GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ורד וינדמן: יושבים גם בוועדת החוקה, חוק ומשפט במקביל על כל הנושא של חוק המרשם הפלילי, מדברים על נהלים שייקבעו לגבי שיקול דעת על עבר פלילי מסוגים שונים.
ורד וינדמן: הגיע הזמן שתלמדו ממה שקורה במקומות אחרים במקביל בדיוק באותו נושא.
ורד וינדמן: אל תסיגו את כולנו אחורה בדברים שמקצועית אין עליהם חילוקי דעות.
ורד וינדמן: אל תצעקו כל הזמן את הטיעון התקציבי.
ורד וינדמן: זו צעקה בעלמא, זו פיקציה.
ורד וינדמן: יש מערכות שאמורות להקל עליכם ולא להעמיס עליכם.
ליאורה סולטן יעבץ: לגבי מערכת ה-push, חשוב לי להדגיש: המערכת אכן נמצאת כרגע בהליכים.
ליאורה סולטן יעבץ: עדיין לא התחלנו את הפיילוט עם משרד החינוך.
ליאורה סולטן יעבץ: שלא תצא אמירה שאנחנו כבר בתוך זה ויודעים איך המערכת מתנהגת ואם באמת אין בעיות עם התוצרים.
ליאורה סולטן יעבץ: ברגע שזה יהיה, וזה בזמן הקרוב – אנחנו עושים את הפיילוט קודם עם משרד החינוך.
ליאורה סולטן יעבץ: כמובן שמשרד העבודה והרווחה וגם משרד הבריאות היו אתנו ואנחנו סבורים שהם אכן שלושת המשרדים הכי חשובים.
ליאורה סולטן יעבץ: נעשה כל מה שצריך.
ליאורה סולטן יעבץ: אבל כאשר חברתי כל הזמן מדברת על מערכת ה-push – עוד לא התחילו להפעיל אותה.
יפעת שאשא ביטון: קודם כול, הגיע הזמן שנפעיל אותה.
ליאורה סולטן יעבץ: זה בסדר.
יפעת שאשא ביטון: לא, זה לא בסדר.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא נשב פה בעוד שנה ונדבר עליה.
ליאורה סולטן יעבץ: בשלב הראשון יהיה פיילוט עם משרד החינוך.
ליאורה סולטן יעבץ: אף אחד לא דוחה לרגע דבר.
ליאורה סולטן יעבץ: זו מערכת שלמה שצריכה בכל פעם שנפתח תיק חקירה לאדם לבחון את זה.
יפעת שאשא ביטון: זה מה שרציתי לחדד.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כבר צעד אחד קדימה פה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו עדיין מדברים על משרד העבודה והרווחה, לא על כך שהוא בתוך המערכת ואנחנו צריכים לאותת, שזה כבר אני מוכרחה לומר צעד מאוד מאוד מתקדם וחשוב, אלא אנחנו בכלל בראשית הדרך, שהוא עוד לא נקלט לעבודה ואנחנו רוצים לבדוק בכלל אם אפשר לקלוט אותו.
יפעת שאשא ביטון: זה כבר קיים.
ליאורה סולטן יעבץ: ברור, זה דבר קיים.
יפעת שאשא ביטון: אז למה אנחנו בכלל דנים על זה?
ליאורה סולטן יעבץ: כמובן שלגביה אין את זה עדיין כי אין עדיין חוק.
ליאורה סולטן יעבץ: ברגע שיהיה חוק אנחנו כמובן נחבר.
ליאורה סולטן יעבץ: אני מדברת על המערכת שקיימת אצלם.
ליאורה סולטן יעבץ: תהיה לכם מערכת עצמאית משלכם, אתם לא צריכים להיכנס למחשב אחר.
ליאורה סולטן יעבץ: חשוב לי להגיד שעל מנת ליצור את ה-push הזה יש אלמנט אחד שצריך לבוא מן המשרד שאנחנו מתקשרים אתו.
ליאורה סולטן יעבץ: מה זה אומר?
ליאורה סולטן יעבץ: משרד החינוך העביר אלינו 220,000 שמות של אנשים עם מספרי תעודות זהות על מנת שנכניס אותם למערכת, שאם ייפתח להם תיק אז יהיה ה-push.
ליאורה סולטן יעבץ: בלי יצירת רשימה כזאת מן המשרד אי אפשר להתקדם.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו עדיין לא ב-push, וגם זה לא כזה סיפור כי יש לנו כמה חודשים.
ליאורה סולטן יעבץ: כלום הוא לא סיפור.
ליאורה סולטן יעבץ: לא אמרנו לזה את רגע.
יפעת שאשא ביטון: לא משנה, אבל חשוב לי לחדד את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת את זה בצורה ברורה מאוד.
יפעת שאשא ביטון: זה באמת לא סיפור.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו אפילו לא שם.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נמצאים עוד בשלבים הראשונים, שכבר מזמן עובדים במערכת החינוך ובהרבה מקומות אחרים, כך שאנחנו לא ממציאים פה איזשהו גלגל.
יפעת שאשא ביטון: בואו גם נודה על האמת, שגם כאשר יש רישום פלילי, בסד הזמנים – בדיון הקודם דיברנו על עשרה ימים, אמרתם שלא צריך את זה והורדנו את זה אפילו לשבעה ימים כי הבנו שתוך יומיים–שלושה מתקבל המידע, אפילו תוך פחות זמן מזה, אבל עד שמעיינים בו ועד שקורה הכול – לא מקבלים ספרים של רישום פלילי, ואם לאדם יש ספר של רישום פלילי אז כנראה גם בלי לקרוא אותו אין לו מה לחפש שם.
