיגל מרד אברג'יל: החובה היחידה שיש על המנהלת או על מפעיל מסוג אחר - -
נטע סרוסי: עם המפעיל אין לנו בעיה.
נטע סרוסי: על המפעיל בוודאי צריכה לחול עליו החובה.
סיגל מרד אברג'יל: בסך הכול באים ואומרים, אתה צריך לבדוק שבמקום שאתה הולך לעבוד יש רישיון.
פנינה תמנו: הכנסת גם לא יכולה להרשות לעצמה סוג של תמימות שלא להטיל את האחריות על מנהלות.
פנינה תמנו: אנחנו צריכים לחשוב גם על מקרי קיצון של פרצה שקוראת לגנב.
פנינה תמנו: לדוגמה, שיכול להיות מצב אפילו בין בני משפחה שלאחד יש תיקים פליליים, והוא ואמר, שכל האחריות עליו אם בת זוגו תיתפס.
פנינה תמנו: היא תנהל את המעון - -
נטע סרוסי: בוודאי שזה לא יעלה על הדעת - -
פנינה תמנו: מבחינתי הכול צריך פה לעלות על הדעת.
נטע סרוסי: לא לא יעלה על הדעת שדבר כזה ייעשה, אלא שלא יהיו לזה השלכות.
יפעת שאשא ביטון: הנושא עלה, שמענו פה את הדעות השונות והמגוונות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נחזיר את זה לשיח המקצועי ונבוא לכאן בדיון הבא עם התייחסות.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, הסעיף הבא.
קארין אלהרר: אני רוצה לשאול שאלה מבחינת המשרד הממונה.
קארין אלהרר: יש פה בקשה שהיא מאוד בירוקרטית.
קארין אלהרר: אני רוצה לוודא שאתם ערוכים לעניין קבלת הבקשות והתחייבות שלכם לזמנים מבחינת כוח האדם שלכם.
קארין אלהרר: כי אני אומרת לכם, שאחרי זה לא יהיו גלגולי עיניים – אין לנו כוח אדם, לא ידענו, לא שמענו, אנחנו רוצים תוספת תקציבית.
קארין אלהרר: הדבר הזה צריך להיות מאוד ברור.
קארין אלהרר: צריך להיות חוק, זה מאוד חשוב, אבל החוק הזה צריך להיאכף.
קארין אלהרר: אם אתם לא ערוכים לעניין 45 יום מבחינת כוח אדם תיערכו בהתאם עכשיו.
אמיר מדינה: אני אשיב.
אמיר מדינה: אני מנהל האגף.
אמיר מדינה: כמובן, האגף יהיה ערוך ומוכן.
אמיר מדינה: חלק מהפעולות יבוצעו באמצעות כוח האדם הקיים וחלק באמצעות תקנים נוספים שהמקורות שלהם הם מתוך מקורות המשרד עצמו וחלקם הם תקנים נוספים שמגיעים עם תוספת כוח האדם.
אמיר מדינה: פעילות הרישוי – עדיין לא עלה לדיון שאנחנו מפרידים בין רישיון להפעלת מעון היום לבין הסמל.
אמיר מדינה: במעמד הרישיון להפעלת מעון היום - -
קריאה: - - - סמל.
אמיר מדינה: אני מדבר על הרישיון כי החוק אמור להכניס כמות נכבדה של - - - שכבר פועלים היום - -
שולי מועלם-רפאלי: בתחילת הדרך כולם יפנו לבקשת רישיון.
אמיר מדינה: - - לתוך מעגל הרישוי.
אמיר מדינה: הפעולות מצד האגף שלנו יהיו בעיקר פעולות של בחינת מסמכים ואישורים שנדרוש מראש, ובשביל זה אפשר להפעיל מיקור חוץ.
אמיר מדינה: זה המתווה שאנחנו הצענו.
יפעת שאשא ביטון: שיבדוק שיש להם הם האישורים.
אמיר מדינה: כך שנהיה ערוכים.
סיגל מרד אברג'יל: עוד דבר שכדאי לחדד.
סיגל מרד אברג'יל: כשאנחנו מדברים על 45 ימים אנחנו מדברים לא על זה שמישהו הגיש מסמך ואמר שזאת הבקשה שלו וחסרים מסמכים, אלא הכוונה שיש בקשה מלאה, לפי מה שיידרש בתקנות ובהנחיות שיפורסמו לעניין.
