GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמרית שקד גיטלין: גברתי היושבת-ראש, לפי סעיף 84ד הוועדה רשאית באישור ועדת הכנסת למזג הצעת חוק שהועברה אליה אחרי הקריאה הראשונה אם הצעת חוק אחת או יותר באותו נושא שהועברה אליה אחרי הדיון המוקדם.
שמרית שקד גיטלין: אז אם אתן מעוניינות למזג את ההצעות אנחנו צריכים להצביע כרגע על החלטת המיזוג, ואחר כך נעביר את זה לאישור ועדת הכנסת.
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו מצביעים על מיזוג ההצעות.
יפעת שאשא ביטון: מי בעד?
יפעת שאשא ביטון: בעד המיזוג – רוב
יפעת שאשא ביטון: נמנעים – אין
יפעת שאשא ביטון: בעד פה-אחד.
יפעת שאשא ביטון: אין מתנגדים, אין נמנעים.
שמרית שקד גיטלין: עו"ד סיגל מרד ממשרד העבודה.
סיגל מרד אברג'יל: בוקר טוב.
סיגל מרד אברג'יל: אנחנו מברכים מאוד על הדיון הזה.
סיגל מרד אברג'יל: אנחנו רואים חשיבות רבה בקידום החוק הזה.
סיגל מרד אברג'יל: כל גורמי המשרד נרתמו לצורך קיום הדיונים במהלך תקופת הפגרה.
סיגל מרד אברג'יל: יש נקודות שטעונות ליבון בתוך הממשלה, וזה יקרה תוך כדי הדיונים.
סיגל מרד אברג'יל: באותן נקודות אני אעיר ואומר שזה נושא שאנחנו צריכים לדון לגביו.
סיגל מרד אברג'יל: אנחנו כרגע נקריא את הנוסח שמשלב בין הצעת החוק הממשלתית להצעות שעלו מתוך הדיונים והצעות של הוועדה.
סיגל מרד אברג'יל: בעניינים שבהם אין הסכמה או שהנוסח לא סגור באופן מלא אני אגיד באופן מפורש שזה נושא שאנחנו רוצים לבדוק פעם נוספת.
שמרית שקד גיטלין: רק אגיד פרוצדורלית שאנחנו קוראים מתוך הנוסח שמונח על השולחן שכתוב עליו: "טיוטת נוסח לדיון ביום 4.9.18".
קריאה: זה מיזוג מלא של שתי ההצעות הפרטיות?
שמרית שקד גיטלין: לא.
שמרית שקד גיטלין: לא מדובר במיזוג הצעות החוק הפרטיות.
קריאה: איך החלטתן מה להכניס ומה לא?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו ישבנו בדיונים והחלטנו כמי שמציעות את הצעת החוק יחד עם הצעת החוק הממשלתית, להחליט מה נכנס ומה לא.
יפעת שאשא ביטון: יש לנו הסמכות לכך, וזה מה שאנחנו מביאים לשולחן.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר לפרוטוקול בהמשך לדברייך שככל שיידרשו דברים לליבון הכול אני מבקשת שייעשה עד פתיחת המושב.
יפעת שאשא ביטון: לא בכדי אנחנו יושבים כאן בפגרה.
יפעת שאשא ביטון: ביקשנו מאנשים להגיע באופן מיוחד כדי שנעמוד במשימה הזאת.
סיגל מרד אברג'יל: הצעת חוק הפיקוח על מעונות יום לפעוטות, התשע"ח–2018
יפעת שאשא ביטון: הדברים פה מאוד ברורים.
יפעת שאשא ביטון: אפשר להמשיך.
שמרית שקד גיטלין: "סביבה חינוכית וטיפולית הולמת".
נכון. אמרתי: בסעיף ההגדרות לעומת הצעת החוק הממשלתית הייתה הגדרה של "בעלים", והיא נמחקה.
נכון. אמרתי: אנחנו מתחילים בהגדרה של "גוף בודק".
סיגל מרד אברג'יל: הגדרת "הורשע" שהייתה בהצעת החוק הממשלתית נמחקה.
סיגל מרד אברג'יל: אנחנו עוברים להגדרה הבאה:
קארין אלהרר: אני רוצה לחזור למחיקה של "בעלים".
קארין אלהרר: יש העניין שבמעונות יום יש גננת מנהלת ויש בעלים של המעון שזה לא תמיד אותו דבר.
קארין אלהרר: למה הורדנו את ההגדרה של "בעלים"?
שמרית שקד גיטלין: כשנגיע להוראה עצמה שקובעת מי חייב רישוי את תראי שהוספנו במפורש את הבעלים.
קריאה: אנחנו נשמח להגיב על זה גם כשנגיע.
שמרית שקד גיטלין: זאת אומרת ה - - - הוא גם על הבעלים - - - את חובת הרישוי.
שמרית שקד גיטלין: יכול להיות שאנחנו צריכים גם בהוראות הפליליות לומר על מי אנחנו מטילים את ההוראה הפלילית: על המנהל, על המפעיל או על הבעלים.
שמרית שקד גיטלין: אנחנו על זה בסעיף עצמו.
קארין אלהרר: אבל על מי שתוטל האחריות זה - - - השאלה היא איך אנחנו מגדירים "בעלים".