יפעת שאשא ביטון: בואו – הדברים פי כמה פשוטים ממה שאנחנו מנסים לצייר אותם.
יפעת שאשא ביטון: צריך פה רצון טוב ולהחליט שאנחנו בפנים.
יפעת שאשא ביטון: אגב, אפתח סוגריים ואזכיר לכולם את הדוח העגום – לא שהוא הפתיע מישהו, קצת נדהמתי מגודל ההפתעה שהציגו בתקשורת, כאילו לא דיברנו במשך שנה על המצב הקשה מאוד של ילדים בגילאי לידה עד שלוש.
יפעת שאשא ביטון: הסתכלתי ואמרתי בלבי: טוב, לפחות אנחנו מתחילים בצעדים קטנים כלשהם.
יפעת שאשא ביטון: אז בואו, אל תיקחו לנו גם את הצעדים הקטנים האלה.
סיגל מרד אברג'ל: אני רק רוצה להוסיף משפט בנושא הזה, לא קשור להיבטים התקציביים.
סיגל מרד אברג'ל: יש פה שאלה שצריך לבחון אותה מעבר לעניין: האם באמת מה שנכון לעשות הוא בדיקה של כל אותם מפעילי חוגים ונותני שירותים כאשר אנחנו עוסקים בעניין של מעון יום.
סיגל מרד אברג'ל: למעשה לפי ההנחיות שקיימות לא אמור להיות מצב שבו ילד פעוט נשאר עם אחד עם האנשים האלה לבד.
סיגל מרד אברג'ל: לא, זה לא אמור להיות.
יפעת שאשא ביטון: זה לא אמור, אבל זה קורה.
יפעת שאשא ביטון: היא נמצאת עכשיו בחוג סייעות והיא בדיוק מנצלת את הזמן, אולי גם בצדק, כי היא באמת מקסימה והיא מצליחה לתפוס את כל הילדים, והיא יצאה שנייה למטבח להביא משהו או אני לא יודעת מה.
יפעת שאשא ביטון: בואו, אנחנו לא הולכים בשיטה של "סמוך על סמוך".
סיגל מרד אברג'ל: אנחנו לא הולכים בשיטה של "סמוך על סמוך" אבל לפני שאנחנו מטילים נטל כזה, שיש לו משמעויות, כי אנחנו מדברים על בדיקות שצריכות להיות כתנאי למתן הרישיון, כשכל מה שקשור למתן הרישיון מוגבל אצלנו בלוח זמנים קשוח מאוד, אנחנו אומרים: יש מקרים שלדעתנו אפשר היה לייתר את זה על ידי הקפדה מבחינת הנחיות ונהלים שמדברים על כך שלעולם לא ייצא איש הצוות ולעולם יהיה פיקוח על הילדים על ידי איש צוות נוסף.
סיגל מרד אברג'ל: זה מענה שיכול להיות מספק בסיטואציה כזאת.
סיגל מרד אברג'ל: לשנייה עכשיו אני לוקחת צעד אחורה.
סיגל מרד אברג'ל: כלשכה משפטית הייתי רוצה שהנושא יחזור לבחינה של גורמי המקצוע, על כל ההיבטים שלו, ואז נחזור לוועדה עם תשובה מסודרת.
קארין אלהרר: לא הבנתי למה זה נראה לכם בסדר.
קארין אלהרר: הרי המצב שאנחנו מנסים לייצר הוא מעין קרום הגנה לילדים.
קארין אלהרר: אם יש להם מורה לריתמיקה שיש לה עבר בעייתי- - -
יפעת שאשא ביטון: או יש פדופיל.
קארין אלהרר: נניח בחוג חיות.
קארין אלהרר: אני לא רוצה אדם כזה בקרבת הילדים.
סיגל מרד אברג'ל: לגבי פדופילים ככלל יש את החוק למניעת העסקת עברייני מין.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו בודקים גברים אך לא בודקים נשים?
סיגל מרד אברג'ל: אסביר למה הוא נותן מענה.
סיגל מרד אברג'ל: החוק למניעת העסקת עברייני מין – מי שפועל על מנת לבדוק זה המעסיק ולא הממונה, לא הרגולטור אחראי לביצוע הבדיקה.
סיגל מרד אברג'ל: את השכפול של החוק למניעת העסקת עברייני מין על עולם התוכן שלנו, אין לי היתכנות לזה.
סיגל מרד אברג'ל: בדקנו את זה – אין היתכנות משפטית כי מבחינת מורכבות העבירות יש פה מצב שהוא הרבה יותר מגוון ורגיש.
סיגל מרד אברג'ל: זה לא אותן קביעות כפי שיודעים לומר לגבי עברייני מין, ששם אפשרו שהמעסיק יקבל אישור משטרה.
קארין אלהרר: אז מה שווה הפיקוח?
יפעת שאשא ביטון: לא שווה כלום.
סיגל מרד אברג'ל: לכן כל עוד אנחנו מדברים על בדיקות שרק הרגולטור בעצמו יעשה זה לא אותו דבר.
קארין אלהרר: יכול להיות שלא הבנתי את הקונספציה.