קארין אלהרר: הרי תהיה הצפה של מאות ואלפי בקשות.
קארין אלהרר: יש 15 אלף מעונות יום שפועלים ללא רישוי.
קארין אלהרר: אז שלא ייווצר מצב שאנחנו פוגעים בהורים.
קארין אלהרר: כי מעונות לא יקבלו רישיון, ואנחנו רוצים שמי שאין לו רישיון לא יוכל לפעול.
קארין אלהרר: אבל שזה ייפול לא בגלל הדברים הטכניים, כמו שאין כוח אדם לטפל בזה.
יפעת שאשא ביטון: אתמול דיברנו על זה, ואני רוצה לומר משהו לגבי הפרוצדורה.
יפעת שאשא ביטון: התלבטנו אתמול איך לנסח את זה.
יפעת שאשא ביטון: הרעיון הוא שמרגע שמאשרים את החוק – ואני מקווה, בעזרת ה', שזה יהיה באוקטובר – תוך תקופה שנקבע אחר כך כבר יוכלו להתחיל להגיש את הבקשות כי זה ייכנס לתוקף באופן מיידי.
יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו נותנים להם טווח אכשרה עד לתחילת השנה הבאה כדי להיערך עם כל המסמכים כי אנחנו יודעים שגם ברמה הפרקטית צריך לתת להם זמן.
יפעת שאשא ביטון: אף אחד לא יוכל להגיד, לא ידעתי; אף אחד לא יוכל לבוא באוגוסט ולהגיד, עכשיו אני מבקש רישיון זמני, כי אנחנו מכניסים הכול לתוקף באופן מיידי.
יפעת שאשא ביטון: הם יצטרכו להתחיל את התהליך באופן מיידי.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו ניישר קו ונבדוק שכולם עומדים שם כבר ב-1 בספטמבר.
סיגל מרד אברג'יל: יש הוראות לגבי תחולה בהמשך, ואנחנו נדון עליהן.
יפעת שאשא ביטון: לא אחרי התקנות.
יפעת שאשא ביטון: הנושא של הביטחון האישי, של רישום פלילי וכשירות נפשית שאנחנו דורשים כצעדים ראשונים הם לא תלויים בתקנות.
יפעת שאשא ביטון: מתוקף החוק הם ייכנסו באופן מידי לתוקף.
גיל אשכנזי: על בסיס זה יינתן רישיון?
יפעת שאשא ביטון: אכן כן.
סיגל מרד אברג'יל: רק להשלמת התמונה אני רק אציין שכדי לקדם את הצעת החוק הזאת עברה החלטת ממשלה שהקצתה תקנים ותקציבים כדי לאפשר יישום בהתאם להוראות הקבועות בחוק.
יפעת שאשא ביטון: זה מהמקרים הבודדים שקודם כול הכינו תקציב וידענו למה אנחנו הולכים ואחר כך אנחנו באים לעשות את החוק.
יפעת שאשא ביטון: זה יכול להרגיע פה.
סיגל מרד אברג'יל: - - -על יישום הדרגתי.
יפעת שאשא ביטון: נכון, זה מודולרי.
שמרית שקד גיטלין: אני רוצה להגיד לגבי סעיף קטן (ד) שהוא עלול לסכל את הכוונה שלנו שרישיונות יוכלו לקבל כבר תקופה קצרה אחרי תחילת החוק.
שמרית שקד גיטלין: בעצם זה קובע שיהיו הוראות בתקנות איך מגישים בקשות לרישיון.
שמרית שקד גיטלין: אין הכרח שדבר כזה ייקבע בתקנות.
שמרית שקד גיטלין: זה בעצם משהו פרוצדורלי איזה מסמכים בדיוק צריך לצרף.
שמרית שקד גיטלין: ככל שיהיה סעיף כזה אז אי אפשר יהיה להחיל את החוק עד שלא יהיו תקנות.
יפעת שאשא ביטון: אבל הסיכום שלנו היה - -
יפעת שאשא ביטון: לא, לא, אני אומרת את זה מראש לגבי כל הסעיפים הבאים.
