GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אחמד ג'בארין: גם שם לא סתם, זה לא בא מהאוויר שהילדים האלה נדרסים, הם נמצאים בבית ונמצאים בחצרות במקום שיהיו בשעות האלה במקומות שהם צריכים ללמוד.
אחמד ג'בארין: דבר שני, גם לגבי הבטיחות של הילדים.
אחמד ג'בארין: הילדים שלנו נמצאים בבתי ספר.
אחמד ג'בארין: אנחנו כוועדי הורים שמייצגים את הילדים אנחנו רוצים גם שהילדים שלנו יהיו במקומות שהם בטיחותיים.
אחמד ג'בארין: היום סיימו הילדים שלנו בשעה טובה לכולם, לפני 20 יום, ועכשיו לפני כמה ימים, חלק שני מהיסודי ומהתיכונים סיימו את שנת הלימודים ואנחנו מאחלים להם שתהיה להם חופשה נעימה בעזרת ה', גם להורים, גם לילדים, גם למורים, שאנחנו מאוד מעריכים, ולכל מי שעוסק בעניין של החינוך.
אחמד ג'בארין: זה זמן ללכת ולבדוק, זו תקופה לבדוק, עוד מעט תהיה פתיחת שנת הלימודים כדי לעבוד על כל הנושא של הבטיחות של הילדים.
אחמד ג'בארין: יש מקומות שלצערי, יש בתי ספר ויש גנים עם אזבסט, דברים שהם מסוכנים ביותר.
אחמד ג'בארין: אנחנו מדברים על דברי יסוד.
אחמד ג'בארין: זהו, בעיקר רציתי להתרכז בבטיחות של הילדים, כי אלה דברים מאוד חשובים, אנחנו רוצים שהילד יהיה גם באווירה וגם במקום שיוכל ללמוד.
אחמד ג'בארין: אני כאבא, וכאמא וכהורים, שנהיה רגועים איפה הילד שלנו נמצא ולא שנשמע כמו שהיה לפני שנה, באיזה שהוא בית ספר, שקורת הגג קרסה ובמזל לא היו שם תלמידים.
יוסף ג'בארין: שוקראן, אחמד.
יוסף ג'בארין: אולי ישלים את התמונה יוסף ג'ומעה.
יוסף ג'ומעה: קודם כל, אדוני היושב ראש - - -
יוסף ג'בארין: הבטחנו לך תיקון מהדיון האחרון.
יוסף ג'ומעה: כן, למרות שהדברים היו ממש מקוממים שם, אבל לא נתייחס לזה.
יוסף ג'ומעה: קודם כל תרשה לי להודות לך על היום המיוחד שמתקיים היום, זה לא דבר מובן מאליו, כל הכבוד לכם, לכל חברי הכנסת הערביים על יום השפה הערבית.
יוסף ג'ומעה: זה דבר מאוד מעודד ומשמח ואנחנו צריכים באמת לעשות את כל המאמצים, גם כאזרחים וגם כאנשי ציבור, לשמור על השפה היקרה שלנו.
יוסף ג'ומעה: בין הדברים של זכויות הילד וגם השפה הערבית, אני כיושב ראש ועד הורים, אחרי שהתחלנו את התפקיד שלנו ביקרתי בבתי הספר ודאגתי לבקר גם את התכנים שמעבירים לילדים שלנו.
יוסף ג'ומעה: לצערי יצאתי למד שמרבית הספרים והסיפורים שמחלקים לילדים הם ספרים שהמחבר שלהם אינו דובר שפה ערבית, אלא דובר שפה אחרת, ואתה תמצא שאותו ספר מתורגם בצורה ממש גרועה, כך שגם תוסיף לזה שהתכנים שמעבירים לילדים שלנו אינם מתאימים לאוכלוסייה, למיעוט הקיים וחי במדינה כאן.
יוסף ג'ומעה: אני אביא דוגמה, וזו בדיקה שאני עשיתי אחרי שנודע לנו שפיקוד העורף העביר הדרכה לתלמידים בבתי הספר היסודיים.
יוסף ג'ומעה: אחרי שנכנסתי לשם ובדקתי על איזה הדרכה מדובר ראיתי שהם חילקו ספר או בעצם עלון הדרכה והספר הזה חולק מתחילת חודש ספטמבר, מתחילת שנת הלימודים, והופתעתי לגלות שכל מנהלי בתי הספר אפילו לא טרחו לקרוא ולעבור על כל התכנים שנמצאים בתוך הספר.
יוסף ג'ומעה: אז לקחתי את הספר, התחלתי לקרוא מה כתוב שם.
יוסף ג'ומעה: קודם כל השפה מתורגמת בצורה גרועה, גם התכנים שמנסים להעביר לילדים שלנו, יחד עם ההדרכה, זה דבר שבל יעבור.
יוסף ג'ומעה: אני לא שתקתי, אני ישבתי איתם ודיברתי עם פיקוד העורף והסיכום היה שאנחנו נשב עם משרד החינוך ונדאג לשנות את כל ההתנהלות הזאת.
יוסף ג'ומעה: זה היה דבר ממש מקומם ולא מקובל.
יוסף ג'ומעה: דבר נוסף, חברי כאן דיבר על הבטיחות וביטחונם של הילדים.
יוסף ג'ומעה: לצערי, ואני מדבר עכשיו במיוחד במגזר הערבי, יש לנו בעיה רצינית בכל העניין של המבנה הפיזי של המקום שבו לומדים הילדים, אם זה בגנים, אם זה בבתי הספר.
