GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פנינה תמנו: צר לי, אני שומעת אותך לאורך כל הדיון בסובלנות רבה, ואת יודעת, אבל עם כל הכבוד, לבוא ולומר שיש נכונות ושהדברים נעשים טוב ובסוף יושבת פה מהייעוץ המשפטי, במקום שתשב פה סמנכ"לית שאומרת איזה תכנית אתם הולכים לעשות.
פנינה תמנו: איך את לוקחת את הדברים שלה במקום להחמיא לה ומכניסה את זה לתוך המערכת.
פנינה תמנו: עם כל הכבוד, מה זה?
פנינה תמנו: אנחנו בכנסת ישראל או שאני יושבת מול מישהי שעושה לי טובה פילנתרופית.
מיכל ברגר: אבל חברת הכנסת, את נכנסת אחרי שדיברה הגברת - - -
פנינה תמנו: אני נכנסתי לפני שאת דיברת, אוקיי?
מיכל ברגר: בוודאי, אבל עורכת דין מצדה מצלאוי דיברה פה בראשית הדברים, לפני שגברתי נכנסה והציגה - - -
יפעת שאשא ביטון: על יישום הדו"ח.
מיכל ברגר: והציגה את דו"ח ועדת גרוס שמדבר על קביעה בחקיקה של סל שירותי פוסט אימוץ.
מיכל ברגר: היא הקריאה והיא הפנתה לעמודים.
מיכל ברגר: אני משלימה את דבריה.
מיכל ברגר: אני אינני שגרירה של רצון טוב.
מיכל ברגר: לצערי גם לא באתי עם הצעת חוק מוכנה, היא תובא בדו"ח ועדת גרוס.
מיכל ברגר: אמרתי ברוב יושרתי, שהדבר תלוי גם בתקציבים וגם בהחלטות שהן מעלי והן מסביבי.
מיכל ברגר: זה מה שאמרתי.
יפעת שאשא ביטון: מיכל, אני רוצה לשאול.
יפעת שאשא ביטון: למה אני אמרתי שאתם יושבים על הכוחות הפרופסיונאליים, כי לצורך העניין דיברת על שרונה ועל המקום שהיא הגיעה אליו לצורך העניין והכלים שהיא השתמשה בהם והשאלה היא איך לוקחים באמת מכל מה שאנחנו שומעים ומכל הידע שבעצם נמצא כן על השולחן, פנימה, לתוך השירות ורואים מחדש.
יפעת שאשא ביטון: ממפים את מה שיש, מה קורה היום.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו שמענו גם.
יפעת שאשא ביטון: איך אנחנו עושים את זה יותר טוב, איזה כלים אנחנו צריכים כדי לעשות את זה יותר טוב.
יפעת שאשא ביטון: איזה ליווי אנחנו נותנים לילדים היום, כשהם נשלחים לאימוץ.
יפעת שאשא ביטון: האם גם הם באים ופוגשים את ההורים שלהם באיזה כולבו, או שאנחנו עושים תהליך עם הילד המאומץ לפני שהוא נשלח למשפחה.
יפעת שאשא ביטון: האם אנחנו עושים תהליך עם המשפחה לפני שהיא מקבלת את הילד, מעבר לפרוצדורות של הכשירות כן או לא, אלא ברמה של עם מי הם באמת מתחברים.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת איך אנחנו לוקחים והופכים את הדבר הזה למשהו שהוא יותר נכון ממה שהוא קורה היום.
מיכל ברגר: גברתי, אני פשוט מבינה שהזמן דוחק, אבל השירות למען הילד בוודאי יכול לספר לך על כל ילד וילד ותורת העבודה שלו, איך הוא מוסר ואיך הוא עושה וכמובן שיש תמיד ממי ללמוד.
אביגיל סגל: חשוב גם להגיד שיש תמורות - - -
תמי ברנע: תציגי את שמך בבקשה.
אביגיל סגל: קוראים לי אביגיל סגל מהשירות למען הילד, מפקחת ארצית.
אביגיל סגל: השירות עבר תמורות בשנים האחרונות.
אביגיל סגל: זאת אומרת הדברים שאני שומעת הם לשמחתי דברים אחרים.
אביגיל סגל: אם בעבר הייתה מסירה, כמו מה שהגברת סיגל סיפרה, היום זה תהליך.
אביגיל סגל: התפיסה היא כמו ששרון דיברה, היא הרבה יותר תהליכית.
אביגיל סגל: העובדות שלנו עברו קורס, כל העובדות של השירות.
אביגיל סגל: קורס של התמחות על איך לעשות את זה.
יפעת שאשא ביטון: הילדים עוברים תהליך טרום אימוץ?
אביגיל סגל: בהחלט, בהחלט.
אביגיל סגל: כל הגישה הנרטיבית, האחרת, של לשמור ולתת להם רצף בסיפור החיים שלהם, הוא בהחלט משהו שרואים אותו ושהוא חשוב.
אביגיל סגל: לא הגענו לדבר - - -
מיכל ברגר: למשל תמונות.
אביגיל סגל: הנושא של תמונות.
אביגיל סגל: אני עבדתי 12 שנים בבית מעבר שזה היה בפיקוח של השירות למען הילד ואחד הדברים שהיו אז, אני זוכרת את הכאב שהיו באמת ילדים שלא היו להם תמונות.