יפעת שאשא ביטון: החוק הוא ארוך.
יפעת שאשא ביטון: מעכשיו לא משנה לי מה כתוב, משנה לי מה אנחנו רוצים, ואתם תמצאו את הניסוחים המשפטיים המתאימים שזה יהיה כמו שאנחנו רוצים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים שהסעיפים שעוסקים בביטחון האישי, כלומר כל הנושא של רישום פלילי ונושא של כשירות נפשית ייכנסו מתוקף החוק בזמן שאנחנו נקבע מרגע שהחוק אושר.
יפעת שאשא ביטון: לא נחכה לא לתקנות ולא לשום דבר מאף אחד.
שמרית שקד גיטלין: נעשה תיקון בסעיף (ד).
שמרית שקד גיטלין: נשקול איך לשנות אותו כך שיוכלו לקבל רישיונות כבר תקופה קצרה אחרי תחילת החוק בלי להמתין לתקנות.
קריאה: כשירות נפשית, רפואית ופיזית היו שם.
קריאה: נכון?
סיגל מרד אברג'יל: שמרית, אני רוצה שתחדדי את המשפט שאמרת כרגע.
סיגל מרד אברג'יל: יש הבדל בין מצב שבו חלות חובות על מסגרות לעניין העובדים שהם מעסיקים והוראות כאלה ואחרות לבין מצב שאת אומרת שמהיום הראשון אמורים לתת רישיונות.
סיגל מרד אברג'יל: כי בסופו של דבר מתן הרישיון אמור להתבסס על אותן הוראות שייקבעו בתקנות.
סיגל מרד אברג'יל: כל זמן שלא נקבע בתקנות - -
סיגל מרד אברג'יל: אז אני מציעה שנעשה על זה דיון פנימי כי זה משהו משמעותי.
יפעת שאשא ביטון: אני הסברתי את זה ואני אומר את זה שוב.
יפעת שאשא ביטון: כי אם לא אין צורך גם בדיון הבא – פשוט נסגור הכול ונלך.
יפעת שאשא ביטון: הנושא של הביטחון האישי שקשור ברישום פלילי וכשירות נפשית הוא לא מכוח החוק, הוא מכוח החוק באופן מידי מהרגע שאנחנו מאשרים.
יפעת שאשא ביטון: מה הסברתי בפרוצדורה?
יפעת שאשא ביטון: בעזרת ה' אני מקווה שבאוקטובר נאשר את החוק, ונקבע לוח זמנים שהמעונות יתחילו להגיש את הבקשות, ועד 1 בספטמבר 2019 כבר יושלם התהליך, ואז נוכל להיכנס למקום שאנחנו אומרים שמ-1 בספטמבר 2019 כולם מחויבים במה שאנחנו קובעים כאן מתוקף החוק.
יפעת שאשא ביטון: התקנות וכל מה שהשר יקבע יהיה בנוסף.
סיגל מרד אברג'יל: - - - שהבן אדם מחזיק ברישיון להפעלת מעון יום על סמך בדיקה של שני דברים בלבד?
סיגל מרד אברג'יל: זאת המשמעות?
קארין אלהרר: צריך לקרוא לזה פשוט באיזשהו שם.
קארין אלהרר: הם אומרים, אני יכול לתת רישיון על סמך קיומם של קריטריונים מסוימים.
קארין אלהרר: עכשיו את אומרת, אני לא רוצה לחכות לכל הקריטריונים המסוימים, מינימום לפני שאני מדברת איתכם אני רוצה לדעת שאין רישום פלילי וכשירות נפשית של עובד.
קארין אלהרר: זה לא נחשב רישיון, זה נחשב תנאי מינימלי להפעלת מעון.
יפעת שאשא ביטון: בסדר – לרישוי, לרישום.
יפעת שאשא ביטון: אז שיקראו לזה רישיון זמני כמו שהם קראו לו פה.
קריאה: זה גם לא רישיון זמני.
יפעת שאשא ביטון: אז מה אתם מציעים?
יפעת שאשא ביטון: אני איתכם.
יפעת שאשא ביטון: אני הייתי רוצה את הכול.
יפעת שאשא ביטון: אתם מסוגלים לקבוע את כל התנאים המקדמיים האלה כשלב ראשון?