יוסף ג'ומעה: למרות שאני יודע ש - - -
יוסף ג'בארין: זה פחות הנושא שלנו, אבל תגיד בקצרה.
יוסף ג'בארין: כי אין מי שיגיב כאן.
קריאה: זה דיון על הספרים.
יוסף ג'בארין: בוא נתרכז.
יוסף ג'בארין: אם אתם לא יודעים, אז יש בתשיעי לחודש, ביום שני, אחמד, דיון על הבטיחות בבתי הספר הערביים.
יוסף ג'ומעה: אז אני אחזור לנקודה שבה התחלתי, עניין הספרים והשפה הערבית וזכויות הילד.
יוסף ג'ומעה: לפי דעתי הגיע הזמן שגם אתם, חברי הכנסת, גם ועדת המעקב, הגיע הזמן שתהיה לנו אוטונומיה ועצמאות, לילדים שלנו, בכל הקשור לספרים, עם התכנים שאנחנו מעבירים להם.
יוסף ג'ומעה: לא חסר לנו אנשי מקצוע, לא חסר לנו דוקטורנטים, לא חסר לנו אנשים שיכולים לחבר - - - הגיע הזמן.
יוסף ג'ומעה: כל הזמן אנחנו מקבלים את הספרים בכפייה.
יוסף ג'ומעה: גם את שיטת הלימוד, שיטת הלימוד לא מתאימה לילדים שלנו.
יוסף ג'ומעה: אם אתה בא ופונה למנהל או למורה ואתה אומר לו 'תשמע, התכנית שאתם מלמדים בה', למרות שאנחנו לא אנשי חינוך, 'היא לא מתאימה', אז הוא אומר לך 'תשמע, זה משרד החינוך'.
יוסף ג'ומעה: הגיע הזמן שאתם גם תתערבו בעניין הזה.
יוסף ג'ומעה: תודה רבה לאדוני.
יוסף ג'בארין: אני יודע שנציגי משרד החינוך, אבל (מדבר בערבית).
יוסף ג'בארין: הם הזכירו את ועדת המעקב לענייני החינוך.
פאטמה קאסם: סליחה, מר יוסף, אנחנו לא באנו ממקום להתגונן, לכן אני לא רוצה, אני רוצה שזה יהיה ממקום של להציג מה שאנחנו עושות ומה ש - - -
יוסף ג'בארין: גם וגם.
פאטמה קאסם: בסדר, אבל להתגונן אני - - -
יוסף ג'בארין: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן התרגום החופשי) אנחנו פה עד 13:30, אחרי זה יש הפסקה של חצי שעה, אחרי יתחיל הכנס.
יוסף ג'בארין: (ממשיך לדבר בעברית) שרף חסאן, יו"ר ועדת המעקב לענייני חינוך.
שרף חסאן: תודה, יוסף, אני רוצה להוסיף כמה נקודות לדיון.
שרף חסאן: אל"ף, אני רואה בספרות הילדים ובטיפוח התרבות של הקריאה משהו מאוד חשוב ואסטרטגי מבחינת החברה הערבית בעידן של האינטרנט ובעידן של הטלפונים וכו', זה משהו שיכול באמת לתרום.
שרף חסאן: אני חושב שיש מקום שמשרד החינוך יחשוב על הרחבת פרויקט אלפאנוס.
שרף חסאן: אני חושב שזה בגני הילדים, בגיל הרך, אני חושב שספרות ילדים זה גם רלוונטי ליסודי.
שרף חסאן: מה שחשוב, שהתלמידים כן יקראו וההורים שלהם כן יתלהבו מהעניין ויהיו חלק מהסיפור הזה.
שרף חסאן: אני חושב שיש פער בחברה הערבית שצריך לשים לב אליו ולחשוב איך פותרים אותו.
שרף חסאן: אני מתכוון לפערים הסוציואקונומיים.
שרף חסאן: ההתרשמות שלי שהפערים האלה משפיעים גם על העניין של קריאת סיפורי ילדים.
שרף חסאן: הורים ממעמד בינוני ומשכילים, יש להם גישה איך לעבוד עם הסיפור יותר מאוכלוסייה שהיא ממעמד יותר מוחלש.
שרף חסאן: אני חושב שמשרד החינוך יכול לתרום בעניין הזה על ידי עבודה עם ההורים ישירות, דרך פעילויות סביב הסיפורים וגם לתת להם מיומנויות, איך לבחור את הספר ומה לעשות עם הסיפור, כי השוק מלא בספרים מסוגים שונים וברמות שונות ואיכויות שונות וזה, לדעתי, התפקיד של ההורים.
שרף חסאן: יש אחריות כבדה על ההורים, לא לכל ההורים יש את הכלים להתמודד עם העניין הזה, לכן אני חושב שחלק מהפרויקטים צריכים להיות סביב איך לעבוד עם ההורים וגם סביב הספר עצמו, לא רק להעביר את הספר בעבודה, אלא גם לחשוב איך עושים פעילויות סביב ספרי ילדים בקהילה עצמה בשיתוף פעולה עם ההורים, הסופרים והתלמידים.
שרף חסאן: אני בטוח שיש, אבל ברמה קטנה.
שרף חסאן: אני חושב שיש מקום לתמוך בסופרים, גם בהיבטים נוספים.