שמרית שקד גיטלין: כרגע חשבנו שלא נכון בכלל להגדיר את המונח "בעלים", ופשוט לומר בכל מקום גם "בעלים" וכשאנחנו רוצים להטיל אחריות גם על המפעיל - -
קארין אלהרר: האחריות היא על כולם?
שמרית שקד גיטלין: בדיוק.
קריאה: וההגדרה של "הורשע" היא - - -
שמרית שקד גיטלין: לאור ההערות של המחלקה הפלילית, של גבי פיסמן, על "הורשע" שזה מיותר, זה נמחק.
גיל אשכנזי: מתי יש הבחנה בין "מפעיל" ל"בעלים"?
שולי מועלם-רפאלי: תציג את עצמך, בבקשה.
גיל אשכנזי: אני עורך דין גיל אשכנזי מויצ"ו העולמי.
גיל אשכנזי: אנחנו רוצים להבהיר מתי יש הבחנה בין בעלים למפעיל.
יפעת שאשא ביטון: יש סעיף שמוקדש לזה.
יפעת שאשא ביטון: כשנגיע לזה תוכל להתייחס.
קריאה: אני מהמחלקה הפלילית במשרד המשפטים.
קריאה: אנחנו גם נשמח להתייחס לזה כשנגיע לחלק הזה ולהסביר.
גיל אשכנזי: - - - הבעלים של הרישיון הוא הבעלים?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא נתווכח על זה עכשיו.
יפעת שאשא ביטון: כשנגיע לסעיף נוכל להציג גם את העמדות המקצועיות וגם נוכל לשמוע אתכם.
יפעת שאשא ביטון: כרגע אנחנו רק בחלק של ההגדרות.
ורד וינדמן: רק בנושא ההרשעה.
ורד וינדמן: ההגדרה של "הרשעה" היא הגדרה מרחיבה.
ורד וינדמן: היא אומרת גם על קביעת אשמה.
ורד וינדמן: אם זה מופיע בתנאי הרישיון דיינו, אבל השאלה - -
יפעת שאשא ביטון: זה מופיע בתנאי הרישיון.
יפעת שאשא ביטון: לא רק הרשעה, אלא יש אפילו החלק של ההליך הפלילי.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו אפילו לא מחכים למורשע.
ורד וינדמן: זה לא מיותר?
שמרית שקד גיטלין: זה לא מיותר.
שמרית שקד גיטלין: פשוט אין צורך בחקיקה להגדיר את המילה "מורשע".
שמרית שקד גיטלין: אפשר לבקש מנציגת המשטרה שתסביר בדיוק.
שמרית שקד גיטלין: כשאנחנו מבקשים למידע על הרשעה איזה מידע משרד העבודה יוכל לקבל?
ליאורה סולטן: בוקר טוב.
ליאורה סולטן: אני עורכת דין מהייעוץ המשפטי במשטרה.
ליאורה סולטן: אני מבינה למה את שואלת בעניין ההרשעה.
ליאורה סולטן: מחקנו את ההרשעה והשארנו את ההליך הפלילי.
ליאורה סולטן: ההליך מתחיל בפתיחת תיק שמשמעותו שהמידע יעבור כבר משעה שמישהו יבקש לקבל מידע.
ליאורה סולטן: כמובן, אם הוא עובר והוא יודע שנפתח לו תיק, והוא ירצה להמתין עד ההרשעה או עד סגירת התיק אז את המידע על ההרשעה יקבל אותו מנכ"ל.
ליאורה סולטן: אנחנו גם המלצנו להכניס שהוא זה שיקבל את המידע.
ליאורה סולטן: אני רק מדגישה – המידע הזה הוא לפי סעיף 6 לחוק המרשם הפלילי.
ליאורה סולטן: המשמעות היא שרואים הרשעות עד תום תקופת ההתיישנות שהיא התקופה הקצרה יותר.
ליאורה סולטן: ככלל – 7 שנים מרגע שאדם קיבל את גזר הדין.
ליאורה סולטן: אם אדם לא הורשע אתם לא תקבלו את המידע הזה.
ליאורה סולטן: זה לא נכלל תחת סעיף 6, ולמעשה, הגיליון שלו ייצא נקי בהיבט הזה.
ליאורה סולטן: אם נסגר לאדם תיק שעה שראיתם אותו פתוח, ולפתע הוא נעלם אתם לא תדעו שהוא נסגר כי הוא נעלם.
ליאורה סולטן: אתם, כנראה, תסיקו את זה, אבל המידע הזה לא יהיה לפני המנכ"ל כי זה לא הקף המידע שלו הוא זכאי.
קארין אלהרר: זה היה גם לפני התיקון של אמסלם?
ליאורה סולטן: אלה דברים בחוק המרשם הפלילי שהוא החוק הקובע כרגע.
ליאורה סולטן: כל התיקונים בחוק המידע הפלילי הם עדיין לא בתוקף, ואנחנו דנים בהם.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נמצאים רק בחלק ההגדרות.
יפעת שאשא ביטון: גם מה שהיא הציגה עכשיו זה משהו שנמצא בתוך החוק ומופיע בהמשך ומסביר על מי מדווחים, איך מדווחים וכל הפרוצדורה.
יפעת שאשא ביטון: אז חבל שאנחנו מתעכבים בסעיף ההגדרות שבסך הכול מה הוא מה.