קארין אלהרר: הבנתי שהמדינה החליטה סוף-סוף לפקח על מעונות היום, מתוך הבנה שמעון יום יכול להיות גם עסק קטן מאוד ולא בהכרח מפעל גדול.
קארין אלהרר: זה לא המעונות המפוקחים שכולנו מכירים היום שהם גדולים יחסית.
קארין אלהרר: יכול להיות מקום קטן שמוקצה לו חלק בבית הפרטי ויהיו בו שבעה ילדים-פעוטות.
קארין אלהרר: אני לא מצפה ואני חושבת שלא נכון, אפרופו רגולציה על עסקים קטנים, שמעון היום – דרך אגב, אני לא בטוחה שיתנו לו לבדוק האם לאדם יש עבר פלילי.
סיגל מרד אברג'ל: כל זמן שאנחנו מדברים על בדיקה של מעסיק לפי החוק למניעת העסקת עברייני מין אז זה המתכונת של החוק: המעסיק הוא שבודק לגבי מועסקיו.
קארין אלהרר: אבל מה הבעיה אם יש כבר מרשם?
קארין אלהרר: יהיה לכם כבר ממשק עם הרישום הפלילי של המשטרה, אתם כבר שם, פתחו לכם את הדלת.
קארין אלהרר: למה אתם לא מושיטים יד כדי לגעת בדבר?
סיגל מרד אברג'ל: כי זה יד רחבה מאוד.
סיגל מרד אברג'ל: כשאנחנו מדברים על עולם התוכן של כל מפעילי החוגים וכל מי שיש לו גישה לילדים- - -
יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים להגן על הילדים.
יפעת שאשא ביטון: אתם מדברים על מצוקה ועומס.
יפעת שאשא ביטון: את יודעת באיזו מצוקה נמצאים ההורים של יסמין וינטר?
יפעת שאשא ביטון: את יודעת באיזו מצוקה נמצאת ענת שלא יודעת מה יהיה עם הבן שלה?
יפעת שאשא ביטון: את יודעת באיזו מצוקה נמצאים כל כך הרבה הורים שאין להם מושג מי מטפל בילדים שלהם?
יפעת שאשא ביטון: ואנחנו מדברים פה עכשיו על מצוקה של מישהו שתהיה לו קצת יותר מדי עבודה לבדוק מי מטפל בילדים שלנו?
יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה שנעצור בסעיף הזה.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שנמשיך.
יפעת שאשא ביטון: אבל אני אומרת באופן ברור מאוד: לא יהיה חוק בלי זה.
יפעת שאשא ביטון: שיידעו שם במשרד, מי שאמור לדעת, שבלי זה אנחנו סתם יושבים פה.
יפעת שאשא ביטון: אז בסדר, כפרות על השעות שהיינו כאן, אבל אני אומרת לכם: לא יהיה חוק בלעדי זה.
יפעת שאשא ביטון: אני לא הולכת "לעבוד" על אף אחד.
יפעת שאשא ביטון: הנה, אני אומרת את זה לפרוטוקול קבל עם ועֵדה.
יפעת שאשא ביטון: בלי זה מבחינתנו אין חוק כי לא עשינו כלום.
יפעת שאשא ביטון: זה מה שנשאר בחוק – הרישום הפלילי, הבדיקה מי עובד עם הילדים שלנו, ולראות שהם נמצאים במבנה סביר.
יפעת שאשא ביטון: זה מה שנשאר כאן.
סיגל מרד אברג'ל: המסר יועבר בצורה מלאה.
קרן איוס אוחנה: אני יושבת-ראש איגוד הגנים הפרטיים הארצי.
קרן איוס אוחנה: הרי ברגע שנעבור את המאסה הגדולה של האנשים שכבר יהיו בתוך המרשם יהיה לנו קל יותר.
קרן איוס אוחנה: אם מדברים על מדריכי חוגים או מפעילים חיצוניים, יכולה להתקיים שם רשימה של מומלצים מטעמנו: אנשים שעברו את השלב הראשון ייכנסו לאיזו רשימה, כפי שיש תברואנים ויועצי בטיחות ומפעילים כאלה ואחרים, כאלה שעוברים את קרן קרב.
קרן איוס אוחנה: יש לנו מודלים כאלה.
קרן איוס אוחנה: אני ממש מסכימה – לא כל מי שמלטף חתול יכול להיחשב מדריך חיות.
קרן איוס אוחנה: לנו זה ממש חשוב.
קרן איוס אוחנה: אנחנו מדברים על ילדים שלא יכולים להגן על עצמם.
קרן איוס אוחנה: זה יעבור את המשוכה הראשונה ומשנה לשנה יהיה קל יותר, פחות אנשים יגעו במערכת.
קרן איוס אוחנה: גם נכניס אותם לטבלאות מסודרות לפי תחומים.
קרן איוס אוחנה: כך גם לנו יהיה קל יותר למשוך את האנשים הנכונים אלינו.
יפעת שאשא ביטון: בדרך כלל אותו מפעיל של חוגים מעביר את החוג בכמה מעונות.
קרן איוס אוחנה: זה אותו אדם.
קרן איוס אוחנה: אין דרמות.
קרן איוס אוחנה: זה כמות קטנה יותר מאשר הם חושבים.
קרן איוס אוחנה: זה לא מדריך פר גן.