אביגיל סגל: שאף אחד לא בזבז.
אביגיל סגל: זה לא היה בעידן של היום.
אביגיל סגל: אז לא בזבזו את הפילם כאילו, וזה משהו שמאד חזק ובנפשנו.
אביגיל סגל: זאת אומרת החלק שלילד יהיה אלבום שמייצג את החיים שלו.
אביגיל סגל: אז אני אומרת שבהחלט יש הרבה מאד תמורות.
אביגיל סגל: המקום הזה של תפיסה של שגר ושכח, היא פסה מן העולם.
אביגיל סגל: זאת אומרת זו גם הייתה תפיסה של פעם, שהיא ככל המשפחות.
אביגיל סגל: אני חושבת שיש שינויים.
אביגיל סגל: עדיין יש הרבה שצריך לעשות, אבל בהחלט יש שינוי.
אביגיל סגל: זאת אומרת אני שומעת אותך בכאב רב, אבל השינויים האלה הם כבר גם כן על הרבה שנים.
אביגיל סגל: זאת אומרת אין מסירה בבזק.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מסיימים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כבר חצי שעה אחרי הדיון.
יפעת שאשא ביטון: קודם כל תודה רבה לכולכם, לכל מי שהגיע, לכל מי שהשמיע וגם לכם אנשי המקצוע.
יפעת שאשא ביטון: מה שאני רוצה לסכם בדיון הזה - - -
קריאה: רגע, יש לוחות זמנים?
יפעת שאשא ביטון: קודם כל תתנו לי לסכם.
יפעת שאשא ביטון: מה שאנחנו תמימי דעים לגביו והוועדה מבקשת, הוא שיש לבנות תכנית ליווי, תמיכה, סיוע, מעקב - אנחנו נכניס את כל רצף המילים האלה ואם יש למישהו להוסיף, אז בשמחה - לאחר האימוץ, גם למשפחה המאמצת, זאת אומרת גם להורים המאמצים וגם לילדים ושזה יהיה חלק מהתכנית.
מיכל ברגר: אנחנו רק לא דנו בשאלה המאד מאד כבדה גברתי, אם זה מעקב או שזה ליווי.
מיכל ברגר: כי מעקב זה חובה וליווי זה רישות.
יפעת שאשא ביטון: אז אני התכוונתי להמשיך את המשפט, שזה יהיה כחלק מתהליך, שזה יהיה כחלק מחקיקה ושזה יהיה חובה.
יפעת שאשא ביטון: המדינה חייבת לדעת - - -
מיכל ברגר: אז אנחנו לא הצגנו את עמדתנו בעניין.
יפעת שאשא ביטון: מה העמדה שלכם?
מיכל ברגר: אני גם לא בטוחה שזו הייתה העמדה של המשפחות המאמצות או של הגורמים המטפלים, וגם לא של - - -
יפעת שאשא ביטון: אני אומר לכם מה, החובה-.
יפעת שאשא ביטון: בואי אני אעשה סדר במה שהיה כאן.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו דיברנו על כך שהמדינה חייבת להיות שם בכל שלב, כדי להגיד אנחנו כאן, אתם צריכים משהו?
יפעת שאשא ביטון: מבחינתנו זה מעקב.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שזה הסיפור.
יפעת שאשא ביטון: עכשיו איך תגדירו את זה משפטית?
יפעת שאשא ביטון: אני עוד לא שם.
יפעת שאשא ביטון: מה שכן חשוב לי לעשות בהבדל בין רשות וחובה ולקחת את זה רגע למקום של מה שאני הצגתי, זה שגם היום זה רשות.
יפעת שאשא ביטון: אבל זה לא מונגש, זה מאד מצומצם.
יפעת שאשא ביטון: לא כולם יודעים שזה שם.
יפעת שאשא ביטון: הדברים עדיין לא מבוססים.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת התפיסה היא לא תפיסה שאנחנו צריכים להיות שם ואני רוצה שקודם כל נקודת המוצא תהיה שאנחנו צריכים להיות שם.
יפעת שאשא ביטון: כדי לראות אם צריך אותנו, מי צריך אותנו ומה הוא צריך מאיתנו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו זה המדינה.
יפעת שאשא ביטון: היא תעשה את זה באמצעותכם, באמצעות מישהו אחר, אני לא נכנסת לרזולוציות האלה.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אומרת, אנחנו צריכים לקבל החלטה שאנחנו כמדינה צריכים להיות שם.
יפעת שאשא ביטון: להיות שם למקרה שיצטרכו אותנו ושזה יהיה בחקיקה כדי שיהיה ברור שאנחנו לא עושים, כמו שאת אמרת, שגר ושכח, אלא אנחנו באמת נמצאים עם היד על הדופק כדי לוודא שאותו ילד, אותה ילדה בת 6.5, שרצינו להוציא אותה מהמחטים ומהמזרקים וכל מה שהיא חוותה – סליחה שאני משתמשת בזה – נמצאת במקום מוגן ולא חווה חוויות דומות או אחרות אבל על אותו משקל, במקום החדש שאנחנו שמנו אותה.
יפעת שאשא ביטון: לא היא בחרה, לא ההורים שלה בחרו, אנחנו בחרנו בשבילה.
יפעת שאשא ביטון: כאשר בחרנו בשבילה – יש לנו אחריות.