שרף חסאן: אני מצטרף לביקורת שחלק מהספרים הם ברמה בעייתית וגם משדרים ערכים בעייתיים, ברמות שונות.
שרף חסאן: אני חושב שמשרד החינוך צריך לחשוב איך לתמוך ברמה של מתן ייעוץ, ייעוץ מקצועי, מגדרי, למשל ערכים מסוימים של זכויות אדם, איך לקדם את זה דרך ספרי ילדים, רמה של שפה, להיות בטוחים ברמה של השפה של הספר, וכל זה לא צריך להפיל על הסופר עצמו, כי אחרת רק מי שיש לו כסף יוכל להפיק ספר.
שרף חסאן: צריך לחשוב על מנגנון של תמיכה בספר וגם שיהיה ברור איזה ספר עבר את הביקורת הזאת, עם איזה סימון מסוים, לפחות שהדברים האלה יהיו בכדי לשפר את העבודה עם הספר.
שרף חסאן: אני אעצור פה.
יוסף ג'בארין: אוקיי.
יוסף ג'בארין: שרף, מה שבטוח שהדיון עד עכשיו העלה את הצורך ללבן יותר את הנושאים האלה, אז אולי זה רעיון לוועדת המעקב ליזום שולחן עגול עם האנשים שעוסקים בתחום הזה.
שרף חסאן: ברור.
יוסף ג'בארין: הסתדרות המורים.
יוסף ג'בארין: מופק חלאילה.
מופק חלאילה: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן התרגום החופשי) קודם כל, תודה על ארגון היום הזה ואני אדבר בערבית כי היום הוא יום השפה הערבית.
מופק חלאילה: זהו יום מבורך, ולשפה הערבית מגיע לא רק יום אחד, אבל לפחות אנו נבליט את היום הזה שזה מצויין ואם אנחנו כבר מדברים על סיפרות ילדים וילדים, זה עוד יותר ממצויין.
מופק חלאילה: לדעתי, בעניין של הילדים והכתיבה, הילד מוקף בשלושה מרכיבים אשר ביכולתם להפוך אותו מילד שאין לו כלום לילד שיודע ספרות, שפה ותרבות.
מופק חלאילה: הבעיה שלנו כחברה ערבית שאנחנו סובלים מזה שהקריאה כמעט ולא קיימת.
מופק חלאילה: התפקיד שלנו היום הוא להתחיל לעבוד עם הדור החדש בכדי ליצר דורות חדשים שמכירים את הסיפרות, קוראים, מנתחים ומבינים עניין, כשזה מתחיל מגיל קטן, גיל הילדות.
מופק חלאילה: יש לכך שלושה מרכיבים: המרכיב הראשון הוא הכותב.
מופק חלאילה: אנחנו רוצים כותבים שיתנו כתיבה המתאימה לילדינו, מתאימה לחיינו החברתיים, מתאימה לחברה שלנו שתיכתב בצורה מקובלת.
מופק חלאילה: כדי להגיע לכותבים מסוג זה, על משרד החינוך, או הגופים האחראים – לא על התלמידים כי הם בבתי הספר – להקים מנגנון או וועדה שהיא אכן קיימת במשרד החינוך אבל לא מבצעת את תפקידה בחברה הערבית באופן הנכון.
מופק חלאילה: ועדה של כותבים, מומחים נפשיים, יועצים וכל אנשי המקצוע בתחום הזה, שיעבדו על המצאת סיפורים מתאימים וחומרים מתאימים לילדים.
מופק חלאילה: המרכיב השני הוא תפקוד המורה.
מופק חלאילה: איך אנו נכין את המורה של הגן להכניס את החומרים האלה לתלמידים בצורה הנכונה, איך התלמיד יבין אותם ואיך נעביר לו אותם בין אם דרך הקריאה או דרך משחק או בכל דרך אחרת, הכי חשוב להתחיל להרגיל אותו לקריאה, ולתת לו את הכלים לקריאה וככל שהוא גדל יותר נרגיל אותו יותר לקריאה.
מופק חלאילה: המרכיב השלישי הוא תפקיד ההורים.
מופק חלאילה: ההורים משחקים תפקיד מרכזי כמו של האחרים, אבל אנחנו לא יכולים לעבוד עם ההורים כפי שבאפשרותנו לעבוד כמערכת עם המורים והכותבים.
מופק חלאילה: כשהמורה יש לה ידע, היא יכולה להעביר להורים איך להתייחס לעניין של הקריאה והעניין של הספרות עם הילדים והעבודה איתם.
מופק חלאילה: כל אלה ביחד, אם נעבוד איתם יהיה לנו עתיד טוב בשפה הערבית עם הדורות הבאים.
יוסף ג'בארין: ישר כוח.
יוסף ג'בארין: פרופ' ג'אלב ענאבסה.
ג'אלב ענאבסה: תודה רבה על זכות הדיבור.
ג'אלב ענאבסה: רציתי להעלות כמה סוגיות בעניין הזה.
ג'אלב ענאבסה: קודם כל מבחינת הסטטוס ומעמד ספרות הילדים, אני לא יודע איך אפשר להגדיר את הספרות הזאת במדינה, לדעתי זאת עדיין ספרות ענייה, ספרות שולית, עדיין לא מוכרת גם במגזר היהודי, אלא אם יש תרגומים ואני לא יודע.
ג'אלב ענאבסה: גם במרחב העולם הערבי ובסוף במרחב העולמי.