קרן איוס אוחנה: זה מדריך אחד למאסה, לקבוצה של גנים.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהמסר שהעברנו ברור.
יפעת שאשא ביטון: סיגל מרד הבטיחה לבדוק את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת שוב, אם מישהו אחר ירצה להמשיך את זה בלעדיי, אין שום בעיה, אבל בלי זה לא יהיה חוק כי אנחנו לא יכולים לרוקן את הכול מתוכן.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו ממשיכים לקרוא מסעיף 17.
נטע סרוסי: מה עם סעיף 6? יש תוספת של יחידת הדיור.
שמרית שקד גיטלין: על פי החלטת היושבת-ראש, היא לא מעוניינת- - -
יפעת שאשא ביטון: נדבר על זה כאשר "יסגרו" ביניהם.
יפעת שאשא ביטון: בעניין זה – אם זה כולל יחידת דיור, איפה היא נמצאת, אם היא בתוך – אנחנו פחות נחרצים מאשר בסעיף 15.
פנינה תמנו: זה חייב לכלול יחידת דיור.
פנינה תמנו: זה המתחם שהילדים נמצאים בו.
פנינה תמנו: אני לא מבינה למה להתעקש שזה לא יהיה.
יפעת שאשא ביטון: ניתן להם להביא את המסקנה שלהם.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו המלצנו שזה יהיה עם.
יפעת שאשא ביטון: גם הנוסח החדש כולל את זה.
אורי שלומאי: אחר כך נחזור על כל הסעיפים?
שמרית שקד גיטלין: החלטת היושבת-ראש היא שאנחנו ממשיכים היום מסעיף 17 ואילך.
שמרית שקד גיטלין: אחר כך נחזור אחורה אל הסעיפים הבעייתיים.
יפעת שאשא ביטון: אני חוזרת ואומרת, סעיף 15א, בגלל המהות שלו – הוא מהות החוק – התעקשתי לקיים את הדיון עכשיו ולא לחכות, לא להגיע לסוף ורק אז להגיד: "סליחה, התבלבלנו, לא התכוונו לזה.
יובל גל אביעד: אני מן הלשכה המשפטית במשרד העבודה והרווחה.
שמרית שקד גיטלין: אנחנו מדברים על סעיף שמאפשר גם לאחר ביטול רישיון לאפשר את המשך הפעלת המעון בנסיבות מיוחדות, ובכפוף לאישור המנהל הכללי.
יפעת שאשא ביטון: דיברנו על זה בדיון הקודם, אם אתם זוכרים, זה עלה כאן, על מקרים שקורה משהו שלא תלוי באף אחד, לא עלינו, ואי אפשר להגיד להורים: "בואו תאספו את הילדים", אבל בתנאים מיוחדים יאפשרו את המשך ההפעלה.
יובל גל אביעד: בסעיף 18 אני קורא עם תיקונים של היועצת המשפטית לוועדה.
יובל גל אביעד: כרגע התיקונים האלה נמצאים בבדיקה אצלנו, כפי שהודענו ליועצת, אבל אני קורא את הנוסח כפי שהוא מוצג לפנינו.
יפעת שאשא ביטון: אסביר את התיקון כאן ולמה הוא חשוב, כי אנחנו עלולים להיתקל בסיטואציה שבה המפעיל לא הסכים שאתם או מי מטעמכם ייכנס לבדוק.
יפעת שאשא ביטון: ואז אם הוא יודע שזה רק דוחה את הקץ אז מה אכפת לו פעם אחר פעם אחר פעם לא לתת לכם להיכנס?
יפעת שאשא ביטון: לכן אנחנו נאפשר את הרישיון הזמני כל עוד הוא לא סירב לבדיקה.
יפעת שאשא ביטון: אם הוא לא סירב לבדיקה והעיכוב הוא בגללנו, כי לא הספקנו לעשות את התהליך, אז ניתן את משך הזמן שרשום כאן.
יפעת שאשא ביטון: זאת ההסתייגות.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהיא הגיונית לגמרי.
יפעת שאשא ביטון: אני לא יודעת מה צריך לבדוק בה.
יפעת שאשא ביטון: זה רק עניין של שיתוף פעולה ואני מצפה מכל מי שפותח מעון שישתף פעולה.
יובל גל אביעד: א
יובל גל אביעד: בהיר לפרוטוקול: הבדיקה שלנו, לצורך העניין, היא גם בדיקה של נוסח.
יובל גל אביעד: יש משהו שקשור לניסוח של סעיף 6(א)(3), שדיברנו עליו עם היועצת המשפטית לוועדה, ושם אנחנו רוצים להיות קצת יותר בטוחים, אם אנחנו לא משנים את הכוונה שלנו מהצעת החוק הממשלתית.
יפעת שאשא ביטון: אבל במהות אנחנו מסכימים, שאדם שלא משתף פעולה אנחנו לא נותנים לו לנהל מעון.
יובל גל אביעד: המחלוקת לא נוגעת לבעיה הזאת.
סיגל מרד אברג'ל: המחלוקת לא נוגעת לביצוע בדיקות כאמור בפרק ד', אלא ההתלבטות נוגעת לשאלה האם למשל במצב שבו אדם קיבל צו הפסקה מנהלי, תיקן את מה שצריך, האם אחרי שהוא תיקן את מה שצריך בסדר שנשקול לתת לו רישיון זמני.