קריאה: אבל להוסיף את ההורים המולידים לליווי?
יפעת שאשא ביטון: אני תיכף אתייחס, לאט לאט.
קריאה: אני הייתי מוסיפה גם אימוץ בין ארצי.
קריאה: נורא חשוב להדגיש את זה, כי יש הבדל - - - היום בשטח.
יפעת שאשא ביטון: אני מדברת על האימוץ בכלל.
יפעת שאשא ביטון: לא אמרתי אימוץ פנים ארצי, לא אמרתי בין ארצי.
קריאה: כי ההבדל הוא גדול, אז כדאי להדגיש.
יפעת שאשא ביטון: אמרתי אימוץ.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת בינתיים שבתהליך – אתם יודעים, דור המדבר – עד שתהיה תכנית, ברור לי שזה לא יקרה מחר בבוקר, שתהיה הנגשה של השירות של היום.
יפעת שאשא ביטון: שהמידע הזה יונגש לכמה שיותר משפחות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מדברים על איזו שהיא קהילה עצומה.
יפעת שאשא ביטון: מדברים על כמה, 3,000?
יפעת שאשא ביטון: בואו, זה בפרופורציות.
יפעת שאשא ביטון: אפשר בהחלט להנגיש, גם אתם יודעים, לשלוח מידע פעם בשנה, להיות שם.
יפעת שאשא ביטון: שהמידע יגיע אליהם, שהם גם יידעו שיש מישהו שזוכר שהם מתמודדים עם זה.
קריאה: אין דטא בייס.
קריאה: הם יצטרכו לבנות את זה.
יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו קיבלנו את הנתונים מהם.
קריאה: מספרים כן.
קריאה: תבקשי מהם לשלוח מייל עכשיו לכל המשפחות.
קריאה: תבקשי.
קריאה: אין כזה דבר.
קריאה: אפשר אביגיל?
יפעת שאשא ביטון: אין דטא?
יפעת שאשא ביטון: אתם לא יודעים מי משפחות מאמצות?
קריאה: יודעים, אבל אין.
קריאה: גם לת.ל.מ אין, גם לזרוע המקצועית המטפלת אין.
יפעת שאשא ביטון: אתם יודעים מה ההבדל בינינו?
יפעת שאשא ביטון: שאתם עכשיו נכנסים לאיפה יהיה להם קשה.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת מה צריך.
יפעת שאשא ביטון: עכשיו צרך לתרגם את זה.
יפעת שאשא ביטון: חברה, להנגיש - - -
קריאה: אז לפחות באינטרנט - - -
יפעת שאשא ביטון: תקשיבו, אתם רוצים שאני אוציא אתכם ואני אקריא את הסיכום לבד?
יפעת שאשא ביטון: אין בעיה, אני גם יכולה לסגור בלי סיכום ונלך, ניפגש פה פעם אחרת.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו סתם עכשיו מנהלים את הדיון כאילו מחדש.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת מה צריך, הם צריכים לעשות ולמצוא את הדרך.
יפעת שאשא ביטון: למצוא את הדרך דרך פלייר שישלחו, דרך מייל אם יש להם דטא בייס או כל דרך אחרת.
יפעת שאשא ביטון: שיעשו פרסומים באינטרנט.
יפעת שאשא ביטון: זה בכלל לא מעניין.
יפעת שאשא ביטון: מעניין אותי שמשפחה מאמצת עכשיו או ילד מאומץ או ילדה מאומצת שנמצאים אי שם, יידעו שיש להם למי לפנות.
יפעת שאשא ביטון: שיש פה שירות שהם יכולים לקבל.
יפעת שאשא ביטון: את כל השאר אני משאירה לאנשי המקצוע.
יפעת שאשא ביטון: אני מקשת ממשרד המשפטים וממשרד הרווחה, בעקבות בעצם מה שמצדה אמרה לגבי היישום של דו"ח גרוס, לקבל עדכון התקדמות בעוד שלושה חודשים.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת שהמאומצים והמאמצים, אותה הקהילה הגדולה הזו, יהיו שותפים בשיח ובבניית התכנית, כדי שנלמד מהם מה באמת הצרכים, מה התהליכים, מה נכון.
יפעת שאשא ביטון: לשמוע דרכם כדי שאנחנו נדע גם לעשות את ההתאמות הנדרשות.
קריאה: גם ההורים.
יפעת שאשא ביטון: זהו, ואני מבקשת, כן, למרות שיש תמורות ואני מאד שמחתי שדיברת בסוף והצגת גם את השינויים שיש.
יפעת שאשא ביטון: זאת קרן אור בתוך כל מה ששמענו ואני עדיין מבקשת לשבת ולנסות להתבונן במה שיש היום, ברוח הדברים של מה ששמענו ולראות איפה אנחנו עוד צריכים לעשות את ההתאמות הנדרשות, כי תמיד יש מה לשפר ויש לאן לשאוף.
קריאה: ממש חשוב, ממש ממש חשוב לבדוק כמה מאומצים נמצאים כיום, ילדים במסגרות של נוער בסיכון.
קריאה: לנו יש סטטיסטיקות ואנחנו בודקים וכדאי שהם ישימו לב, כי לא השתנה הרבה כמו שהיא מציגה.
יפעת שאשא ביטון: אז אני מוסיפה את זה לסיכום.