ג'אלב ענאבסה: זו בעיה.
ג'אלב ענאבסה: גם ספרות הבוגרים, עם קום המדינה לא הייתה חשופה לעולם הערבי והסופר היחיד שהיה ידוע בשנות ה-70 בעולם הערבי זה היה אמיל חביבי, בגלל תרגום היצירות שלו ובגלל שהוא גם היה כותב לא רק לקורא המקומי, אלא לקורא בחוץ.
ג'אלב ענאבסה: לדעתי חסר לנו סופרים מומחים בסוגיה הזאת.
ג'אלב ענאבסה: אולי יש מומחים, אבל זה לא הרבה ואם אני אומר מומחה, הסופר צריך להיות אומן ולא חובבן.
ג'אלב ענאבסה: אני רואה הרבה סיפורים ואני קורא ולא יודע, אולי סתם הם כותבים, רק בגלל העניין הכלכלי, אולי בגלל עניין אחר.
ג'אלב ענאבסה: מי שרוצה להגיב, יגיב.
ג'אלב ענאבסה: בהשוואה לעולם הערבי, אולי ד"ר אריג' אמרה, גם מעמד הספרות שם זה לא זה מבחינת המעמד ומבחינת העולמיות של הספרות.
ג'אלב ענאבסה: אם ניקח את העיר פרנקפורט, הסופרים שם כותבים, מבחינת המספר, כמעט כל מה שיוצא בעולם הערבי יוצא בעיר אחת בגרמניה, אז זאת ספרות מאוד מאוד מאוד ענייה.
ג'אלב ענאבסה: עניין השפה, יש סופרים שהם דוגלים, 'אם אנחנו משתמשים בשפה הסטנדרטית הקלאסית לגבי ספרות ילדים, אז זאת תהיה ממש ספרות רשמית' ולכן אנחנו נתקלים בהמון סיפורים שהשפה בכלל לא מתאימה לגיל הקוראים וזה, אני חושב, בעיה.
יוסף ג'בארין: יש לך הצעות לפתרונות או לקידום?
ג'אלב ענאבסה: אני חושב שצריך ממש שלבים.
ג'אלב ענאבסה: יש פתרונות, כן.
ג'אלב ענאבסה: יש כאלה שדוגלים בזה שזו אשמת משרד החינוך.
ג'אלב ענאבסה: אני לא יודע אם זאת אשמת משרד החינוך, יש גם תפקיד למשרד החינוך בעניין הזה, אבל אני שואל איפה האקדמיה ללשון ערבית, שלא מזמן קמה במדינה, אני שואל אם יש איגוד הסופרים הערבים בישראל.
ג'אלב ענאבסה: האם יש?
ג'אלב ענאבסה: אני לא יודע.
קריאה: יש איגודים, יש כמה.
ג'אלב ענאבסה: איגוד הסופרים?
קריאה: מכל דבר יש שניים.
ג'אלב ענאבסה: יש איגוד הסופרים במגזר היהודי, אבל במגזר הערבי אני לא יודע, אני לא מכיר.
קריאה: (נאמרים דברים בשפה הערבית, להלן התרגום החופשי) יש שני איגודים.
ג'אלב ענאבסה: אני לא מתכוון לאקדמיה.
קריאה: (נאמרים דברים בשפה הערבית, להלן התרגום החופשי) איגוד "אל-כרמל" ואיגוד הכותבים.
ג'אלב ענאבסה: מה הם עושים לגבי הסוגיה הזאת?
קריאה: (נאמרים דברים בשפה הערבית, להלן התרגום החופשי) אני אוכל לדבר על הנושא - - -
ג'אלב ענאבסה: אני דוגל ככה, על מנת שהספרות הזאת תהיה ממש על הבמה, לא נשלה את עצמנו, קודם כל לתרגם מספרות אחרת עולמית, באירופה, ממש תרגום, אחר כך חיקוי ואחר כך יצירתיות.
ג'אלב ענאבסה: תודה רבה.
יוסף ג'בארין: זה לא משתלב עם הדברים שעלא הציע.
יוסף ג'בארין: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן התרגום החופשי) לדעתי צריך שנתחיל לשמוע גם ממשרד החינוך, כדי שתהיינה תגובות בדיון.
יוסף ג'בארין: מי תתחיל ראוויה או פאטמה?
יוסף ג'בארין: פאטמה, ואז פותחים דיון ונחזור אל ראוויה.
פאטמה קאסם: (אומרת דברים בשפה הערבית, להלן התרגום החופשי) שלום לכולכם, אני פאטמה אחמד קאסם מנצרת ואני מפקחת ארצית לחינוך קדם יסודי בחברה הערבית והבדוואית כמובן.
פאטמה קאסם: אנחנו חברה אחת.
פאטמה קאסם: למען האמת, ברצוני היום לדבר ממקום – שכמו שאמרתי למר יוסף כשנכנס, אני לא בעמדת התקפה ולא בעמדת הגנה היום – אני כיום בעמדה של גאווה בכל מה שמתרחש במשרד החינוך.
פאטמה קאסם: כערבייה בהתחלה, לפני שאני פקידה של משרד החינוך.
פאטמה קאסם: כי אני רואה שם את האחריות ואת העבודה האדירה שיש במשרד, בכל הנוגע לספרות הילדים במהלך חמש השנים האחרונות.