יפעת שאשא ביטון: אתם אומרים שצריך תקנות.
יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לך ממה אני מפחדת, שהם יגידו, אנחנו לארג'ים, נעשה את הכול בתקנות ועכשיו תחכי שנים.
קארין אלהרר: אני מציעה כתנאי למפתח למעון – לא רישיון ולא שום דבר, וזה זמני, וצריך לקבוע את זה בתחולה – זה צריך להיות הוראת מעבר – ר"פ לכשירות נפשית.
קארין אלהרר: זה לא רישיון.
קארין אלהרר: זה הוראת מעבר.
סיגל מרד אברג'יל: אפילו משהו זמני לפעילות שלו.
יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לכם ממה אני חוששת - -
גיל אשכנזי: בלי רישיון.
גיל אשכנזי: שזה יהיה חובה.
קארין אלהרר: - - -
גיל אשכנזי: שזה יהיה חובה בלי רישיון.
גיל אשכנזי: תיצרו חובה.
יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לכם ממה אני חוששת.
יפעת שאשא ביטון: קודם כול יש פה אלמנטים נוספים שעליהם דיברתי גם עם המשרדים היום בבוקר כמו הנושא של תנאים פיזיים סבירים.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת לוודא שזה לא נפתח בתחנת דלק או כל מיני דברים שלא בשמים לבדוק אותם.
יפעת שאשא ביטון: אבל החשש שלי הוא שאנחנו נגיד שזאת הוראת מעבר ובשביל לקבל רישיון נחכה לתקנות.
יפעת שאשא ביטון: כולנו יודעים בדיוק מה דינן של תקנות, וכמה זמן לוקח עד שמתקינים אותן, ואז נמצא את עצמנו גם בעוד שלוש שנים מדברים על כך שאין תקנות לרישיון, והחוק שלא נכנס לתוקף, והשטח נשאר שטח הפקר.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לנעול את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שכל אדם שבא לעבוד עם ילדים יודע שהוא חייב ברישום הפלילי, שהוא חייב בנושא של הכשירות הנפשית - -
פנינה תמנו: אבל שהוא חייב גם ב - - -
יפעת שאשא ביטון: - - שהוא נמצא במקום סביר בשביל שהות של ילדים, כלומר לא תחנת דלק, לא מחסני אשפה וכדומה.
יפעת שאשא ביטון: ואת זה אני רוצה מיד.
יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה לחכות לאף אחד.
גיל אשכנזי: אבל יש את זה, גברתי.
יפעת שאשא ביטון: אין את זה.
גיל אשכנזי: יש את זה בחוק הפיקוח על המעונות, 1965.
גיל אשכנזי: - - -
יפעת שאשא ביטון: אני מבינה שלארגונים יש שאיפה לעשות פיליבסטר.
שולי מועלם-רפאלי: לא.
שולי מועלם-רפאלי: ממש לא.
גיל אשכנזי: ממש לא.
גיל אשכנזי: באנו כדי לקדם את זה.
יפעת שאשא ביטון: להגיד לי שיש את זה, ומעל 70% מהמסגרות נמצאות בפחון – לא כולם, כן?
יפעת שאשא ביטון: יש גם אנשים שנמצאים במקומות נורמליים – זה לא בדיוק פותר את הבעיה כאן.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יושבים כאן לא סתם; אנחנו יושבים כאן כי יש מציאות קשה בשטח.
יפעת שאשא ביטון: לא כולם הם ויצ"ו, נעמ"ת ואמונה שאנחנו יודעים באיזה מבנה הם יושבים ומה התנאים שם.
יפעת שאשא ביטון: לפני כמה שנים קיבלתם הנחיה לא לבקש את הרישום הפלילי אז גם אתם לא יודעים עד הסוף מי נכנס למעון שלא באשמתכם, פשוט מתוקף הוראה.
יפעת שאשא ביטון: ואת זה אנחנו צריכים לתקן.
יפעת שאשא ביטון: את זה אנחנו צריכים לתקן לא היום – אתמול.
יפעת שאשא ביטון: לא היינו אתמול אז אנחנו עושים את זה היום כדי שזה ייכנס לתוקף.
יפעת שאשא ביטון: להגיד לי לחכות לתקנות של שר או לאיזושהי פרוצדורה, בעיניי זה לקבור את הכול.