יפעת שאשא ביטון: לבקש ממשרד הרווחה לדעת כמה ילדים - - -
קריאה: וגם כל מערכת החינוך.
קריאה: מערכת החינוך לא מבינה ולא יודעת איך לעזור לילדים האלה בתוך 12 שנות לימוד.
קריאה: מדובר בהדרכה הרבה יותר מקיפה מאשר רק להורים.
קריאה: זה לכל המערך מסביב.
יפעת שאשא ביטון: אני פותחת, ברשותכם, את דיון הוועדה בנושא הצעת חוק הפיקוח על מעונות יום לפעוטות, התשע"ח-2018, הצעת חוק ממשלתית, שאליה מתמזגות שתי הצעות חוק פרטיות, של חברת הכנסת קארין אלהרר ושלי ביחד עם קבוצה נכבדה של חברי כנסת נוספים.
יפעת שאשא ביטון: זה למעשה דיון המשך לדיונים שקיימנו טרם ראש השנה, כאשר המטרה היא לראות איך אנחנו מקדמים ככל היותר את נוסח הצעת החוק על מנת להביא אותה להצבעה כבר בתחילת המושב.
יפעת שאשא ביטון: תמיד אחזור ואדגיש את זה כדי שתבינו שהמטרה שלנו כאן ברורה מאוד.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא סתם מתכנסים כאן בזמן פגרה.
יפעת שאשא ביטון: חשוב לנו, דחוף לנו, ויותר מכול דחוף לילדים שנמצאים בשטח שאנחנו נעשה לפחות את הצעד הראשון הזה עבורם.
יפעת שאשא ביטון: ברשותכם, לפני שנמשיך בהקראה אני רוצה להתייחס למידע שקיבלנו ממשרד העבודה והרווחה לגבי סעיף 15א.
יפעת שאשא ביטון: אשמח לשמוע את זה מכם כדי שלא אומר משהו שאולי לא התכוונתם אליו.
סיגל מרד אברג'ל: אני מעדיפה כרגע להמתין עם זה.
סיגל מרד אברג'ל: חשוב לי שהנושא הזה יועבר לדרגי ההחלטה הבכירים יותר במשרד כדי להבין מה העמדה הסופית שאנחנו מציגים כאן בפני הוועדה.
סיגל מרד אברג'ל: יש את העמדה של גורמי המקצוע ואנחנו רוצים שהיא תקבל אשרור.
סיגל מרד אברג'ל: אני מעדיפה לא לפתוח את זה בשלב הזה.
יפעת שאשא ביטון: לא נפתח את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני רק רוצה לומר, גם לפרוטוקול: בלי סעיף 15א בואו נסגור את הכול, חבל על הזמן שלנו ושל כולם, ונלך.
יפעת שאשא ביטון: זה מעקר את החוק.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא יכולים שכל החוק יהיה "רשאי", אנחנו לא יכולים שהדברים הכי משמעותיים לנו בתוך החוק יהפכו ללא ישימים.
יפעת שאשא ביטון: אם זה לא ישים אז לא עשינו כלום.
יפעת שאשא ביטון: סיגל מרד, צריך להילחם.
יפעת שאשא ביטון: אני אדם של שורות תחתונות.
יפעת שאשא ביטון: מבחינתי אפשר היה לסגור את כל מה שאנחנו מבקשים פה בעמוד אחד כתוב.
יפעת שאשא ביטון: אני מבינה שיש את כל הניסוחים המשפטיים וכל ההתייחסויות הנלוות והאדוות של כל מה שאנחנו כותבים, הכול מקובל עליי, אבל לצאת בסוף עם מסמך כזה, שהוא לא דק – אנחנו מכירים חוקים הרבה יותר דלילים – כשבסוף אין בו כלום, בעיניי זה באמת לזרות חול בעיניים ואני לא רוצה להיות במקום הזה, לא אני בכל אופן, לא במשמרת שלי.
יפעת שאשא ביטון: אשמח לקבל התייחסות, מהר ככל הניתן.
יפעת שאשא ביטון: זו הסיבה שגם ביקשתי לפתוח עם זה, למרות שאתמול בסיכום שלי עם שמרית שקד גיטלין אמרו שאנחנו ממשיכים את ההקראה מהיכן שהפסקנו, אבל זה מאוד מאוד חשוב לי.
סיגל מרד אברג'ל: ברור.
סיגל מרד אברג'ל: יש פה עניינים שקשורים לתקצוב של החוק הזה, יש פה עניינים שקשורים לתקינה של החוק הזה.
סיגל מרד אברג'ל: אלה נושאים שהיו בתוך ההסכמות הממשלתיות.
סיגל מרד אברג'ל: יכול להיות שצריך לפתוח אותם, יכול להיות שלא פותחים אותם.
סיגל מרד אברג'ל: לכן אני אומרת, יש פה- - -
יפעת שאשא ביטון: מה בהסכמות?
יפעת שאשא ביטון: לא הוסכם עם הממשלה לגבי כל הנושא של הרישום הפלילי?
סיגל מרד אברג'ל: הוסכם שתהיה בדיקה של כל מפעיל חוג, כל מי שנכנס למעון, כל אדם כזה.
סיגל מרד אברג'ל: מדובר פה בעשרות אלפי בדיקות שצריכות להיעשות.
