GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסף ג'בארין: יש את ההמלצות לעניין הגדלת התמיכה, גם של משרד התרבות וגם של משרד החינוך וכמובן סוגיית הזיופים וקריאה למשרד לבטחון פנים לפעול בנושא.
יוסף ג'בארין: פרויקט אלפאנוס זכה לשבחים כאן וההמלצה היא להרחיב את הפרויקט הזה.
יוסף ג'בארין: ושוב, אנחנו מפנים להמלצות, שנתחבר אליהם גם בוועדת המעקב.
ראויה בורבארה: יוסף, עוד המלצה שאולי תצא מפה, שיאסרו על ספרים וספרות ילדים לא מאושרת על ידינו להיכנס לבתי הספר.
יוסף ג'בארין: טוב, זה צריך רגולציה, לא נוכל לפעול בלי המלצות.
יוסף ג'בארין: שוב תודה.
יוסף ג'בארין: אני רוצה להודות באופן מיוחד, פעם ראשונה מאז שאני בכנסת ששני ההורים שלי נמצאים בדיון בכנסת, אז תודה גם להם ויישר כח.
יפעת שאשא ביטון: בוקר טוב לכולם, אני מתכבדת לפתוח את דיון הוועדה בנושא:
יפעת שאשא ביטון: הצעת חוק התקנת מצלמות לשם פיקוח והגנה על קטינים וחסרי ישע, התשע"ז-2017, הצעת חוק של חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון, טלי פלוסקוב, איילת נחמיאס ורבין, איציק שמולי, אורי מקלב, רועי פולקמן, מירב בן-ארי, יעל גרמן, עאידה תומא סלימאן, חנין זועבי, אלעזר שטרן, איתן ברושי, איל בן ראובן, מאיר כהן, קארין אלהרר, עליזה לביא, מסעוד גנאים, יעקב מרגי, דוד ביטן, אכרם חסון, מיכאל מלכיאלי, אלי אלאלוף, יואב קיש, רוברט אילטוב, סתיו שפיר.
יפעת שאשא ביטון: אני בכוונה מציינת את כולם.
יפעת שאשא ביטון: אני יכולה לומר לכם, מעבר לרשימה הזאת יש עוד רבים שתומכים בקרב חברי הבית בהצעת החוק הזאת.
פנינה תמנו: השאלה אם בכנסת - -
יפעת שאשא ביטון: נכון, ופנינה שהצטרפה אחרי שהחוק הוגש ומלווה אותנו.
יפעת שאשא ביטון: רוב חברי הבית, אם לא הרוב המוחלט של חברי הבית, תומך בהצעה, אפילו ברמה קשוחה יותר מכפי שאנחנו ננסה להעביר אותה.
יפעת שאשא ביטון: אני שמחה שאנחנו נמצאים כאן כולנו, כששוב, כמו שציינתי אתמול, המטרה היא להכין את ההצעה להצבעה כבר בתחילת המושב כדי שנוכל להתקדם כמה שיותר בתהליך הזה.
יפעת שאשא ביטון: זה חלק מהחבילה שעליה דיברנו, של האסדרה של מסגרות גילאי לידה עד 3 שמדברת גם על הפיקוח שאנחנו כמובן נמשיך את הדיונים בו, גם על הנושא של המצלמות, גם על הנושא של הכשרת הצוותים שנמצאים במעונות היום.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כבר דיברנו על המהות, על כמה זה חשוב.
יפעת שאשא ביטון: קיימנו את כל הדיונים.
יפעת שאשא ביטון: כמו אתמול, גם היום אנחנו ניגשים להקראת החוק.
יפעת שאשא ביטון: אני אתחיל רק עם דברי פתיחה של חברת הכנסת קארין אלהרר וחברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.
יפעת שאשא ביטון: אם יש לכן משהו לומר לפני שאנחנו מתחילים, בבקשה.
קארין אלהרר: קודם כל, שוב לברך גם על הצעת החוק וגם על הדיון בעת הזאת, עדיין אנחנו בחופשת הקיץ.
קארין אלהרר: אני חושבת שהדבר המשמעותי ביותר הוא להעביר את הצעת החוק.
קארין אלהרר: אני הייתי שמחה אם זה היה פחות וולונטרי, יותר חובה.
קארין אלהרר: בהרבה מאוד דברים גם אני רוצה להקל על רגולציה, להקל על עוסקים.
קארין אלהרר: בעלי מעונות הם עוסקים קטנים כאלה, הם לא איזה מפעל גדול.
קארין אלהרר: מצד שני, בשונה מממתקים שמייצרים במפעל, פה מדובר - -
יפעת שאשא ביטון: דווקא שם יש מצלמות.
קארין אלהרר: בדיוק, שם יש מצלמות, היגיינה, בודקים קוליפורמים.
קארין אלהרר: פה מדובר בדבר הכי יקר.
קארין אלהרר: אין לזה אפילו מחיר.
קארין אלהרר: אני חושבת ששגה משרד המשפטים שעמד על כך שזה יהיה באופן וולונטרי.
קארין אלהרר: אני מבינה שאחת הסיבות לוולונטרי, לפחות ממה שאני שמעתי, זה העדר היכולת לפקח.
יפעת שאשא ביטון: אני תיכף אסביר את הסיבה ללמה זה וולונטרי.