סיגל מרד אברג'ל: על העניין הזה אנחנו כרגע בדין ודברים מול היחידה המקצועית, לפרט קצת יותר.
יפעת שאשא ביטון: אם הוא תיקן את מה שצריך והכול כדת וכדין אז לא צריכה להיות בעיה.
סיגל מרד אברג'ל: יכול מאוד להיות שצריך להשאיר את שיקול הדעת לממונה לתת רישיון זמני גם במצב כזה.
סיגל מרד אברג'ל: זה בדיוק העניין שכרגע נמצא בבחינה.
יפעת שאשא ביטון: "מצב כזה" זה אם הוא תיקן את מה שהיה צריך?
סיגל מרד אברג'ל: כן.
יפעת שאשא ביטון: אם הוא תיקן והכול טוב אז איפה הבעיה?
סיגל מרד אברג'ל: מצד שני, את יכולה להגיד שאדם כזה, שהרשות כבר הייתה צריכה לפעול מולו והייתה צריכה להוציא לו צו מן הסוג הזה, הוא סוג של שור מועד או אני לא יודעת מה, לא בדיוק מי שדאג עד עכשיו לשלומם של הילדים ואולי במצב כזה הוא לא זכאי ליהנות מן ההסדר המקל של רישיון זמני.
יפעת שאשא ביטון: אני לא רואה בעיה עם ניסוח, לא לכאן ולא לכאן, לא בבית הלל ולא בבית שמאי של מה שאתם מציגים.
יפעת שאשא ביטון: חשוב לי שהתיקון שמופיע כאן באדום יישאר.
שמרית שקד גיטלין: אני מבינה שהסיפה, "ובתנאי שהבעלים לא סירב לביצוע בדיקות כאמור בפרק ד'", איננה במחלוקת.
שמרית שקד גיטלין: המחלוקת היא לגבי "כמפורט בסעיף 6(א)(3)".
שמרית שקד גיטלין: רק נאמר על מה מדובר.
שמרית שקד גיטלין: הרישיון הזמני הוא כמו מסלול אוטומטי.
שמרית שקד גיטלין: בעצם האדם בא, הוא לא קיבל החלטה בתוך 45 ימים ואז הממונה נותן לו רישיון זמני.
שמרית שקד גיטלין: השאלה היא, למסלול האוטומטי הזה האם נכנסים גם אנשים שכבר קיבלו צו הפסקה מנהלי כי היה אצלם משהו שסיכן את הפעוטות במעון?
שמרית שקד גיטלין: האופציה השנייה יכולה להיות של אנשים שכבר ביקשו רישיון והממונה סירב לתת להם רישיון, עכשיו שוב מגישים בקשה, והשאלה אם הם נכנסים אוטומטית.
סיגל מרד אברג'ל: שנייה אחרי הסירוב יבואו ויבקשו פתאום רישיון זמני.
יפעת שאשא ביטון: אם הם סורבו על ידי המשרד הם לא אמורים לקבל.
פנינה תמנו: הם לא אמורים בכלל לעלות על המסלול של הרישיון הזמני.
סיגל מרד אברג'ל: זה מה שכרגע אומר הנוסח.
שמרית שקד גיטלין: הנוסח כרגע אומר ששני האנשים האלה שציינתי לא נכנסים למסלול המהיר.
שמרית שקד גיטלין: אבל הם רוצים עדיין לבדוק את זה.
סיגל מרד אברג'ל: אנחנו רוצים לבחון את האפשרות, שגם אם מישהו קיבל למשל צו הפסקה מנהלי, תיקן את מה שהוא צריך לתקן, גם אם הוא לא עומד בדיוק בכל דרישות התקנות אין כרגע סכנה לשלום הילדים.
פנינה תמנו: אם הוא תיקן וזה לא קשור לסיכון הילדים באופן ישיר, זה משהו אחר.
פנינה תמנו: צריך לסייג את זה, אבל יש דברים שאי אפשר לתקן.
שמרית שקד גיטלין: למרות שנזכור שצו הפסקה מנהלי לא מוציאים בדרך כלל על דברים של מה בכך.
שמרית שקד גיטלין: אני מניחה שצו הפסקה מנהלי לא תוציאו על שלט לא תקין או על היעדר נייר במדפסת.
פנינה תמנו: אם המתקן מסוכן ותיקנו את המתקן.
סיגל מרד אברג'ל: יכול להיות שהוא לא תיקן את המתקן, שהוא מנע גישה אל המתקן.
סיגל מרד אברג'ל: לצורך העניין: סגר בקיר גבס ואין גישה לילדים, הילדים לא יכול לקרות להם שום דבר, אבל כרגע משחק מסוים לא נגיש לילדים.
סיגל מרד אברג'ל: במצב אופטימלי אני רוצה שהמשחק יהיה קיים וזמין לילדים ושיעבור בדיקה של מכון התקנים.
סיגל מרד אברג'ל: אז יכול להיות שאני רוצה לשמור לעצמי את הזכות לתת לו רישיון זמני.
יפעת שאשא ביטון: אני לא רואה בעיה בשום החלטה שלכם לגבי הניסוח בסוגיה הזו.
יפעת שאשא ביטון: איך שלא תנסחו את זה, אני חושבת שזה מקובל עלינו, כי זה או יחמיר מדי.
פנינה תמנו: אבל שלא יקל יותר מדי.