פאטמה קאסם: כל אחד מהנמצאים באולם הזה, בינו לבין עצמו, משוכנע לגמרי שיש דבר שמתרחש, בכיוון חיובי מאוד בכל הנוגע לספרות הילדים בחברה הערבית.
קריאה: (נאמרים דברים בשפה הערבית, להלן התרגום החופשי) את מדברת על החברה הערבית או היהודית?
פאטמה קאסם: החברה הערבית.
קריאה: (נאמרים דברים בשפה הערבית, להלן התרגום החופשי) בחברה הערבית יש דברים כאלה?
פאטמה קאסם: אני מופתעת שאתה לא יודע, אבל עכשיו תדע.
פאטמה קאסם: (ממשיכה לדבר בשפה העברית) אני מפקחת ארצית לגיל הרך בחברה הערבית, אני אחראית על כל הגילאים של משלוש עד שש בקדם יסודי במשרד החינוך.
פאטמה קאסם: לפני שאני מתחילה אני חייבת מילת הוגנות ולגלות איך שאומרים יושרה.
פאטמה קאסם: לפני שהתחיל הפרויקט של מכתבת אלפאנוס לא היה לנו בחברה הערבית שום פרויקט שמטפל ומטפח את הנושא של ספרות ילדים במשרד החינוך.
פאטמה קאסם: התכנית התחילה בספריית פיג'מה במגזר היהודי לפני שהתחילה במגזר הערבי.
פאטמה קאסם: שם התחילו ואנחנו רק היינו שומעים על מה שקורה בספריית פיג'מה במגזר היהודי.
פאטמה קאסם: אני אישית פניתי למר מסעוד גנאים, למרות שאני פקידה במשרד החינוך, אבל בכל זאת אפשר להגיד שעשיתי הדלפה וביקשתי ממסעוד שיטפל בזה והוא יצא בשאילתה לשר בזמנו, למה הילדים הערבים לא קוראים, לא מגיע להם?
פאטמה קאסם: הם לא יודעים לקרוא?
פאטמה קאסם: וזה בדיוק יצא משם.
פאטמה קאסם: לא היה שום ספר, לא היה טיפוח בספרות ילדים בחברה הערבית וזה יצא אז, לפני שש שנים.
פאטמה קאסם: קיבלנו בזמנו עשרה ספרים לילדים, הפרויקט התחיל תחת השם: "מכתבתי אלביתייה" (הספריה הביתית שלי) שם קיבלנו עשרה ספרים, עבדנו על הספרים, אחר כך נעצר עוד פעם, התחלפו השרים ואחר כך יצאנו עוד פעם וביקשנו ומאז אנחנו ארבע שנים עובדים כבר במכתבת אלפאנוס.
פאטמה קאסם: עד היום חילקנו 2.5 מיליון ספרים.
פאטמה קאסם: אני חושב שדבר כזה לא היה בתולדות מדינת ישראל.
פאטמה קאסם: 2.5 מיליון ספרים בחינם, ספרים אישיים, כל ילד קיבל ספר הביתה, בכל שנה מקבל כל ילד שמונה ספרים שלו, לספרייה הביתית שלו, שיבנה את הספרייה.
פאטמה קאסם: בסוף שלב הגיל הרך יש לו 24 ספרים שהוא מכיר טוב, ברמת שפה, מכיר ברמת איורים, ברמת סופר, ברמת תכנים, הכול, הילד לומד אותם.
קריאה: פאטמה, לאיזה גילאים?
פאטמה קאסם: שלוש עד שש.
פאטמה קאסם: אז יש לנו לכל ילד 24 ספרים אישיים שלו.
פאטמה קאסם: משרד החינוך דאג בתוך הפרויקט הזה, שאני עוד לא דיברתי עליו, יש לנו שותפים שתומכים בנו, יש לנו את קרן גרינספון ויש את קרן פרייס, שני גופים שתומכים בפרויקט ולמשרד החינוך יש את החלק הגדול, שזה 75% מהתקציב, והשאר מהגופים הפרטיים שתומכים בנו.
פאטמה קאסם: אנחנו מחלקים בכל חודש מעל 120,000 ספרים, תכפילו בשמונה, תדעו כמה אנחנו מחלקים, שמונה ספרים לכל ילד.
פאטמה קאסם: אז זה הפרויקט שאנחנו מובילים אותו ב-3,000 גנים.
פאטמה קאסם: במדינה יש לנו 35,000 גנים, מתוכם 3,000 גנים מקבלים ספרים.
פאטמה קאסם: יש לנו רק 500 גנים שלא מקבלים, שזה במוכר הלא רשמי, שזה עמותות שהם צריכים לשלם את החלק שלהם, שזה 10 שקלים ספרים ועדיין העמותות מתקשות לשלם את זה.
פאטמה קאסם: אני חושבת ששם אנחנו צריכים לטפל, אבל חלק מהם כן עושים את זה.
פאטמה קאסם: עכשיו אנחנו עוברים לעניין השותפים.
פאטמה קאסם: בפרויקט שלנו יש לנו ועדה מקצועית לליווי הפרויקט הזה, שהיא מורכבת מכל השותפים שלנו, יש לנו ועדה ארצית לבחירת הספרים, אריג' בתוך הוועדה.
פאטמה קאסם: בתוך הוועדה יש לנו סופרים, יש אנשי מקצוע מהאקדמיה, יש גננות, מפקחת היה וויתרנו על זה, אבל יש אנשי מקצוע בשמונה חברי הוועדה, יש סטודנטיות בוועדה והם בוחרים ספרים, מגישים אותם למשרד החינוך, אנחנו עוברים על הספרים, בודקים אותם ואחר כך אנחנו מאשרים.