יפעת שאשא ביטון: בן אדם שמורשע גם לא צריך להגדיר – אנחנו יודעים מה זה בן אדם שהורשע, ועוד לקחנו את זה כמה צעדים קדימה עוד לפני שהוא מורשע ויהיה דיווח.
יפעת שאשא ביטון: אז בואו נקרא את הפרק של ההגדרות.
יפעת שאשא ביטון: אם יש משהו מהותי תעירו, ואם לא אז נצלול לכל אחד מהסעיפים ושם תוכלו להתייחס גם לזה.
גיל אשכנזי: אנחנו נוכל כמעסיק לבקש מכם אישור לגבי עובדים שבאים אלינו?
שמרית שקד גיטלין: זה לא רלוונטי לסעיף ההגדרות.
שולי מועלם-רפאלי: גם אחרי החוק הזה לא תוכל.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נגיע לסעיף ונדון בו.
יפעת שאשא ביטון: זה לא רלוונטי לסעיף ההגדרות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו עוד לא במקום איך מבצעים את הפרוצדורה.
שמחה סחר: המשרד זה משרד הרווחה?
יפעת שאשא ביטון: המשרד זה המשרד הממונה.
יפעת שאשא ביטון: רק שימו לב איך אתם קופצים לכל מיני דברים שלא קשורים.
יפעת שאשא ביטון: ככה לא נתקדם לשום מקום.
יפעת שאשא ביטון: אמרתי גם בדיונים הקודמים – המשרד הוא המשרד הממונה.
יפעת שאשא ביטון: היום זה משרד הרווחה, והשאיפה שלנו שזה יהיה משרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: כשזה יהיה כולנו נגיד "דיינו", ואם זה יעבור שוב וידלג למשרד אחר אז המשרד שיהיה אמון עליו.
יפעת שאשא ביטון: הרעיון הוא שלא משנה איפה הילדים יהיו, תחת איזה גג, אנחנו נהיה מחויבים להם בדברים האלה.
יפעת שאשא ביטון: השר יהיה השר הממונה, כמו שאמרתי.
סיגל מרד אברג'יל: זאת לא הצעת החוק.
יפעת שאשא ביטון: זאת הצעת החוק שלנו, ואנחנו מתעקשים שזה יהיה "השר הממונה".
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להזכיר לכולם שבתחילת הקדנציה הנוכחית זה בכלל חנה במשרד הכלכלה.
יפעת שאשא ביטון: תהליך של שנתיים עשיתי עם משרד הכלכלה, הגענו לישורת האחרונה של ועדת שרים וטרפו לנו את הקלפים והעבירו את זה למשרד הרווחה והתחלנו הכול מחדש.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו ביקשנו, ואנחנו עומדים על זה שזה יהיה "השר הממונה".
יפעת שאשא ביטון: כרגע זה משרד הרווחה, אין שום בעיה.
יפעת שאשא ביטון: לא ביקשנו אפילו שזה יהיה משרד החינוך למרות שהיינו מאוד רוצים.
קארין אלהרר: גם המשרד - - -
עפרה קורת: גם המשרד צריך להשתנות.
יפעת שאשא ביטון: זה צריך להיות מי שממונה.
קריאה: גם אם זה לא המשרד את צריכה להגיד את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני אמרתי.
יפעת שאשא ביטון: גם אישרתי את זה.
יפעת שאשא ביטון: גם המשרד – בכל מקרה זה צריך להיות מי שממונה.
סיגל מרד אברג'יל: אני שבה ומבהירה כי עמדת הממשלה ועמדת השר היא שהשר הוא שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים - -
יפעת שאשא ביטון: יש דברים שהם לא רלוונטיים והם גם לא יעלו פה לדיון.
יפעת שאשא ביטון: היום זה שר כץ.
יפעת שאשא ביטון: מחר השר כץ הופך להיות שר הכלכלה או שר המשפטים או כל מה שהוא חפץ בו, בסדר?
סיגל מרד אברג'יל: אני אשמח לתת הבהרה.
סיגל מרד אברג'יל: תחום המעונות, כאשר היה במשרד הכלכלה או במשרד התמ"ת לעולם היה שייך לתחום התעסוקה.
סיגל מרד אברג'יל: תחום התעסוקה הוא אותו תחום.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא בשנות - - -
סיגל מרד אברג'יל: יש דיון אחר שהוא דיון שלם שאני מכירה אותו האם המקום הראוי של האגף למעונות יום הוא במשרד אחר - -
יפעת שאשא ביטון: סיגל, אני אפילו לא מנהלת - -
סיגל מרד אברג'יל: - - -
יפעת שאשא ביטון: אני אפילו לא מנהלת את השיח החשוב והראוי איפה זה צריך לחנות.
יפעת שאשא ביטון: אני לא מנהלת את השיח הזה.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אומרת – אם מחר יהיו הסכמים קואליציוניים ויחליטו שמעבירים את זה למשרד פלוני אלמוני אז מה אתם אומרים?
יפעת שאשא ביטון: שאם זה עובר מחר למשרד אחר אז כל הדבר הזה בטל ומבוטל?
סיגל מרד אברג'יל: אני נצמדת לנוסח שמונח כאן והוא נוסח הוועדה שהגדיר בעצם את השר כשר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.