סיגל מרד אברג'ל: הנושא הזה לא קיבל ביטוי במבנה שהוצג ושלגביו הושגו ההסכמות.
יפעת שאשא ביטון: בשביל זה אנחנו כאן, בשביל לחדד.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא רוצים לבוא במסגרת ובסוף ליפול בקטנות.
סיגל מרד אברג'ל: יש עניינים שהממשלה מעדיפה ללבן בתוך עצמה.
סיגל מרד אברג'ל: ההיבטים התקציביים וכל מה שקשור לכוח האדם – הגענו עם הסכמות ונחזור לנסות לגבש הסכמות.
קארין אלהרר: אפשר להבין מה הוא נושא תקציבי בפיקוח?
סיגל מרד אברג'ל: אתמול עשינו קצת בירורים מול משרד החינוך לגבי המשמעויות של ההפעלה של כל מנגנון בדיקת הרישום הפלילי.
סיגל מרד אברג'ל: מבחינת המשמעויות, עובדים על הנושא הזה היום ארבעה אנשים במשרד החינוך, כשזה לא מדגדג את הצרכים שלהם, ובנוסף לזה כמובן יש ליווי משפטי, ונדרש כאן היקף כמעט של תקן מלא.
סיגל מרד אברג'ל: זה פרט למערכת שצריך לבנות וכן הלאה.
סיגל מרד אברג'ל: אז אנחנו מדברים במשרד החינוך על היקף של 180,000 מורים – רק מורים – שמתבצעת לגביהם בדיקה.
יפעת שאשא ביטון: זה מערכת push?
סיגל מרד אברג'ל: עוד לפני מערכת push.
סיגל מרד אברג'ל: את מערכת push מפתחים עכשיו.
סיגל מרד אברג'ל: אני מדברת על המצב הקיים, עוד לפני שפותחה המערכת החדשה.
סיגל מרד אברג'ל: יש פה היבטים משמעותיים, גם מבחינת המערכת והמנגנון שמלווה את כל תהליך הבדיקות, גם מבחינת כוח האדם.
סיגל מרד אברג'ל: אני מחפשת כאן את נציג האגף למעונות יום.
יפעת שאשא ביטון: לא נטריח אותו אפילו.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת בצורה אולי קצת בוטה: זה בכלל לא רלוונטי.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים למצוא את הפתרונות.
יפעת שאשא ביטון: גם לא ממש מעניין עכשיו אם משרדי הממשלה או מי בממשלה החליט שזה מתאים לו או לא ומה שיקול דעתו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא יושבים פה עכשיו לשיקול דעת, אם אנחנו רוצים או לא.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו פה כי אנחנו רוצים.
יפעת שאשא ביטון: עכשיו עלינו למצוא את הדרך לעשות את זה.
סיגל מרד אברג'ל: צריך להיות איזה איזון בין היכולות, בין מה שאפשר לעשות.
יפעת שאשא ביטון: מה ההבדל אם את שולחת את העובדות במעונות, כולל אנשי החוגים, לבדיקה?
סיגל מרד אברג'ל: גם הסוגיה של עובדי המעונות עכשיו חזרה אל תוך הבית, להבין את המשמעויות שלה.
יפעת שאשא ביטון: אז לשם מה אנחנו יושבים פה?
יפעת שאשא ביטון: שאבין.
יפעת שאשא ביטון: יכול להיות שאני התבלבלתי.
סיגל מרד אברג'ל: מלכתחילה אמרנו שבגלל לוחות הזמנים של החוק הזה יש דברים שאנחנו מבצעים במקביל.
סיגל מרד אברג'ל: זאת אחת הבדיקות שמבוצעות במקביל לדיונים כאן.
סיגל מרד אברג'ל: יש לנו לא מעט סוגיות שמתבצעות במקביל.
סיגל מרד אברג'ל: אתמול היינו בדיונים במשרד המשפטים.
סיגל מרד אברג'ל: אנחנו לא שוקטים על השמרים.
יפעת שאשא ביטון: קודם כול, משרד המשפטים מסכים.
יפעת שאשא ביטון: למשרד המשפטים אין התנגדות.
סיגל מרד אברג'ל: אבל לא משרד המשפטים הוא מי שיפעיל את הנושא הזה.
סיגל מרד אברג'ל: אם בסוף את האמצעים- - -
יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה להגיד את זה, סיגל מרד, כי זה לא אישי כלפיך, אבל אמרתי את זה גם בדיונים אחרים שהיו לא על חוק הפיקוח: אם משרד העבודה והרווחה מרגיש שהוא לא מסוגל לקחת אחריות אז אולי שזה לא יהיה שם.
יפעת שאשא ביטון: כל הזמן אנחנו מגיעים למקום הזה של "אנחנו לא יודעים אם זה ישים או לא ומה ההשלכות".
סיגל מרד אברג'ל: גם משרד החינוך, אם היה כאן, היה צריך כוח אדם לטובת טיפול בנושא.
יפעת שאשא ביטון: אבל משרד החינוך כבר עובד על מערכת ה-push ומשרד החינוך יצטרך לתת את הדין אם איזה ילד ייפגע בתוך המערכת אחרי כל הדיונים שאנחנו מקיימים וקיימנו פה.