פאטמה קאסם: להגיד את האמת, גם לאחר שאנחנו מאשרים דיברו פה על ליווי ותמיכה בסופרים.
פאטמה קאסם: אני אישית מזמינה סופר שיש לו רעיון, מביאה אותו, אנחנו מקבלים ספרים לפעמים ככה על נייר, נכון?
פאטמה קאסם: על נייר, טקסט ככה, ואני לוקחת אותו ואם הרעיון שם חי, נושם, מתאים לגיל הרך, אני אומרת 'אנחנו לוקחים' ואנחנו מתחילים ללוות את הסופר מהרגע שהוא כתב.
פאטמה קאסם: מהא, אם את רוצה, בבקשה תקשיבי, אנחנו ניתן לך, לכל מי שרוצה, בכל המדינה, שיש לו יוזמה.
פאטמה קאסם: בבקשה, משרד החינוך, יש לו את היכולת לאפשר לכל מי שכותב.
פאטמה קאסם: אנחנו מלווים ברמת כתיבה, עריכה, איורים, הכול, עד שהספר נולד.
פאטמה קאסם: השנה היה לנו ספר ייחודי, שאני חייבת לספר עליו, קוראים לו 'יתרת טייר', הספר הזה הוא רעיון שלי אישית.
פאטמה קאסם: אני הייתי בלוד, ילדים, סיפרו להם בגיל חובה על חמישה בלונים, שהבלון עף עד השמים ואני שאלתי את הילדים בלוד, 'לאן הבלון הגיע?' אמרו לי 'עד השמים', הבלון הגיע עד השמים, אז אני אומרת להם 'הבלון הסתכל למטה, ראה כיפת זהב.
פאטמה קאסם: ילדים, מה הוא ראה?', היה קושי לילדים לדמיין איפה הבלון ואז הגעתי עם הילדים, 'ראה סבתות עם ילדים, ראה אנשים שבאו להתפלל', לקחתי את הילדים למקום, 'אה, בילקודס, בילאקצה'.
פאטמה קאסם: אחר כך אמרתי 'באה רוח, לקחה אותו, ראה ים', עד שלקחתי אותם ליפו והיה להם קשה, אמרתי 'ראה אבולעפיה', אמרו 'אה, ביפו'.
פאטמה קאסם: ואז אמרתי חייבים ספר על מקומות בארץ שהילדים שלנו יידעו.
פאטמה קאסם: השנה היה 70 שנה למדינת ישראל, אני לקחתי את הספר בהקשר הזה.
פאטמה קאסם: אז תראו עד איזה פתיחות יש במשרד החינוך.
פאטמה קאסם: באמת, לא ממקום של הגנה - - -
מסעוד גנאים: הכוונה איך, פאטמה?
מסעוד גנאים: משום שאת מהווה לנו דוגמה שאתה יכול להיות כפוף למשרד החינוך, אבל את הייחוד שלנו, הערבי הפלסטיני - - -
פאטמה קאסם: זה הייחודי.
פאטמה קאסם: אין.
פאטמה קאסם: הזמנתי סופרים וסופרות שיבואו בהצעה - - -
מסעוד גנאים: 70 שנה למדינת ישראל, אני - - - אמרת איך - - -
פאטמה קאסם: כן, אתה בטח קראת את הספר.
מסעוד גנאים: נכון, ראיתי אותו.
פאטמה קאסם: ספר מקסים.
פאטמה קאסם: הזמנו את נביהה ג'בארין והיא כתבה את הספר, אחר כך לקחנו את המנגינה של "יתרת טייר", שהיא הכי פלסטינאית, כולם כולם שמעו את "יתרת טייר", והרכבנו על זה ספר עם שירה והילדים שרו אותו: (תרגום חופשי מהשפה הערבית) "יתרת טייר, קח אותי לסיור בארצי, כדי לבקר בכפרים והערים".
פאטמה קאסם: כל ילד אז אומר את השם של היישוב שלו (תרגום חופשי מהשפה הערבית) "אני מתחיל בנצרת היפה, שמכל העולם אני לא מקבל זולתה" ואז הילד יוצא ומטייל בנצרת, חיפה, עכו, רמלה, אום אל פחם, הנגב.
ג'אלב ענאבסה: אבל מה - - - 'יתרת טייר'?
פאטמה קאסם: יש שם עד היום - - -
קריאה: לא, זה שיר שכולם ישירו.
פאטמה קאסם: לא, אני מתייחסת לנושא של הסופרים.
פאטמה קאסם: אתם יכולים לעבור על כל התכנים.
פאטמה קאסם: פרופ' ג'אלב, אני ממליצה - - -
ג'אלב ענאבסה: לא, זה בסדר, אני מכבד את זה.
פאטמה קאסם: אני ממליצה שגם תקראו כהורים את הספרים.
פאטמה קאסם: זה מה שחשוב.
פאטמה קאסם: אני הבאתי דוגמה של ספר אחד.
פאטמה קאסם: עכשיו תן לי, אני אסגור את זה ואתה תשאל.
פאטמה קאסם: זה מה שחשוב לי, שאנחנו מלווים את הסופרים ואנחנו לא נותנים לסופרים לכתוב, כאילו אם אנחנו יודעים שיש לנו רעיון אנחנו עושים את זה.