סיגל מרד אברג'יל: לא הכנסתי שום דבר חדש ושום דבר שהוא לא - - - ככל שכאן יהיה שינוי אז, כמובן, הממשלה תשקול את צעדיה - -
קארין אלהרר: די לאיים.
יפעת שאשא ביטון: קארין, אני אפילו לא שומעת את הדברים האלה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא במקום של להתרגז מהם.
קארין אלהרר: אי אפשר לאיים.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לך בצורה הכי לא ממלכתית שיש – אני לא שומעת את כל השיח הזה יותר.
יפעת שאשא ביטון: מכאן אנחנו הולכים למטרה ונצביע על מה שצריך - -
יפעת שאשא ביטון: רגע, סיגל.
יפעת שאשא ביטון: יש דברים שאנחנו דנים בהם, ויש דברים שהם ייהרג ובל יעבור.
יפעת שאשא ביטון: אני לא יושבת כאן ומביאה את כל האנשים האלה כדי שמחר בבוקר איזו ישות פוליטית תחליט שלא מתאים לה, והיא רוצה את זה כחלק מההסכמים, וכל הזמן שבזבזנו פה הולך לאבדון.
שולי מועלם-רפאלי: את יכולה להסביר את הרציונל?
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו הרי יודעים שהאגף הזה - -
קארין אלהרר: מה הרציונל?
קארין אלהרר: אגו.
שולי מועלם-רפאלי: קארין, אם הייתי רוצה שאת תסבירי הייתי מבקשת ממך.
קארין אלהרר: אני יכולה לעזור.
יפעת שאשא ביטון: היא יכולה להגיד את מה שסיגל לא יכולה להגיד.
שולי מועלם-רפאלי: לפחות קארין ואני נמצאות פה מהכנסת הקודמת ושם שרפנו הרבה שעות מול משרד הכלכלה ומיכל וכל האנשים שהיו שם.
שולי מועלם-רפאלי: בקדנציה הזאת זה התחיל במשרד הכלכלה גם כן ועבר אליכם.
סיגל מרד אברג'יל: אבל זה אותו דבר.
יפעת שאשא ביטון: אז מה הבעיה שמשפטית יהיה כתוב: "השר שהממשלה שהעניקה לו את הסמכות"?
סיגל מרד אברג'יל: השר שהניח את הצעת החוק הממשלתית.
יפעת שאשא ביטון: ויקבל את כל הקרדיט ומקבל את כל הכבוד.
סיגל מרד אברג'יל: זה לא עניין של קרדיט.
יפעת שאשא ביטון: אז בגלל שהוא הגיש את זה אז לעולמי עד הוא זה שינהל את זה?
יפעת שאשא ביטון: אני לעולמי עד אהיה יושבת-ראש הוועדה לזכויות הילד?
שולי מועלם-רפאלי: - - - שהשרה שקד תיקח איתה בעזרת ה' עד סוף הדורות?
שולי מועלם-רפאלי: בחייכם, זה נשמע הזיה.
שולי מועלם-רפאלי: תסלחי לי, זה נשמע פשוט הזיה.
שולי מועלם-רפאלי: ואת יודעת שיושבות פה שלוש חברות כנסת שעובדות בצמידות טוטלית עם השר שלכם, מעריכות אותו בלי הפסקה, עושות איתו המון שינויים אבל זה נשמע ממש לא שייך.
שולי מועלם-רפאלי: ההסבר שלך לא מחזיק מים.
שולי מועלם-רפאלי: אם כרגע השר שהניח את זה הוא השר חיים כץ, שר הרווחה אז משהו לא ברור.
קארין אלהרר: היא לא אשמה.
סיגל מרד אברג'יל: לו הייתה הסכמה מול הממשלה - -
יפעת שאשא ביטון: סיגל, אנחנו כאן כדי לדון על הדברים.
יפעת שאשא ביטון: אם הכול כאן זה "ראה וקדש" אז בואו נצביע ולהתראות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כאן כדי לדון על הדברים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא הולכים לייצר כאן מציאות מקובעת לנצח נצחים שזה יחנה במשרד העבודה והרווחה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו גם מצד שני לא אומרים שננהל על הגב של החוק הזה את כל השיח האידיאולוגי – גם את זה אני לא באה ומבקשת.
יפעת שאשא ביטון: אני בסך הכול באה ואומרת, בואו נשאיר את זה פתוח כי אנחנו מכירים את המערכת הפוליטית ואנחנו יודעים שהיום זה כאן ומחר זה שם.
יפעת שאשא ביטון: לכן אני לא מבינה, ואני יודעת שגם לא תהיה התנגדות שמשפטית יהיה כתוב: "השר שהממשלה העיקה לו את הסמכות לביצוע חוק זה".
יפעת שאשא ביטון: מחר חיים כץ יעבור למשרד הכלכלה והמעונות כל כך בנשמתו והוא רוצה לקחת את זה איתו אז הוא ייקח את זה איתו ויוכל להמשיך לקיים את החוק.
סיגל מרד אברג'יל: דבר ראשון, אני מוכנה לבחון את ההצעה - -
יפעת שאשא ביטון: את לא מוכנה.
יפעת שאשא ביטון: אתם תדברו על ההצעה ותביאו את זה כשזה ברור לכולם שזה השר הממונה.