אחז אגם: אני יושב-ראש ועד הורי הגנים הארצי.
אחז אגם: אם מגישים את זה באוקטובר, זה לא אומר שהוא יעבוד שנה שלמה בלי רישיון?
אחז אגם: אם מישהו מגיש בקשה בספטמבר של שנה אחת והסיום הוא באוגוסט של השנה אחרי זה, השאלה אם מאפשרים לו במשך שנה שלמה לפעול ללא רישיון.
יובל גל אביעד: אפשר לחדד את הנוסח.
שמרית שקד גיטלין: יש סוגיה שלא סגורה כל כך בסעיף 18: האם מדובר פה בסמכות שהיא בשיקול דעת או בסמכות חובה של המנהל לתת את הרישיון הזמני.
שמרית שקד גיטלין: למה אני מתכוונת?
שמרית שקד גיטלין: אדם בא והגיש בקשה.
שמרית שקד גיטלין: המשרד עדיין, מסיבותיו שלו- - -
יפעת שאשא ביטון: שיקול דעת.
יפעת שאשא ביטון: עד שסוף-סוף יש מקום שאנחנו רוצים שיקול דעת, את רוצה לקחת לנו אותו?
שמרית שקד גיטלין: לא, אני לא רוצה לקחת.
שמרית שקד גיטלין: מכיוון שבסעיף אחר שקראנו זה הוגדר כחובה, אני רוצה שתהיה כאן אחידות כדי שהנוסח יהיה ברור.
שמרית שקד גיטלין: אנחנו חוזרים לסעיף 5(ג) ומתקנים, כך שיהיה ברור שמדובר בשיקול דעת ולא חובה.
שמרית שקד גיטלין: בסעיף אחד זה מנוסח כחובה ובסעיף אחד זה מנוסח כשיקול דעת.
שמרית שקד גיטלין: את אומרת שמדובר פה בשיקול דעת, אז בסעיף 5(ג) צריך לתקן.
שמרית שקד גיטלין: סעיף קטן 5(ג) היום אומר: "...
שמרית שקד גיטלין: לא השיב הממונה או מי מטעמו לבקשה לרישיון הפעלה ראשון בתוך 45 ימים, ייתן הממונה למבקש רישיון זמני".
שמרית שקד גיטלין: מהנוסח הזה עולה שהוא חייב.
שמרית שקד גיטלין: אנחנו מתקנים: "רשאי הממונה ליתן למבקש רישיון זמני".
גלי עציון: אבל ברגע שכל הדבר תלוי בזה שהממונה לא נתן כי הוא פשוט לא פעל לפי לוחות הזמנים, ולא בשל תקלות של הגנים, אז אתם נותנים פה עכשיו שיקול דעת לא נכון.
יפעת שאשא ביטון: אז בשיקול הדעת שלו, אם זה בגלל שאנחנו לא פעלנו, לצורך העניין, אם זה נובע מאיזו תקלה אצלנו כגוף שאמור לפעול ולא פעלנו לפי מה שצריך אז בשיקול הדעת ברור שהוא יקבל את הרישיון הזמני.
יפעת שאשא ביטון: אבל אם הוא לא מקבל רישיון זמני בשל סיבה של חוסר תקינוּת של משהו או דברים שנראים כבלתי סבירים אז בוודאי אני רוצה להשאיר את שיקול הדעת ולא לתת באופן אוטומטי, שרק בגלל שלא הספקתי לבדוק אותך בתוך 45 ימים אז אתן לך את הרישיון.
גלי עציון: צריכה להיות האבחנה הזאת.
גלי עציון: לא יכול להיות שזה- - -
יפעת שאשא ביטון: שיקול הדעת הוא האבחנה.
יפעת שאשא ביטון: שיקול דעת זה המהות, שזה לא שחור ולבן, שאני לא מחויבת להוציא לך רישיון באופן אוטומטי.
גלי עציון: ברגע שקובעים לוחות זמנים צריך לזכור גם את האנשים שבצד השני.
יפעת שאשא ביטון: זוכרים.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שיותר מדי זוכרים אותם.
קארין אלהרר: בגלל זה יש לוחות זמנים.
ורד וינדמן: את הזמנים לא הופכים לשיקול דעת אלא רק את הסיפה של הסעיף.
יפעת שאשא ביטון: לא, אני הופכת את הזמני לעניין שבשיקול דעת.
ורד וינדמן: לא את הזמני אלא את הזמנים.
ורד וינדמן: את ה-45 ימים היא לא הופכת לעניין שבשיקול דעת.
קריאה: אם אחרי 45 ימים לא קיבלת רישיון- - -
ורד וינדמן: זה חייב להיות בשיקול דעת.
ורד וינדמן: תבחיני בין הרישה ובין הסיפה של הסעיף.
ורד וינדמן: זה אבחנה נכונה מאוד.
ורד וינדמן: שיקול הדעת הוא אם לתת או לא.
ורד וינדמן: לא לגבי 45 הימים.
גל קנר אלימי: אני אימא.
גל קנר אלימי: כל הנושא של הרישיון הזמני, בעיניים שלנו, מעלה שלושה קשיים.
גל קנר אלימי: אשמח שנחשוב איך לפתור אותם.
גל קנר אלימי: דבר ראשון, 45 ימים – אני חושבת שהמועד הזה קצר מאוד ויש סיכוי רב מאוד שלא יצליחו לעמוד בו, ואז המשמעות היא שהמון מוסדות יקבלו רישיון זמני על בסיס קריטריונים דלים יחסית.