פאטמה קאסם: זה דבר אחד בעניין הוועדה.
פאטמה קאסם: בעניין ההובלה של התכנית, התכנית מובלת על ידי מפקחות של משרד החינוך בשטח, על ידי המדריכות, על ידי המובילות, על ידי הגננות.
פאטמה קאסם: אנחנו עובדים עם ההורים, בכל גן לפחות שלוש פעמים בשנה ההורים מגיעים, עוברים עם הגננת על הספרים, מיידעים את ההורים איזה ספרים השנה אנחנו הולכים לקרוא, מה יהיה בהם, ההורים חוגגים את פתיחת התכנית, ההורים סוגרים עם הגננת את הספרים.
פאטמה קאסם: הכול ההורים איתנו כשותפים.
פאטמה קאסם: השנה יש לנו משהו ייחודי בנגב, דיברו על הנגב, יש לנו 50 קבוצות של הורים במסגרת תכנית אתגרים, כשאנחנו עובדים עם ההורים ישירות, על שני נושאים עיקריים, שציין אותם מר אחמד ג'בארין.
פאטמה קאסם: הוא דיבר על הפתיחות, יש לנו כסף שהוקצה למען בטיחות ילדים בדרום, אנחנו עובדים עם 50 קבוצות של הורים, שכל קבוצה כמעט 30 הורים וגם על הספרים.
פאטמה קאסם: אנחנו עובדים ישירות עם ההורים בנושא של הספרים.
פאטמה קאסם: יש לנו גם בנושא הקהילה, הרבה אנחנו עובדים עם הספריות הציבוריות בנושא הספרים שאנחנו מציעים אותם.
פאטמה קאסם: מה בתכנית?
פאטמה קאסם: אמרנו, שני עותקים כל גן מקבל, בכל ספר שיש בגן כל ילד מקבל שמונה ספרים.
פאטמה קאסם: יש לנו אתר אינטרנט שמלווה את התכנית של מכתבת אלפאנוס, ששם אנחנו מעלים כל מיני חומרים שהם לגננות, איך לעבוד עם הספר, מה יש בספר, כל מה שההורים רוצים להתייחס יש לנו אתר.
פאטמה קאסם: יש לנו פייסבוק שההורים עצמם מעלים חומרים, מה הם עושים בספר בבית.
פאטמה קאסם: יש לנו שם דברים, אני ממליצה.
פאטמה קאסם: משהו באמת, הלב נפתח לראות ילדים שקוראים עם ההורים שלהם, לראות אימהות שמדווחות על מה שקורה בתוך הגנים.
פאטמה קאסם: אני חושבת שצריך לדבר על זה.
פאטמה קאסם: יש לנו גם עלון שאנחנו שולחים לגננת.
פאטמה קאסם: בכל חודש שולחים עלון דיגיטלי לגננות מה לעשות עם הספר.
פאטמה קאסם: מה עשינו עד עכשיו?
פאטמה קאסם: יש לנו השתלמות לכל עובדי ההוראה, פתוחה, בנושא השפה הערבית בגיל הרך.
פאטמה קאסם: יש לנו השתלמויות פתוחות בכל ה - - - בפיתוח מקצועי.
פאטמה קאסם: יש לנו הדרכה וליווי אישי לכל גננת שמתקשה.
פאטמה קאסם: אנחנו מתחילים ברמת מדריכות, בכל שנה יש לנו באלקאסמי השתלמות למדריכות על הספרים של אותה שנה, שאנחנו מלווים ומובילים את התכנית.
יוסף ג'בארין: לסיכום.
פאטמה קאסם: אני אעבור לנושא של ההורים, פה דיברו על הורים ואני רוצה להתייחס.
יוסף ג'בארין: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן התרגום החופשי) לאחר מכן ראוויה תשלים.
פאטמה קאסם: כן, סיכום.
פאטמה קאסם: תמיכה בספרות ילדים, אני דיברתי על תמיכה שאנחנו באמת מוכנים.
פאטמה קאסם: נושא של שפה.
פאטמה קאסם: כל ספר שנכתב אני אישית קוראת את הספרים, מציעים לי, אנחנו לוקחים כל שנה לפחות 16, אני קוראת מהוועדה לפחות 30, נכון, אריג'?
אריג' מסארווה: לפחות.
פאטמה קאסם: הוועדה כבר סרקה את כל מה שיש בספר, אני קוראת, אני הולכת ספר ספר.
פאטמה קאסם: פה אני אומרת כגננת, אני חייבת להצהיר, אני גננת במקצוע, אני עבדתי בגן 16 שנה, בתוכי יש גננת ויש ילד ושם הכול אני עושה מתוך הבטן ומתוך הרגשות שלי.
יוסף ג'ומעה: אבל, גברתי, איך את מסבירה את העניין של הפשלה בתוצאות המיצ"ב?
יוסף ג'ומעה: במיוחד בבתי הספר היסודיים ובמיוחד במקצועות הליבה.
פאטמה קאסם: היסודיים, ראויה תסביר, אבל אני רוצה שתשמע על הגנים.
יוסף ג'ומעה: אני אשמח מאוד לשמוע, כי הדברים שמסבירים כאן זה - - -
פאטמה קאסם: לא, דקה, דקה.
פאטמה קאסם: אני רוצה לדבר על הגנים, מה אנחנו עושים בגנים, אתה יודע, מר ג'ומעה, שאנחנו שם עובדים בגנים הרבה על אינטראקציות, על שיח, שזו המהות של הגן.