יפעת שאשא ביטון: היום זה משה, מחר זה יעקב ומחרתיים מישהו אחר.
סיגל מרד אברג'יל: בואו נבהיר דבר אחד.
סיגל מרד אברג'יל: גם היום לממשלה יש סמכות להעביר תחומי אחריות על חוקים שונים - -
קארין אלהרר: אז ממה - - - מה הבעיה?
סיגל מרד אברג'יל: - - גם בלי שנכתב נוסח מהסוג הזה.
יפעת שאשא ביטון: החוק הזה מקבע.
סיגל מרד אברג'יל: הנוסח הזה לא מקבע.
סיגל מרד אברג'יל: הנוסח הזה שומר על האופן שבו כותבים את מרבית החוקים במדינת ישראל.
יפעת שאשא ביטון: החוק הזה אומר שזה יהיה במשרד העבודה והרווחה, ועם כל הכבוד, המסמך הזה הוא לא מסמך פוליטי.
יפעת שאשא ביטון: הוא מסמך מקצועי, ואנחנו צריכים להתייחס אליו ככזה.
סיגל מרד אברג'יל: כל הדיון שנעשה כאן הוא לא דיון מקצועי.
יפעת שאשא ביטון: חד משמעית הוא דיון מקצועי.
יפעת שאשא ביטון: אבל בשביל הפוליטיקה נגיד לפרוטוקול: שר העבודה והרווחה יום הוא השר חיים כץ.
יפעת שאשא ביטון: הוא מוערך על כך שהוא מאפשר לנו ומסייע לנו ונותן לנו גב לקדם את החוק החשוב הזה.
יפעת שאשא ביטון: הוא זה שהביא אותו לשולחן הממשלה ואחר כך לשולחן הכנסת.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מודים לו על כך, ואני אומרת את זה לא בציניות.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת את זה באמת - -
קארין אלהרר: הממשלה לא ראתה, אבל קדנו קידה.
יפעת שאשא ביטון: כל עוד הוא שר העבודה והרווחה והמעונות חונים במשרד העבודה והרווחה הוא גם ימשיך לקדם את החוק הזה.
יפעת שאשא ביטון: אף אחד לא יודע איפה אני אהיה מחר בבוקר, איפה הוא יהיה.
יפעת שאשא ביטון: המקום שלכם הוא עוד מקום הרבה יותר יציב ובטוח, אבל אתם יודעים שאצל הפוליטיקאים התזוזה היא כל הזמן.
יפעת שאשא ביטון: לכן אני רוצה לדאוג לילדים האלה.
יפעת שאשא ביטון: זאת לא פוליטיקה.
יפעת שאשא ביטון: אני לא דואגת עכשיו לחברי הכנסת ולשרים.
יפעת שאשא ביטון: אני דואגת לילדים האלה.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שלא משנה איפה ילדים האלה יחנו, באיזה משרד הם יהיו – החוק הזה יהיה רלוונטי לגביהם.
יפעת שאשא ביטון: יש לכם דרך משפטית אחרת להגיד את זה ממה שאני אמרתי?
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, לכו, תחשבו ותחזרו.
יפעת שאשא ביטון: לא יהיה קיבוע של החוק.
קארין אלהרר: לא צריך להתייפייף.
קארין אלהרר: כל מי שיושב כאן סביב השולחן רוצה שהאחריות תעבור למשרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו גם לא דנים בזה.
קארין אלהרר: זה לא הדיון, וכרגע זה במשרד הרווחה וכולם מכבדים את השר על זה שזה אצלו והוא מקדם את זה.
קארין אלהרר: אבל אולי הוא יהיה שר החינוך, מאיפה אתם יודעים?
סיגל מרד אברג'יל: אנחנו לא עושים את המלחמה ברמה פרסונלית.
קארין אלהרר: אז מה העניין?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבזבזים הרבה זמן על משהו שהוא לא.
סיגל מרד אברג'יל: אני מסכימה לגמרי - -
יפעת שאשא ביטון: הוא צריך להשתנות - -
סיגל מרד אברג'יל: כרגע אין הסכמה לשינוי כזה.
סיגל מרד אברג'יל: מבחינתנו - -
סיגל מרד אברג'יל: אנחנו נצטרך לבחון את זה ולכן בוודאי זה לא סעיף שאפשר להצביע עליו.
יפעת שאשא ביטון: שמרית, תגידי, בבקשה, מה הנוסח.
שמרית שקד גיטלין: הנוסח הוא "השר" – "השר שהממשלה העניקה לו את הסמכות לביצוע חוק זה".
שמרית שקד גיטלין: אנחנו חוזרים לעמוד הקודם: "המשרד" – "המשרד שעליו ממונה השר".
יפעת שאשא ביטון: אל תגידי - - - תגידי שתבדקי.
סיגל מרד אברג'יל: אנחנו יודעים מה העמדה, אבל אנחנו נחזור ונבדוק את זה.
יפעת שאשא ביטון: אז תסבירי להם שהעמדה הזאת צריכה להתרכך.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא לוקחים להם את הבכורה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו משאירים את זה שם, אבל אנחנו רק אומרים שאם הם יעברו וירצו את הבכורה יחד איתם אז תהיה להם אפשרות לקחת.
ענת דייגי: אני רוצה להגיד שאני כל כך מסכימה עם יפעת.