גל קנר אלימי: אני יודעת שבמשרד החינוך המועד למתן תשובה בבקשות רישוי הוא ארבעה חודשים, וגם בזה הם לא מצליחים לעמוד.
קארין אלהרר: ומה קורה בזמן הזה?
גל קנר אלימי: בודקים את בקשות הרישוי.
גל קנר אלימי: הרעיון הוא שאגיש בקשת רישוי לפני פתיחת שנת הלימודים, איערך מראש.
גל קנר אלימי: אני בעלות אחראית, אני רוצה להפעיל גן, אז איערך מראש.
גל קנר אלימי: במשרד החינוך מגישים בקשות בינואר–פברואר, כשבעה–שמונה חודשים מראש.
גל קנר אלימי: החוק קובע בסך הכול ארבעה חודשים למתן תשובה.
גל קנר אלימי: מה יקבעו בנהלים אני לא יודעת, אבל 45 ימים זה סד זמנים קצר מאוד.
יפעת שאשא ביטון: היערכות לגן ולבית ספר היא סיפור אחר, היא היערכות שונה במקצת.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מצפים גם כאן מן המפעילים להיות מספיק אחראים כדי לעשות את זה מבעוד מועד.
יפעת שאשא ביטון: אמרנו את זה לצורך העניין לגבי כל מי שנמצא היום במערכת.
יפעת שאשא ביטון: יהיו לו לצורך העניין 100 ימים עד שנרים את האצבע בכנסת ועד ספטמבר להסדיר את כל הנושא הזה, כך שזה פרק זמן לגמרי סביר.
יפעת שאשא ביטון: פה אנחנו משאירים את שיקול הדעת של המשרד.
גל קנר אלימי: אני חושבת שמלכתחילה 45 ימים זה זמן קצר מדי.
יפעת שאשא ביטון: דרך אגב, הוא גם לא מקבל רישיון זמני.
יפעת שאשא ביטון: הוא מקבל רק אישור.
קארין אלהרר: היא אומרת שאולי 45 ימים זה גזרה שהמשרד לא יוכל לעמוד בה.
יפעת שאשא ביטון: סיגל מרד, מה אתם אומרים?
סיגל מרד אברג'ל: המשרד בא עם המספר הזה מתוך הבנה שזה הזמן שנדרש לו כדי להיערך ולעמוד בדברים, כלומר המשרד צריך לעשות מה שצריך כדי לעמוד בזמן שנקבע.
קארין אלהרר: אתם יכולים לעמוד בזה?
קריאה: מה אכפת לנו להגיד זמן ארוך יותר?
סיגל מרד אברג'ל: הם יעשו את מה שצריך כדי לעמוד בזה.
גל קנר אלימי: יצא לי הרבה פעמים לעבוד עם משרד החינוך.
גל קנר אלימי: שם נקבע ארבעה חודשים והם לא הצליחו לעמוד בסד הזמנים, גם בגני הילדים וגם בבתי הספר.
סיגל מרד אברג'ל: אחדד נקודה שחידדתי גם בדיון הקודם.
סיגל מרד אברג'ל: אנחנו מדברים על 45 ימים מיום שהוגשה בקשה מלאה.
סיגל מרד אברג'ל: לא מיום שמישהו שלח אליי טופס ואז אנחנו מתחילים ב-"לך, תבוא" אלא מהיום שהכול נמצא בפניי.
גל קנר אלימי: יגישו לך בקשה מלאה, וככל הנראה אם היא לא תהיה מלאה היא תידחה על הסף.
גל קנר אלימי: זה בסדר.
גל קנר אלימי: אבל בבקשה מלאה יהיו המון רכיבים.
גל קנר אלימי: אם אנחנו מקבילים היום לגן ילדים, וכנראה לא יהיה הרבה שוני כי יצטרכו להראות לך תעודות הכשרה, אישורי בטיחות, תוכנית לימודים פדגוגית ותצטרכי לבדוק דברים כפי שצריך.
גל קנר אלימי: מדובר על אלפי מוסדות.
גל קנר אלימי: 45 ימים זה זמן לא סביר.
גל קנר אלימי: לדעתי זה גזרה שלא יוכלו לעמוד בה.
סיגל מרד אברג'ל: אומרת כאן סוהייר שקור נציגת האגף ש-45 ימים זה זמן סביר אם מוגשת לי בקשה מלאה.
סיגל מרד אברג'ל: חברים, הממשלה רוצה לתת שירות טוב יותר, מהיר יותר, אז אתם רוצים עכשיו לקבוע זמן ארוך יותר?
סיגל מרד אברג'ל: תנו לי 120 ימים אבל- - -
פנינה תמנו: מצד שני, בטיעון של גל קנר אלימי היא צודקת כי אז יכול להיות שהבדיקה תהיה "חפיף" וזה דווקא יפגע.
פנינה תמנו: שיעשו את מה שצריך.
סיגל מרד אברג'ל: אין דבר כזה "חפיף".
יפעת שאשא ביטון: קיבלנו, הבנו את המורכבות.
יפעת שאשא ביטון: מה הדבר השני?
גל קנר אלימי: אנחנו מבקשים להאריך לארבעה חודשים, כפי שזה קורה עם גני ילדים היום, וזה לא יכול לפגוע בכם, זה רק יכול להועיל.