פאטמה קאסם: אנחנו מדברים הרבה עם ילדים, הרבה משוחחים סביב נושאים חברתיים שהילדים חיים בהם.
פאטמה קאסם: אני רוצה לדבר על עוד שתי נקודות לסיום.
פאטמה קאסם: הנגב.
פאטמה קאסם: אמרו על הנגב, אני מתערבת עם כל מי שיושב באולם הזה אם הוא מכיר את הנגב כמו שאני מכירה.
פאטמה קאסם: אני רוצה להגיד, אין 5,000 ילדים שלא במערכת, אחמד, היום נשארו לנו 2,000 ילדים שהם בפזורה, שאנחנו מתקשים להעמיד להם מקומות לקרוונים.
פאטמה קאסם: אתה צודק, אבל השנה לבד פתחנו 40 גנים.
פאטמה קאסם: השנה פתחנו 40 גנים.
פאטמה קאסם: יש לנו היום בנגב 686 גנים.
פאטמה קאסם: אם אתה תבדוק באוכלוסייה, אנחנו עדיין בפיגור של כמעט 40 גן, אבל אנחנו עשינו מאמץ אדיר.
פאטמה קאסם: אני מאלה שמכירה כל חור בנגב, אני מסיירת, אני מכירה את הכול אז אני יכולה להגיד.
ג'מעה אזברגה: בכפרים הבלתי מוכרים - - -
פאטמה קאסם: אני אמרתי, יש לנו עדיין 2,000 ילדים.
פאטמה קאסם: אין לנו היום 5,000.
ג'מעה אזברגה: 2,700.
ג'מעה אזברגה: עמירה חיים פתרה את הבעיה שלהם והשאר עדיין - - -
פאטמה קאסם: כן, 2,000 ילדים.
פאטמה קאסם: אז אני צודקת.
פאטמה קאסם: אני יודעת מה שקורה בשטח.
פאטמה קאסם: דבר אחרון, בנושא הבטיחות יש לנו תכנית - - -
פאטמה קאסם: לא, אבל אני חייבת להגיד.
פאטמה קאסם: בנושא הבטיחות יש לנו, למשרד החינוך, תכנית.
פאטמה קאסם: אנחנו בנינו, אנחנו יוצאים איתה לדרך, בנגב התחלנו השנה, כל הנושא של דריסות של ילדים - - -
קריאה: בשבוע הבא ביום שני יש ועדה מיוחדת לזה, אז שם תרחיבו.
פאטמה קאסם: נכון, יש לנו תכנית.
פאטמה קאסם: בנינו תכנית, אנחנו עובדים על זה.
פאטמה קאסם: אני רוצה עוד פעם פה להודות לשותפים שלנו, לכל מי שבחברה הערבית מוכן להירתם איתנו לשותפות הזאת, אנחנו עם דלת פתוחה.
פאטמה קאסם: החברה הערבית יקרה לי, אני בת החברה, חשוב לי מאוד, קודם כל כערבייה, כגננת וכמפקחת, וכנציגת משרד החינוך.
פאטמה קאסם: תודה רבה.
יוסף ג'בארין: סעיד יאסין.
סעיד יאסין: קודם כל אני באמת מאמין שאתם עושים עבודת קודש, חברי הכנסת הערביים, כולכם.
סעיד יאסין: אנחנו מאוד מודים לכם על העבודה הזאת, אבל בכל זאת - - -
תמי ברנע: שם ותפקיד לפרוטוקול.
סעיד יאסין: אני מזכיר בסיעת חד"ש בהסתדרות המורים.
סעיד יאסין: שמענו על יוזמות מאוד חשובות ומאוד יפות וכשאני מסתובב בשטח אני רואה דברים אחרים לגמרי.
סעיד יאסין: אין לי טענות כלפי אנשים שעובדים במשרד החינוך במגזר הערבי, כי אני באמת גאה שיש המון מורים ומורות בכל הרמות שהם הכול יכולים, אבל הטענה שלי היא במקום אחר ועכשיו אני אסביר את עצמי.
סעיד יאסין: לנושא שלנו, העניין של ספרות ילדים, אני חושב שבכלל ספרות אמיתית משקפת מציאות אמיתית של הילדים.
סעיד יאסין: השאלה שלי, לכולם, האם באמת ספרות הילדים שלנו היום משקפת את מציאות החיים של הילדים שלנו היום?
סעיד יאסין: אני חושב שאין לכם תשובה.
קריאה: (נאמרים דברים בשפה הערבית, להלן התרגום החופשי) מסחרית.
סעיד יאסין: עכשיו, כשאני רוצה לדבר על הספרות הערבית אני באמת רוצה לדבר בשפה הערבית, ברשות
סעיד יאסין: כם אני עובר לדבר בערבית.
סעיד יאסין: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן התרגום החופשי) חברים, לפני שאנחנו מדברים על הספר, מספר הספרים ומספר הכותבים, אנו צריכים לדבר על התכנים.
סעיד יאסין: האם אנחנו המורים, אני אחד מכם, האם באמת יש לנו את החופש המספיק בכדי לבטא את התכנים של התלמידים שלנו?
סעיד יאסין: האם בכדי שיהיה לי תלמיד יוצר ויצירתי, הוא צריך ללמוד אצל מורה יצירתי וחופשי?