יפעת שאשא ביטון: אתה יודע, אלוהים יודע מתי זה יקרה.
גיל אשכנזי: אני מציע כלי פרקטי.
גיל אשכנזי: יש היום חוק הפיקוח על המעונות שלא מוטל.
גיל אשכנזי: בחוק הפיקוח על המעונות -1965 נותן סמכות לסגור מסגרת - -
יפעת שאשא ביטון: אבל, הנה, אתם רק מחזקים את מה שאני אומרת, במיוחד אתה.
יפעת שאשא ביטון: אתה אומר לי, יש כבר חוק.
יפעת שאשא ביטון: ממתי החוק הזה, אתה זוכר?
גיל אשכנזי: מ-1965.
יפעת שאשא ביטון: קרה איתו משהו בכל עשרות השנים האלה?
יפעת שאשא ביטון: אני לא מוכנה שזה יהיה הדין של החוק הזה.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שביום שאנחנו מרימים אצבע במליאה והחוק הזה עובר למחרת כל מי שעובד עם ילדים יודע שהוא צריך להתחיל להיערך עם הנושא של רישום פלילי, כשירות נפשית ומקום סביר לשהות של תינוקות.
יפעת שאשא ביטון: זה מה שאני מבקשת.
יפעת שאשא ביטון: אני לא מוכנה שניגרר.
גיל אשכנזי: השאלה איך עושים את זה פרקטית.
יפעת שאשא ביטון: חברים, אין ככה פרוטוקול.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת שנדבר - -
עפרה קורת: אני פרופ' עפרה קורת, תכנית הריס בבר-אילן, העמותה למען הגיל הרך.
עפרה קורת: אנחנו מחזקים מאוד את ידייך בטיעון שאת מעלה עכשיו.
עפרה קורת: החוק קיים מ-1965, אנחנו יודעים.
עפרה קורת: לא נעשים דברים ויש פרצות בעניין הזה.
עפרה קורת: אין מה להוסיף.
עפרה קורת: עוד מילה אחת – טוקא ילין מור מהאגודה רוצה להוסיף משהו.
עפרה קורת: - - -
טוקא ילין מור: במסגרת הדיונים הייתי שוקלת איך להכניס לתנאים הבסיסיים קורס של עזרה ראשונה.
טוקא ילין מור: עד אשר תהיינה תקנות, לדעתי ניתן לחייב כל מסגרת שנותנת שירות לילדים בגיל הרך, תינוקות ופעוטות, שמטפלות ומחנכות יקבלו הכשרה בעניין בתחום עזרה ראשונה.
טוקא ילין מור: זה בסיסי.
קארין אלהרר: אני רוצה לשדרג את הצעתי.
קארין אלהרר: מכיוון שכולנו יודעים שתקנות יכולות לחכות גם 20 שנים אני חושבת שתנאי הברזל צריכים להיות מפורטים גם בחוק - -
קארין אלהרר: לעניינים הפרוצדורליים נחכה לתקנות.
קארין אלהרר: אבל העניינים המהותיים צריכים להיות כאן בחוק.
יפעת שאשא ביטון: זאת הטענה שיש כאן.
גלי עציון: אני עורכת הדין גלי עציון מנעמ"ת.
גלי עציון: אני רוצה להגיד משהו מאוד ברור: אנחנו מאוד בעד החוק.
גלי עציון: אנחנו חושבים שלא יכול להיות שכל חנות גלידה צריכה רישיון ומקום שמטפל בילדים לא צריך רישיון.
גלי עציון: הארגונים כבר שנים נמצאים תחת רישיון באופן וולונטרי כי כל הסכם ההפעלה והסמל, זה המשמעות שלו.
גלי עציון: אנחנו מאוד בעד, ואנחנו שמחים שחלק מהדברים פה זה חלק מההערות שלנו שיש דברים שהם קריטיים וצריכים להיכנס ראשונים וצריכים להיות בחוק.
גלי עציון: אנחנו חושבים שזה צריך להיות בחוק כי זה גם צריך להיות נדון ולא להעביר אותו ככה אחר כך בתקנות.
גלי עציון: הדבר היחיד שאנחנו מבקשים הוא שמה שנכנס לחוק שיסתכלו עליו.