גל קנר אלימי: מקסימום תיתנו מוקדם יותר.
קריאה: למה זה טוב לנו?
גל קנר אלימי: דבר שני הוא התנאים למתן רישיון זמני.
גל קנר אלימי: דיברנו עליהם בישיבה הקודמת ולא הבנתי אם גובשו תנאים ספציפיים למתן רישיון זמני או משהו השתנה.
שמרית שקד גיטלין: אני אגיד אותם.
גל קנר אלימי: הדבר השלישי הוא האם יש אפשרות – קיבלתי לשנה אחת רישיון זמני.
גל קנר אלימי: יכול להיות שבגלל אי מתן החלטה בבקשת רישוי אקבל רישיון זמני למשך שנתיים או שלוש שנים?
גל קנר אלימי: זה אומר שכל בעלות יכולה לקבל פעם אחת רישיון זמני?
יפעת שאשא ביטון: בטח לא ייקח להם, פרט ל-45 ימים, עוד שנה לבדוק את זה.
יפעת שאשא ביטון: אתם לא מנהלים שיח מסביב לשולחן.
יפעת שאשא ביטון: מי שרוצה לדבר בינו ובין עצמו – יש מזנון, קפה.
גל קנר אלימי: אם הבנתי נכון את סעיף קטן 18(ב) ואת המילים "ולא ניתן לחדש את תוקפו", הכוונה היא לכך שאי אפשר להגיש בקשה לחידוש רישיון ואצטרך להגיש בקשה חדשה.
יפעת שאשא ביטון: לא, הוא לא יוכל אחרי שנה עוד פעם לקבל רישיון זמני.
שמרית שקד גיטלין: זה חד-פעמי.
גל קנר אלימי: כלומר, גם בקשה חדשה וגם אם הוא לא קיבל תשובה במועד.
גל קנר אלימי: חד-פעמי.
גל קנר אלימי: אשמח אם תוכלו לחזור שוב על הקריטריונים לקבלת רישיון זמני.
שמרית שקד גיטלין: אקרא את הסעיף, אחזור ואסביר כל דבר שקראתי.
שמרית שקד גיטלין: אני בסעיף 18 כמובן, סעיף הרישיון הזמני.
שמרית שקד גיטלין: הקראנו שמתקיימים התנאים המפורטים בסעיף 6(א)(1), (2) ו-(5).
שמרית שקד גיטלין: סעיף 6(א)(1) עוסק ברישום הפלילי; 6(א)(2) עוסק ברישום פלילי לגבי בית מגורים; וסעיף 6(א)(5) עוסק בצירוף רשימה של העובדים במעון היום לפעוטות.
שמרית שקד גיטלין: תנאי נוסף: אין סיכון לשלומם של פעוטות שישהו במעון היום.
שמרית שקד גיטלין: אלה התנאים שמי שעומד בהם יכול לקבל רישיון זמני.
שמרית שקד גיטלין: הסעיף הזה הוא כבר לא סעיף חובה.
שמרית שקד גיטלין: הוועדה שינתה אותו לשיקול דעת.
שמרית שקד גיטלין: עוד תנאי נוסף הוא שהבעלים עצמו לא סירב לביצוע הבדיקות, כלומר לא יכול להיות שמצד אחד שלחו אל אדם בודק והוא אמר: "אני לא מסכים להיבדק", ומצד שני נתנו לו רישיון זמני.
גל קנר אלימי: איך בודקים שאין סיכון לשלומם של הילדים?
גל קנר אלימי: איך זה נבדק?
יפעת שאשא ביטון: אמרנו, שזה לא יהיה במבנה שהוא לא סביר, שזה לא יהיה בקרבה של תחנת דלק, שזה לא יהיה בחדר אשפה של חדר מדרגות או כל מיני דברים אחרים שהם לא סבירים.
גל קנר אלימי: רצינו להציע איזשהו מנגנון שבאמת יכול לבדוק את שלומם של הילדים, בצורה שלדעתנו היא גם פשוטה לבעלויות וגם יהיה קל לבדוק כך שזה לא יוכל לעכב.
גל קנר אלימי: רצינו להציע אפשרות, כפי שקורה היום במשרד החינוך, שהבעלות תפנה ליועץ בטיחות מתוך רשימה של יועצי בטיחות מוכשרים.
גל קנר אלימי: יועץ בטיחות יגיע למקום, יבדוק – הוא יודע איך לבדוק את הדברים, הוא מוכשר, הוא מומחה, הוא עבר הסמכה – יראה שהרווח בין הסורגים לא גדול מדי ואי אפשר להכניס ביניהם ראש, יראה שהמתקן מקובע לקיר וילדים לא יישענו ולא יפלו, יבדוק את הדברים הבסיסיים האלה וייתן אישור.
גל קנר אלימי: את הבדיקה המתקדמת, של הבודק, כאשר יבדקו את הרמה הזאת, יעשו בהמשך, אבל שקודם יציגו אישור בטיחות ואישור של תברואן.
גל קנר אלימי: תברואנים הם בדרך כלל אנשים שעבדו בעבר במשרד הבריאות והם באים באופן פרטי.
קארין אלהרר: הם מסכימים.
יפעת שאשא ביטון: השאלה אם אחריותם להביא בודקים.
יפעת שאשא ביטון: זה לא אנחנו בודקים את זה.