יפעת שאשא ביטון: עוד פעם אני אומרת, כל הדבר הגדול הזה מדבר על הרישום הפלילי ועל תנאי סביבה נאותים, מן המקום שזה לא נמצא בתחנות דלק.
יפעת שאשא ביטון: בכוונה אני מגדירה את זה בכל פעם מחדש כדי שזה לא יילקח למקומות אחרים.
יפעת שאשא ביטון: זה מה שנשאר.
יפעת שאשא ביטון: אפילו עניין הכשירות הנפשית ירד כי אנחנו מבינים את המורכבות בסיפור הזה וננסה דרך ההכשרות למצוא לזה פתרון.
יפעת שאשא ביטון: את רוצה להגיד לי שעל אף כל הדיונים שלנו כאן
יפעת שאשא ביטון: כל הזמן גם בדיקת הרישום הפלילי מוטלת בספק?
יפעת שאשא ביטון: אז מה אנחנו עושים כאן?
סיגל מרד אברג'ל: אנחנו בבדיקה של הנושא הזה.
יפעת שאשא ביטון: זה חייב לעבור.
יפעת שאשא ביטון: אני לא יודעת איזו דרך תמצאו – זה חייב לעבור.
יפעת שאשא ביטון: השאלה היא לא אם אלא איך.
יפעת שאשא ביטון: אין לי בעיה לחכות לתשובה על איך.
קארין אלהרר: אם אפשר, גברתי, קודם כול להודות לך שוב על הדיון.
קארין אלהרר: במשפט: יש לכם הרי מערכת – לא זהה אבל דומה מאוד במאפיינים שלה – בנושא הדיור המוגן.
קארין אלהרר: זה פחות ברמה של כוח אדם ויותר ברמה של המערכת הממוחשבת.
קארין אלהרר: כוח האדם אמור רק לשלוף את הנתונים.
קארין אלהרר: גם אם לא, המערכת אמורה להעביר לו נתונים.
קארין אלהרר: כך הסברתם לנו בדיון הקודם.
ליאורה סולטן יעבץ: זה לא עובד כך.
ליאורה סולטן יעבץ: בעצם ברגע שמכניסים את הנתונים הללו, בעצם את תעודת הזהות ואת השם של האדם, הם מקבלים בחזרה את המרשם.
ליאורה סולטן יעבץ: עכשיו הם צריכים לנתח אותו.
קארין אלהרר: מה יש לנתח?
ליאורה סולטן יעבץ: בוודאי.
ליאורה סולטן יעבץ: הרי אנחנו מצפים שיהיה כאן שיקול דעת.
ליאורה סולטן יעבץ: אני מן הייעוץ המשפטי של משטרת ישראל.
ליאורה סולטן יעבץ: ההתחלה נכונה – בעצם צריך אדם שיוכל לבדוק, ואולי שני אנשים אפילו.
ליאורה סולטן יעבץ: מבחינתנו זה דוור, כי הוא בעצם לא עושה שום דבר למעט הכנסת הנתונים, קבלתם, הדפסתם והעברתם לגורם הזכאי, שזה יהיה הממונה או מי שנסמיך לכך.
ליאורה סולטן יעבץ: הרי אמרנו שחייב להיות נוהל.
ליאורה סולטן יעבץ: בלי קשר כרגע, כל משרד ממשלתי חייב נוהל, כך עולה מחוק המידע הפלילי, זו ההסכמה.
קארין אלהרר: יש נוהל לגבי הדיור המוגן?
ליאורה סולטן יעבץ: יש נוהל.
קארין אלהרר: אפשר לראות אותו?
יפעת שאשא ביטון: גם לגבי משרד החינוך כבר מתקיים נוהל.
יפעת שאשא ביטון: חבר'ה, אנחנו לא צריכים להמציא את הגלגל מחדש.
יפעת שאשא ביטון: החיים פשוטים, לא צריך להפוך אותם למורכבים היכן שלא צריך.
קארין אלהרר: קיבלתי את המידע, הדפסתי אותו.
ליאורה סולטן יעבץ: ואז צריך לבחון ולנתח את המרשם עצמו.
ליאורה סולטן יעבץ: יש עבירות שמבחינתנו – לא מבחינתי כרגע אלא נניח ואני בנעליהם – לא פוסלות, שאפשר יהיה לקבל אדם לעבודה או לתת לו רישיון.
קארין אלהרר: זה לא עבודת דיסרטציה.
קארין אלהרר: זה לראות אם מדובר בגנבה או חס וחלילה ברצח.
ליאורה סולטן יעבץ: יש פה אלפי אנשים.
ליאורה סולטן יעבץ: בדיור המוגן זה לא אותן כמויות, לפי מה שאני יודעת.
סיגל מרד אברג'ל: גם לא דין גנבה מסופרמרקט כדין עוקץ של הורים.
סיגל מרד אברג'ל: בכל סיטואציה שנראה, וכמעט בכל עבירה, אפילו בעבירת הריגה, לצורך העניין, אם ניקח מצב שאישה ירתה בבעלה עקב זה שהיא הרגישה צורך להגן על עצמה, אני לא בטוחה שהיינו אומרים שבכל המקרים האלה האישה פסולה לחלוטין.
יפעת שאשא ביטון: לא אפתח את זה לדיון פילוסופי על היכולת שלנו להגן על נשים.