גלי עציון: זאת אומרת יפרטו אותו ויטפלו בו כמו שצריך בנוסח פרקטי.
ציפורת שימל: אני עורכת הדין ציפורת שימל מ"אמונה".
ציפורת שימל: אנחנו מאוד מקבלים את החלוקה שעשתה חברת הכנסת קארין אלהרר לגבי שני השלבים – בין הדברים שצריכים להיות כרגע לבין הדברים האחרים.
יפעת שאשא ביטון: אז כל מה שהסברתי קודם לא עבר פה.
יפעת שאשא ביטון: שימו לב שאנחנו מנהלים אותו שיח.
יפעת שאשא ביטון: יכולנו להיות בעוד כמה סעיפים קדימה.
ציפורת שימל: אנחנו מחזקים את הדברים שנאמרו כאן.
ציפורת שימל: זה בהחלט מקובל.
יפעת שאשא ביטון: אפשר להתקדם.
שיר סגל: אני מתיאום רגולציה במשרד ראש הממשלה.
שיר סגל: אנחנו מתחברים לדברים שאמרת שצריך שהחוק יהיה אפקטיבי ואם החוק לא אפקטיבי אז הוא אות מתה על נייר.
שיר סגל: בוודאי אנחנו רוצים את שלומם ובטיחותם של הילדים.
שיר סגל: מצד שני מחילים פה חובות על שוק חדש שאנחנו לא מכירים, ויש עליו ידע חסר.
שיר סגל: המטרה של התנאים שיקבעו בתקנות הם לא חלילה כדי להגיד שהדבר הזה לא צריך לבוא, אלא במטרה להבין איזה תנאים כדי שזה לא יגיע - -
יפעת שאשא ביטון: אל תגידו את זה בקול שאתם לא מכירים את השוק הזה.
יפעת שאשא ביטון: קודם כול יש לכם נתח שוק של 25% שהוא case study.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים יותר ממה שיש שם אבל הוא case study נחמד להתחלה.
יפעת שאשא ביטון: אז לבוא להגיד לי, אני לא מכיר את השוק זה או להיות מנותק או פשוט להתחמק מהמציאות.
שיר סגל: הכוונה היא להבין איזה בעיות יש שאנחנו צריכים להיכנס ולהתערב.
יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לך איזה בעיות יש.
יפעת שאשא ביטון: יש בעיות של אנשים שנמצאים שם, חלקם עם עבר פלילי, חלקם עלולים להביא למוות כמו במקרים שפגשנו כאן, ואנחנו כמדינה לא מסוגלים לתת מענה.
שיר סגל: כן, אני - -
גלי עציון: זה מה שאנחנו רוצים מאוד כי ידינו קשורות היום.
שיר סגל: אני מסכימה.
שיר סגל: בגלל זה האמירה של הדברים ומה שהושם כאן זה בדיוק הדברים הבסיסיים שאנחנו היום יודעים להגיד שזאת המטרה.
שיר סגל: כל הדברים האחרים בכוונה - - - כדי ליצור דיפרנציאציה ולהבין איפה אנחנו עושים ואיך עושים בצורה אפקטיבית ונכונה שזה לא יהיה האות המתה.
יפעת שאשא ביטון: אז אני שמחה שאנחנו באותו מקום.
יפעת שאשא ביטון: לכן זה צריך להיות מתוקף חוק ולא מתוקף תקנות.
יפעת שאשא ביטון: אין שום סיבה לחכות לאף אחד בשום מקום.
שיר סגל: שוב – אנחנו אומרים שיש מקומות - -
יפעת שאשא ביטון: יש מקומות שכן.
יפעת שאשא ביטון: אבל את מה שציינתי לא צריך בתקנות.
יפעת שאשא ביטון: יש לך משהו חכם נוסף להגיד שלא נאמר פה על הסוגיה הספציפית הזאת?
נינא כהן קרן: אני מהייעוץ המשפטי של משרד הבריאות.
נינא כהן קרן: אני רוצה להגיד שזה תיקון מאתמול בערב - -
יפעת שאשא ביטון: איזה תיקון מאתמול בערב?
נינא כהן קרן: התיקון בעניין הדרישה לכשירות גופנית ונפשית.