ענת דייגי: אני ענת דייגי.
ענת דייגי: איבדתי את הבן שלי במעון פרטי, ואני מייצגת פה הורים – בין אם קבוצת פעילים אקטיבית ובין אם אלפי אנשים שחתמו על עצומה או אנשים שהשקיעו מכספם כדי ליישם את חוק הפיקוח.
ענת דייגי: לגבי מה שמקובע ומה לא – כואב לי לשמוע שהדיון הוא איזה שר ייקח את זה אליו ומי יהיה כתוב בחוק, ולעומת זאת מספר הילדים לא כתוב בחוק.
ענת דייגי: בהגדרות השר יכול לקבוע מעכשיו לעכשיו על כמה ילדים זה יחול – 28 ילדים או על 20 ילדים.
ענת דייגי: זה משהו שחייבים לקרקע בחוק.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נקבע את זה בחוק.
יפעת שאשא ביטון: המשפט הראשון שאמרתי בנוגע לחוק זה שמספר הילדים ישתנה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו בכוונה לא הכנסנו את זה לכאן כדי שנוכל להכניס את זה בדיון.
ענת דייגי: אבל את לא יכולה לשנות את זה בתוספת הראשונה.
ענת דייגי: זה היה בהגדרות.
יפעת שאשא ביטון: אפשר למחוק את זה.
ענת דייגי: מעולה.
ענת דייגי: תודה.
יפעת שאשא ביטון: שנית, אנחנו נגיע לסעיף הזה ונדון בו כמו שצריך.
ענת דייגי: אם אפשר למחוק את זה - - -
יפעת שאשא ביטון: אני רואה חשיבות בהתעקשות על כך שהשר שיממש את החוק או יישם את החוק יהיה השר הממונה ולא שר מסוים.
ענת דייגי: בזה אני מסכימה איתך.
ענת דייגי: להפך – את זה אמרתי.
שולי מועלם-רפאלי: צריך גם להיאמר לפרוטוקול ששרים בממשלת ישראל לא עובדים לפי מה שבא להם.
שולי מועלם-רפאלי: רק כדי שהשיח יהיה מכובד.
קארין אלהרר: - - - ממשלה, שולי.
שולי מועלם-רפאלי: קארין, בואו נשמור על זה במקום של - - - אלייך כמי שאיבדה אובדן בלתי נתפס.
שמרית שקד גיטלין: אני רוצה להזכיר תיקון שעשינו בהגדרת מעון יום לפעוטות – בעצם הורדנו את ההגדרה שהוא נועד לשמש מקום לצורך מתן טיפול חינוכי לפעוטות.
שמרית שקד גיטלין: החלפנו את זה ל"מקום לשהות יומית לפעוטות".
שמרית שקד גיטלין: הכוונה היא להחיל את זה על כמה שיותר מעונות.
שמרית שקד גיטלין: ככל שההגדרה יותר רחבה אנשים נופלים ממנה כי מספיק שאדם יגיד, אני לא ממלא צרכים חברתיים של תינוקות אצלנו במעון, אני רק שומר עליהם – לכאורה הוא לא נכנס להגדרת מעון יום לפעוטות.
שמרית שקד גיטלין: ואז לכאורה הוא יכול לצאת מתחולת החוק.
שמרית שקד גיטלין: לכן אנחנו רצינו שתהיה הגדרה מאוד מצומצמת: כל מקום ששוהים בו באופן יומי פעוטות בעצם נכנס לתחולת החוק הזה.
שמרית שקד גיטלין: כמובן, בהגדלה של מספר שהדיון לגביו יתקיים בהמשך.
שמרית שקד גיטלין: "מספר הפעוטות השוהים בו כמפורט בתוספת הראשונה" – אני מניחה שנגיע לתוספת הראשונה ויהיה בה דיון לגבי המספר.
שמרית שקד גיטלין: מאותה סיבה גם הורדנו את פסקה 3.
שמרית שקד גיטלין: הייתה הגבלה של מספר השעות בשבועות, ולא רצינו שאנשים יוכלו להתחמק מתחולת החוק כדי להוריד 10 שניות מהסוף ולהגיד שהם עובדים 29 שעות וחצי ולכן הם לא חייבים ברישיון.
שמרית שקד גיטלין: לכן גם כאן הורדנו את ההגבלה של השעות, ולכן המשמעות היא שכל מספר שנקבע ששוהים בו באופן יומי פעוטות יהיה חייב ברישיון.
שולי מועלם-רפאלי: שמרית, אותו דבר ביחס לשעות – האם אנחנו לא יכולים ליפול עם זה גם עם מספר ילדים?
שולי מועלם-רפאלי: נניח שיש במעון 14 ילדים ותגדירי שהמינימום זה שבעה, אז יחלקו את זה לשלוש קבוצות.
שולי מועלם-רפאלי: איך אנחנו מחזקים את הדבר הזה שחלוקה של מקום אחד לשלוש קבוצות לא מוציאה את האנשים?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מדברים על קבוצה, אנחנו מדברים על מעון.
יפעת שאשא ביטון: עצם זה שבעלים הם בעלים של איקס ילדים – ואת זה נצטרך לקבע משפטית – סופרים את סך כול הילדים.