יפעת שאשא ביטון: זה פחות או יותר כמו השאלה שמוצבת על השולחן, אם לשחרר את הגברת שאולי בגללה – או בזכותה, לא יודעת איך תרצו לקרוא לזה, אנחנו כאן מנסים לקדם משהו – שרצחה את יסמין וינטה, בכלל שוקלים לשחרר אותה למעצר בית.
יפעת שאשא ביטון: הרגישות-יתר שלנו – בואי.
סיגל מרד אברג'ל: אנחנו מתארים את אותם דברים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יותר מדי סלחניים בכל מה שקשור לסיפור הזה.
קארין אלהרר: אני רוצה לומר עוד דבר.
קארין אלהרר: יכול להיות שאני טועה, אני מקווה שאני לא טועה, אבל רוב העובדים הפוטנציאליים הם לא עבריינים.
קארין אלהרר: אנחנו מדברים על המיעוט, שאני מקווה שיתמעט, כי אנשים כאלה אפילו לא יגישו בקשה.
קארין אלהרר: לא מדובר פה על הררי רשימות.
קארין אלהרר: יש הררי בדיקות, אני מסכימה אתכם, אבל על פי רוב הבדיקה תתאיין ממש בהתחלה.
קארין אלהרר: לכן אני אומרת: אל"ף, המערכת קיימת וצריך לעשות העתק-הדבק.
סיגל מרד אברג'ל: אני ממש לא יודעת להגיד את המשמעויות.
קארין אלהרר: מי יודע?
יפעת שאשא ביטון: המשפט הזה מקומם כי אנחנו יושבים כאן לצורך העניין הזה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו אומרים כאן עכשיו לכל מי שנמצא בחדר: "חברים, לא בטוח שזה יקרה כי אנחנו לא מכירים את המשמעויות".
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא נהיה בסצנריו הזה.
יפעת שאשא ביטון: הסיפור הזה צריך לקרות.
יפעת שאשא ביטון: עם כל משמעות שתהיה לו, המשרד יצטרך לתת לו פתרון.
יפעת שאשא ביטון: זאת האמירה שצריכה לצאת מכאן.
סיגל מרד אברג'ל: אנחנו אומרים שהסוגיה הזאת נמצאת עכשיו בתהליך בדיקה במשרד, על כל ההיבטים שלה.
קארין אלהרר: בדיקה של מה?
סיגל מרד אברג'ל: של ההיבטים התפעוליים של זה, מה המשמעויות.
סיגל מרד אברג'ל: ככל שיש היבטים שנוגעים לשאלת התקצוב של החוק הזה, כוח האדם הדרוש לחוק הזה- - -
קארין אלהרר: לא ידעתם את זה קודם?
סיגל מרד אברג'ל: לא, לא ידענו את זה קודם כי סעיף 15א הוא סעיף חדש שהתווסף בעקבות הדיונים.
סיגל מרד אברג'ל: הוא התחיל במסגרת הדיונים עם שמרית שקד גיטלין ואחר כך התווסף בנוסח שהונח כאן בוועדה.
סיגל מרד אברג'ל: אותו דבר ההרחבה לגבי העובדים.
סיגל מרד אברג'ל: הגורמים היחידים שאיתם באנו במסגרת הצעת החוק הממשלתית הם הבדיקה של בעלי המעון, מנהלי המעון.
סיגל מרד אברג'ל: דיברנו על פונקציות בודדות מרכזיות בתפקוד של המעון.
יפעת שאשא ביטון: ולא על מי שהן מטפלות במעון?
סיגל מרד אברג'ל: לא נתווכח על שאלת הצורך והסיכון.
סיגל מרד אברג'ל: אני לא נמצאת שם.
סיגל מרד אברג'ל: אני אומרת שיש לזה משמעויות.
יפעת שאשא ביטון: יש תקציב לטובת החוק.
יפעת שאשא ביטון: בלי הסעיף הזה אולי לא היינו צריכים את התקציב הזה, בטח לא בהיקפים הללו.
יפעת שאשא ביטון: חברים, אני עדיין לא מצליחה להבין מה הסיפור, גם אחרי שאני שומעת את חברתי חברת הכנסת קארין אלהרר שפישטה את הדברים.
יפעת שאשא ביטון: באמת אני לא מצליחה להבין מה הסיפור.
יפעת שאשא ביטון: אני חוזרת ואומרת: אם אתם לא מסוגלים לעשות את זה אז תגידו: "חברים, אנחנו לא מסוגלים לספק את הסחורה" ואז ננסה למצוא את הפתרון הנכון.
קארין אלהרר: אתם אומרים: לקחנו בחשבון מערכת שיודעת לבדוק את מנהל המעון והמפעיל שלו.
קארין אלהרר: נכון?
קארין אלהרר: אם כך, המערכת קיימת.
סיגל מרד אברג'ל: עדיין לא קיימת.
קארין אלהרר: בסדר, תהיה קיימת.
קארין אלהרר: אבל על זה אין מחלוקת וזה לא נמצא בבדיקה.
סיגל מרד אברג'ל: נכון.
קארין אלהרר: אם יהיה את הדבר הזה, אז בעצם מדובר על כמות האנשים, זה מה שמטריד אתכם.
קארין אלהרר: זה לא אם אתם תסכימו לזה אלא כמה זה יעלה.
קארין אלהרר: זה הסיפור?