יפעת שאשא ביטון: עוד לא הגענו אליה.
יפעת שאשא ביטון: א', אנחנו לא שם; ב', זה שאתם יודעים את זה רק מאתמול בערב זאת תקלה אצלכם כי זה משהו שאני אישרתי כבר מהרגע הראשון.
נינא כהן קרן: היה נוסח אחר שקבע שהשר יוכל להתקין תקנות בנושא הזה בהתייעצות עם משרד הבריאות, ולא התנגדנו.
יפעת שאשא ביטון: אני אפתור לך את הסיפור הזה אחר כך בקלי קלות.
יפעת שאשא ביטון: כשנגיע לסעיף הזה נדבר.
קארין אלהרר: אתם מתנגדים?
נינא כהן קרן: אנחנו לא מתנגדים באופן כללי לצורך באישור רפואי.
נינא כהן קרן: אנחנו חושבים שצריך להגדיר מראש איזה מצבים מהווים חוסר כשירות גופנית או נפשית ולא לדרוש - - - להנפיק אישור כזה בלי להגדיר להם מהי כשירות גופנית או נפשית.
נינא כהן קרן: גם רופאים שונים יכולים לקבוע - - - אפשר לחשוב על מיליון בדיקות שאפשר לשלוח - -
עידית צולמן: את צודקת במיליון אחוזים.
עידית צולמן: אני ביקשתי מסטודנטית אישור שהיא לא יכולה לעבוד עם ילדים ורופא נתן לה אישור.
קריאה: למה היא לא יכלה?
קריאה: היא נראית משוגעת.
עידית צולמן: לא שהיא נראית.
עידית צולמן: היא באמת מטופלת במחלקה פסיכיאטרית פתוחה.
עידית צולמן: יש לי אישור מרופא פסיכיאטרי וכתוב שהיא יכולה לעבוד עם ילדים.
עידית צולמן: והיא עובדת באחד מהמעונות המפוקחים.
יפעת שאשא ביטון: את הדברים האלה לא תמיד נוכל לפרוט.
עידית צולמן: צריך לחשוב על זה.
יפעת שאשא ביטון: כי גם לנו אין הסמכות לקבוע מי כשיר ומי לא.
יפעת שאשא ביטון: אבל בואי נאמר שזה יצמצם.
יפעת שאשא ביטון: חוץ מזה שרופאים יתחילו לקחת אחריות על האישורים שהם מוציאים תחת היד שלהם.
יפעת שאשא ביטון: לא כל בן אדם שבא לטיפול פסיכולוגי הוא לא נורמלי, אבל יש אנשים שנתונים להתקפי זעם או כל מיני דברים אחרים, ואנחנו יודעים שהם מהווים סכנה אמיתית למי שנמצא לידם.
נינא כהן קרן: זאת גישה שאני מכירה רק בהקשר של מקצועות הבריאות שזה הליך של רישיון שכאן לא קיים בהקשר של מטפלות - - -
יפעת שאשא ביטון: אני לא שומעת אותה, חברים.
נינא כהן קרן: אני אומרת שההסבר הכי דומה שאני מכירה זה בהקשר של מחלה מסכנת.
נינא כהן קרן: זה מופיע בחקיקה של רישוי מקצועת הבריאות.
נינא כהן קרן: כאן זה שונה כי אין רישוי מקצועות לטיפול בילדים.
נינא כהן קרן: בכל מקרה, גם שם במקרים מאוד חריגים יש בחינה של מחלה מסכנת נפשית.
נינא כהן קרן: זה נקבע על-ידי ועדה רפואית של שלושה רופאים שיושבים במשרד הבריאות.
נינא כהן קרן: זאת קביעה מאוד מורכבת.
נינא כהן קרן: צריך להכיר גם את הנסיבות של המטופל, גם את סוג העבודה שלו כדי לקבוע אם היא מסכנת או לא.
נינא כהן קרן: זה לא אישור פשוט שכל רופא יכול להנפיק.
יפעת שאשא ביטון: נדבר על זה כשנגיע לשם.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אומרת לכם מראש – יש לכם הזמן עד שנגיע לסעיף לחשוב יצירתית כי אני לא הולכת לוותר עליו.