יפעת שאשא ביטון: קשה לי להאמין שמישהו ייקח שלושה מבנים ויחלק תשעה ילדים לשלוש קבוצות - -
קריאה: חוץ מזה שאנחנו נשמח שהם יהיו בקבוצות קטנות יותר.
שולי מועלם-רפאלי: כל מה שהוא פחות משבעה ילדים.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מודעים למורכבות.
יפעת שאשא ביטון: נדבר על זה כשנגיע למספר הילדים.
יפעת שאשא ביטון: אני רק מזכירה לכולם שהמספר ההתחלתי היה 28.
יפעת שאשא ביטון: אפילו לא שמתי אמצע כדי לנהל משא ומתן – הלכנו ישר למטרה.
ולרי זילכה: אני עורכת הדין ולרי זילכה, בית איזי שפירא, פורום ארגונים והורים למען ילדים עם מוגבלות.
ולרי זילכה: אם אפשר להבהיר בהגדרת "פעוט" את התוספת של סעיף 2 שמאפשרת לילדים עד גיל 4.
ולרי זילכה: אני מבינה שהרציונל היה פעוטות עם עיכוב התפתחותי, אבל הנוסח לא כל כך ברור לי.
ולרי זילכה: אם אפשר להבהיר אותו, בבקשה.
קריאה: את מתכוונת להגדרת פעוט?
יפעת שאשא ביטון: את יכולה לחדד את השאלה?
ולרי זילכה: הבנתי שהרציונל במקור של ההרחבה עד גיל 4 היה עבור פעוטות עם עיכוב התפתחותי.
ולרי זילכה: אבל פה הכנסתם באופן גורף את זה כהגדרה של פעוט שזה עד גיל 4.
ולרי זילכה: גם כתוב שלא חל עליו חוק לימוד חובה שלא כל כך הבנתי כי פעוטות עם עיכוב התפתחותי, אין סיבה שלא יחול עליהם חוק לימוד חובה.
סיגל מרד אברג'יל: נמצא גם לירן ממשרד החינוך שיוכל להסביר במקום שלא אדייק.
סיגל מרד אברג'יל: עקרונית האמירה שלא חל עליו לימוד חובה – מרגע שילד מגיע לגיל לימוד חובה חל עליו לימוד חובה - -
ולרי זילכה: שזה גיל 3.
סיגל מרד אברג'יל: - - אלא שרשאי הגורם הממונה במשרד החינוך לפטור אותו מחוק חינוך חובה.
סיגל מרד אברג'יל: לגבי ילדים עם עיכוב התפתחותי ניתן פטור.
סיגל מרד אברג'יל: לכן הסיפה מתייחסת לאותה קבוצה.
ולרי זילכה: אני רוצה לבדוק את זה.
יפעת שאשא ביטון: עד סוף הפגרה יש לך זמן לבדוק.
גיל אשכנזי: יש לי שאלה.
גיל אשכנזי: אני חושב שאני מדבר בעניין זה בשם כל הארגונים הגדולים.
גיל אשכנזי: אני מפנה לסעיף 2א בהצעת החוק הפרטית של יושבת-ראש הוועדה.
גיל אשכנזי: סעיף 2א לא מוזג להצעת החוק שלפנינו, ואני אסביר למה אנחנו עומדים על כך שהוא יחזור.
גיל אשכנזי: בעינינו, זה אחד הסעיפים החשובים ביותר בחוק.
גיל אשכנזי: ידוע שלא כל הילדים מגיל לידה עד גיל 3 נמצאים במסגרות בכלל, לא רק מסגרות מפוקחות שלנו, גם לא במסגרות פרטיות.
גיל אשכנזי: היום אנחנו מפוקחים וולונטרית בהסכמים עם המשרד.
גיל אשכנזי: אין לנו נתונים מלאים - -
יפעת שאשא ביטון: הם לא רוצים את חוק הפיקוח בכלל.
גיל אשכנזי: שיעור גדול לא נמצא בכלל במסגרות.
גיל אשכנזי: בויצ"ו בחלק מהמעונות יש לנו רישום של פי שלושה מהמקומות שיש לנו.
גיל אשכנזי: יש מחסור גדול מאוד במעונות.
גיל אשכנזי: סעיף 2א הוא סעיף שהיה גורם לחוק הזה לא להיות אות מתה ולא לחול רק על חלק קטן מאוד.
גיל אשכנזי: ככל שייבנו יותר מעונות וככל שמעונות יהיו מפוקחים על-פי החוק הזה, כך החוק ישיג את מטרתו.
גיל אשכנזי: חסעיף 2א הוא סעיף שקובע שלושה אלמנטים שאנחנו עומדים עליהם: א', אין היום תכנון בעיר שעושה היום תב"ע לצרכים של המעונות.
גיל אשכנזי: מבחינתם אין.
גיל אשכנזי: אז קבעת בהצעת החוק הפרטית שלך שרשות החינוך המקומית תגבש את הצרכים; ב', הקצאת קרקע - -
יפעת שאשא ביטון: זה לא על השולחן ויש לי תשובה.
יפעת שאשא ביטון: חבל שאנחנו נדון על מה שאין.
יפעת שאשא ביטון: בואו נדון על מה שיש למרות שזה טבע בפוליטיקה בכלל לדבר על מה שאין ולא על מה שי.
גיל אשכנזי: אבל גם במימון המדינה.