יפעת שאשא ביטון: סיגל מרד אמרה את זה מלכתחילה, חברת הכנסת אלהרר.
יפעת שאשא ביטון: אבל לא יצאנו לחוק הזה כדי לבדוק את מנהל המעון.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יצאנו לחוק הזה כאשר אמרנו חזור ואמור: אנחנו הולכים לבדוק את מי שנוגע בילדים שלנו.
יפעת שאשא ביטון: על זה אנחנו יושבים כאן.
יפעת שאשא ביטון: אז אני לא רוצה להבין את הרגרסיה בשיח.
יפעת שאשא ביטון: אז שימצאו פתרון.
יפעת שאשא ביטון: שלא יצאו בראש חוצות ויגידו "רוצים אנחנו, אנחנו שם, אנחנו עושים את זה" ובסוף כשמגיעים לתכלס פתאום לא יודעים מה לעשות.
יפעת שאשא ביטון: עוד פעם אני אומרת:
יפעת שאשא ביטון: מי שלא יודע מה לעשות ימצא פתרון.
יפעת שאשא ביטון: יש תקציב, והוא לא קטן, יש תקציב של כמה עשרות מיליוני שקלים לטובת החוק הזה וחוק המצלמות, כולל ההכשרה.
יפעת שאשא ביטון: אין שום סיבה שזה לא יקרה.
יעל לינדנברג: אני מאגף התקציבים במשרד האוצר.
יעל לינדנברג: כפי שאמרה יושבת-ראש הוועדה, במסגרת החלטת הממשלה שהועברה ביחד עם הצעת החוק אכן ניתן תקציב.
יעל לינדנברג: לצד התקציב גם ניתנו תקנים ייעודיים.
יעל לינדנברג: למשרד יש אפשרות להחליט איפה להציב אותם.
יעל לינדנברג: כרגע לטענת משרד העבודה והרווחה זה נושא חדש שעלה.
יפעת שאשא ביטון: זה לא נושא חדש.
יפעת שאשא ביטון: אני בכוונה אומרת, כדי שלא יפילו לנו פה את הצעת החוק.
יעל לינדנברג: מבחינתם זה נושא שלא היה במסגרת ההצעה שעברה בזמנו ולכן מבדיקה ראשונית עולה שיש צורך בתקנים.
יעל לינדנברג: לכאורה אני חושבת שאם- - -
יפעת שאשא ביטון: ששר העבודה והרווחה יגיד שזה נושא חדש ויפיל את הצעת החוק.
יפעת שאשא ביטון: תקשיבו: לא יכול להיות שנבזבז את הזמן שלנו ואת הזמן של אנשים יקרים שמגיעים לכאן בשביל לשמוע בסוף שאת הדבר הכי בסיסי שביקשנו בהצעת החוק אנחנו לא מקבלים.
יפעת שאשא ביטון: באמת זה מקומם.
קארין אלהרר: אבל זה לא נושא חדש.
יפעת שאשא ביטון: אמרתי מלכתחילה שזה לא נושא חדש.
יפעת שאשא ביטון: אם הם רוצים להפיל את זה אז שיציעו ואנחנו נדע בדיוק מה המקור לכל הכישלון הזה.
ורד וינדמן: אני יושבת לפחות שנה בדיונים על כל מה שקשור למערכת ה-push, שהיא רלוונטית לא רק למשרד החינוך בהקשר של מורים, ועכשיו היא צריכה לקום גם בקשר לעובדי שירות, אלא היא רלוונטית גם לכל מי שקשור למעונות של משרד העבודה והרווחה, של חסות הנוער.
ורד וינדמן: המשרדים צריכים לעשות את מה שהם היו צריכים לעשות מזמן, בלי קשר בכלל להצעת החוק הזאת, וזה לבדוק את העובדים שנמצאים בקרבת ילדים.
ורד וינדמן: המערכות שמוקמות עכשיו, מה שמכונה מנגנון ה-push, שהצענו לפני יותר משנה, אמורות לפשט את העניינים, אמורות לאפשר דיווח בזמן אמת ולא אמורות להוסיף עבודה, הן אמורות לפשט את הדברים.
ורד וינדמן: תשתמשו במערכת טכנולוגית שכבר עובדים עליה, או לפחות כך אני מבינה, יותר משנה וכבר היו צריכים לסיים אותה, שאמורה לפשט את העניינים.
ורד וינדמן: צודקת חברת הכנסת אלהרר שאומרת שמרבית העובדים והעובדות יהיו ללא מרשם פלילי ולכן לא תידרש עבודת פיקוח או שיקול דעת מסיבית.
ורד וינדמן: ולכן זה פיקציה להגיד את הדברים האלה.
ורד וינדמן: ברור מעל לכל ספק שזה צריך לחול על כל העובדים בקרבת ילדים.
ורד וינדמן: אנחנו לא מדברים על מפגש חד-פעמי אלא על כל העובדים.
ורד וינדמן: להגיד שזה יחול רק על מנהל מעון – אין בזה טיפת היגיון מקצועית.
ורד וינדמן: להגיד טיעון כזה רק על סמך שיקולים תקציביים זה מופרך.
ורד וינדמן: תשתמשו במערכות הטכנולוגיות.
ורד וינדמן: קחו בחשבון שרוב העובדים יהיו ללא עבר פלילי.
ורד וינדמן: ודבר שני, תקימו נהלים.