נינא כהן קרן: בגלל שזה תיקון מיוחד כי לפני כן היה כתוב שזה יוסדר בתקנות אני מבקשת שזה לא יידון היום אלא לפחות מחר אם לא יותר כדי שנוכל לגבש עמדה מסודרת עם כל הגורמים.
אמיר מדינה: סליחה שאני מתעקש, אבל מחר בבוקר אני אמור ליישם את כל מה שמדובר פה.
אמיר מדינה: אני עדיין לא השתכנעתי ולא הבנתי, ואני אסביר.
אמיר מדינה: מחר בבוקר אם לו או לה אין רישום פלילי והדירה סבירה אני אמור לתת רישיון?
אמיר מדינה: זה לא יקרה.
אמיר מדינה: עד שלא יעברו התקנות זה לא יקרה.
אמיר מדינה: אם אנחנו מדברים על סוג של מרשם כדי להתחיל למפות את השוק עד שיעברו התקנות, וכשיוחלו התקנות נבדוק בדיוק איזו הכשרה יש, ואנחנו נחייב אותם לעבור הדרכה חינוכית טיפולית וגם נתייחס לדברים שהם קצת יותר מהותיים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נדבר על ההליך המנהלי של ההכשרה כי זה ערוץ מקביל.
יפעת שאשא ביטון: אבל אני רוצה לומר לך משהו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים שכל מסגרת תדע שהיא צריכה אישור מאתנו בכלל כדי לעבוד עם ילדים.
קריאה: רישיון זמני.
יפעת שאשא ביטון: תקראו לזה אישור זמני – מה שבא לכם.
יפעת שאשא ביטון: באמת, אני אפילו לא אומרת לך איך לקרוא לזה.
אמיר מדינה: אני לא רוצה לתת אישור זמני.
אמיר מדינה: בשביל מה?
יפעת שאשא ביטון: אז מה, לא תיתן לא כלום?
אמיר מדינה: אני לא אתן לו כלום.
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו נמשיך את שטח ההפקר של היום?
יפעת שאשא ביטון: אז מי יבוא אליכם בכלל?
אמיר מדינה: אנחנו לא נמשיך את שטח ההפקר.
פנינה תמנו: אז מה אתה מציע?
יפעת שאשא ביטון: אז אני אמשיך להפעיל את המעון שלי, ואני אביא כמה ילדים שבא לי, ואתם תחכו עם התקנות שלכם, דברו איתי כשיהיו תקנות.
אמיר מדינה: הלהט שלנו לא נופל מהלהט של כל אחד פה להעביר את השוק הלא מוסדר הזה להליך רישוי.
אמיר מדינה: אבל מצד שני לאפשר לישות כזאת או אחרת לפעול כשלנגד עיניי אך ורק העובדה שהוא לא עבריין או שהדירה שלו מסודרת, לא נראה לי סביר.
פנינה תמנו: מה אתה מציע?
אמיר מדינה: הצענו מרשם, העברת תקנות ובתוך התקנות אנחנו נעביר - - -
קארין אלהרר: אמיר, ברור שהמטרה של כולנו כאן היא שיהיה רישום רישיון עם כל התנאים המפורטים.
קארין אלהרר: ברור לך וגם לכל מי שיושב כאן שתקנות לא יהיו בטווח הזמן הקרוב מאוד.
אמיר מדינה: אני לא.
יפעת שאשא ביטון: אתה יודע וכולנו יודעים.
קארין אלהרר: אתה יותר זמן ממני במשרד, כנראה.
קארין אלהרר: מהניסיון הדל שלי אני ראיתי בעיניי חוקים ש-20 שנה לא היו להם תקנות.
קריאה: חוק הפיקוח הזה.
קריאות: יש לו תקנות.
קארין אלהרר: ל- - - בסיכון לא היה 20 שנה תקנות.
קארין אלהרר: גם אתה מבין שאי אפשר לסגור את כל המעונות עד שיהיו תקנות ועד שמשרד הבריאות יחליט איזה סוג של רופא - -
יפעת שאשא ביטון: להפך, הוא לא מציע לסגור.
יפעת שאשא ביטון: הוא מציע ששטח ההפקר ימשיך להתנהל.
קארין אלהרר: זה lose-lose.
קארין אלהרר: מה נעשה?