יפעת שאשא ביטון: חבל לנו על הזמן פשוט.
גיל אשכנזי: את כתבת בהצעת החוק הפרטית שלך שהקרקע לבנייה תוקצה בתב"ע על-ידי הרשות המקומית, והבנייה תהיה במימון המדינה.
גיל אשכנזי: היום אנחנו - -
יפעת שאשא ביטון: הוא רוצה להשמיע עכשיו את כל הצרות של הכול.
יפעת שאשא ביטון: אתה רוצה לתת לי לענות?
יפעת שאשא ביטון: חבל על הזמן של כולם.
יפעת שאשא ביטון: סליחה על הבוטות.
גיל אשכנזי: אני רוצה שהסעיף הזה ייכנס.
גיל אשכנזי: גברתי, רק שיהיה לפרוטוקול - -
יפעת שאשא ביטון: לפרוטוקול אתם רוצים את סעיף 2 - -
גיל אשכנזי: תכלית החוק חייבת שכל הילדים יהיו במסגרות מפוקחות, לא רק מי שנמצא היום.
גיל אשכנזי: היום יש 100 אלף - - - אצלנו.
גיל אשכנזי: לא, לא.
יפעת שאשא ביטון: אל תגיד לי מה לא.
יפעת שאשא ביטון: בוא אני אגיד לך מה אנחנו עושים - -
גיל אשכנזי: יש כאלה שלא במסגרות בכלל.
יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו לא מדברים עכשיו על חוק חינוך חובה חינם.
יפעת שאשא ביטון: בואו לא נערבב פה כול, בסדר?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על זה שמי שמגיע למסגרת, אנחנו יודעים מי הבן אדם שמחזיק את הילד באותה מסגרת.
יפעת שאשא ביטון: אני גם אגיד משהו לגבי התנאים הפיזיים – ארבע שנים במסגרת דיוני הוועדה לזכויות הילד אנחנו מטפלים בהיבטים הבטיחותיים שקשורים לילדים.
יפעת שאשא ביטון: זה בנפשנו, ואנחנו לא נכנסנו לזה כאן עכשיו כי היינו צריכים לגרור את הדיונים לא עד סוף המושב הבא, אלא אולי גם עד סוף הקדנציה הזאת והיינו מגיעים לקדנציה הבאה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו אמרנו שיש העניין של שיקול דעת של הורים.
יפעת שאשא ביטון: אם כהורה אתה מגיע ורואה שזה מחסן מוזנח אתה יכול להגיד שאתה לא שם את הילד שלך פה.
יפעת שאשא ביטון: אבל כשאתה מגיע בבוקר ורואה אישה נחמדה שמחייכת מאוזן לאוזן אתה לא באמת יודע מי האישה שנמצאת מולך.
יפעת שאשא ביטון: אז רובן מלאכיות, וחלקן הן גם שטן בדמות אדם.
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו צריכים לראות איפה אנחנו מכניסים את הרגל בדלת ועושים את הדברים הכי חשובים לנו בזמן המועט שנשאר לנו.
יפעת שאשא ביטון: בואו נגיד את האמת, אין לנו עוד הרבה זמן.
גיל אשכנזי: גם אם זה פספוס.
יפעת שאשא ביטון: אני מעדיפה לפספס את זה מאשר לפספס את הכול.
יפעת שאשא ביטון: כל אחד ושיקוליו הוא.
טוקא ילין מור: אני טוקא ילין מור, העמותה למען הילד בגיל הרך.
טוקא ילין מור: אני הבנתי את הרצון לצמצם את ההגדרה של מעון יום.
טוקא ילין מור: יחד עם זאת יש לי קושי ממשי לקבל את ההגדרה שכוללת רק את המילה "שהות".
טוקא ילין מור: תינוק ופעוט בגיל 3 חודשים, חצי שנה עד גיל 3 שנים תמיד זקוקים לטיפול.
טוקא ילין מור: המילה שהות היא מילה שלא מחייבת - -
יפעת שאשא ביטון: אבל יש לך הגדרה מפורטת מה המעונות צריכים לתת.
יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו לא רוצים שבהגדרה של מעון אנחנו נגיד "מעון טיפולי" או "מעון חינוכי" או כל דבר, ואז מישהו יגיד שהוא לא במקום הזה.
יפעת שאשא ביטון: אתה מחזיק ילדים – אתה תחת פיקוח.
יפעת שאשא ביטון: את רוצה לשמור על המהות.
יפעת שאשא ביטון: את המהות אנחנו שומרים בסעיפים אחרים בלי לאפשר לאף אחד לחמוק מהחוק.
יפעת שאשא ביטון: כשזה יהיה חוק חינוך חובה חינם מגיל לידה נוכל להגדיר את זה לפי כל הפנטזיות שלנו.
יפעת שאשא ביטון: היום אנחנו רוצים שזה יהיה כל מי שמחזיק ילד.
טוקא ילין מור: - - - היינו מחויבים כלפיו נותנים לו תזונה לא משהו.
יפעת שאשא ביטון: אבל זה מופיע לך בסעיפים אחרים, וזה מופיע בהגדרות הראשונות.
יפעת שאשא ביטון: אז בואו לא נראה רק את מה שאנחנו רוצים אלא את כל המכלול.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, סיגל, המשך הקראה.