יפעת שאשא ביטון: זה כדי להתמודד עם האזנות סתר והעניין של ההסכמה.
יפעת שאשא ביטון: ברגע שזה וולונטרי ניתנת הסכמה להצטלם.
יפעת שאשא ביטון: את יודעת, זה העניינים המשפטיים, הניואנסים המשפטיים.
קארין אלהרר: הסכמה של ההורים ניתנת.
קארין אלהרר: מוותרים על סודיות לכל כך הרבה דברים.
קארין אלהרר: הרבה פעמים הורים רוצים לראות את הילדים שלהם.
קארין אלהרר: את יודעת מה, אני גם נגד לשדר ישירות, אני בעד שזה יהיה במעגל סגור.
קארין אלהרר: שוב, זה לא פותר את כל הדברים שדיברנו עליהם בפיקוח, זה לא פותר אפילו חצי, אבל כן נותן איזה שהוא שקט, כן נותן הרבה פעמים את הבדיעבד.
קארין אלהרר: שלא נדע, אבל זה יכול לתת איזה שהוא מענה לשאלות.
יפעת שאשא ביטון: זה נתן.
קארין אלהרר: כן, במקרה של הפעוטה - -
יפעת שאשא ביטון: במקרה של יסמין וינטה המצלמה שינתה את התמונה.
קארין אלהרר: בדיוק, אני שומעת מקרב הורים צעירים שאני פוגשת אותם.
קארין אלהרר: את יודעת, הפרטיות, דברים שהם מאוד חשובים והם ערכים מאוד יקרים לליבנו, מתגמדים לעומת ביטחונם ובריאותם של הילדים.
קארין אלהרר: אני באמת מקווה שתוך כדי דיון, בשיח עם המשרדים, לא על הראש של אף אחד, ובאמת מתוך הבנה משמעותית שמדובר בדבר היקר ביותר, כן נצליח להגיע לאיזו שהיא נוסחה שתחייב פעוטונים, כמובן עם עזרה של הממשלה במימון שאני מבינה שבלאו הכי מדובר בה.
קארין אלהרר: העניין של הפגיעה בפרטיות - אמרתי אתמול, אני חוזרת ואומרת גם היום - הוא סופר חשוב, אני לא מזלזלת בו אפילו לא לרגע, אבל אני חושבת שיש איזונים.
קארין אלהרר: כשיש זכויות שהן בקונפליקט, צריך לדעת לאזן את הדברים בצורה ראויה.
קארין אלהרר: צריך לתת משקל לכל הדברים, לא לדבר אחד שיבוא על חשבון השני.
קארין אלהרר: ושוב, תודה על הדיון.
יפעת שאשא ביטון: אני בכל זאת אומר כמה מילים, כי הדברים שנאמרו פה הם חשובים.
יפעת שאשא ביטון: הצעת החוק שמונחת פה על השולחן היא הצעת חוק קשוחה, היא מדברת על כל חסרי הישע, קרי: קשישים, קטינים.
יפעת שאשא ביטון: הרעיון היה שזה יחול לא רק על גילאי לידה עד 3, אלא על מעונות של חוסים, על מסגרות לגיל הרך של גילאי 3 עד 6, בתי קשישים וכו'.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שאת הנושא של הקשישים כבר מקדמים לאיזה שהוא פתרון.
יפעת שאשא ביטון: נשאלת השאלה: אם אנחנו מצליחים לקדם פתרון בגזרה אחת, למה אנחנו לא מסוגלים לעשות את זה גם כשמדובר בילדים.
יפעת שאשא ביטון: נאלצנו להתפשר ולתחום את ההצעה לגילאי לידה עד 3 בכל המסגרות, לא רק המפוקחות, לא רק הפרטיות, וללכת לערוץ שהוא וולונטרי.
יפעת שאשא ביטון: אני מוכרחה לומר כבר עכשיו, חברת הכנסת קארין אלהרר, שאנחנו מנסים בשיח שלנו לגבש שההתחלה תהיה וולונטרית, כולל תמריצים של המדינה, כדי לייצר מציאות בשטח.
יפעת שאשא ביטון: אגב, צריך לומר ביושר, בזכות השיח שנעשה בבית הזה כבר התחילה להיווצר מציאות בשטח, יש רשויות שלקחו על עצמן התקנה של מצלמות ברמה הרשותית גם בלי החוק.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, אנשים כבר מתחילים להבין.
יפעת שאשא ביטון: אם לפני שנה היינו כאן לבד וניסינו להילחם, היום אנחנו כבר יודעים שיש תמיכה מאוד מאוד רחבה בשטח.
יפעת שאשא ביטון: כעבור שנתיים- שלוש זה ייכנס לתוקף כחובה, כחלק מהרישוי בחוק הפיקוח, ואז גם התמריצים ייעצרו.
יפעת שאשא ביטון: אני חייבת לומר משהו לגבי כל הפופוליזם הזה שמנסים להכניס לנו על התשלום של המצלמות, כן על ההורים, לא על ההורים.
יפעת שאשא ביטון: תקשיבו, מצלמה עולה פחות ממזגן.
יפעת שאשא ביטון: אני לא זוכרת שמישהו הכניס מזגן לאיזה מעון ובא וביקש החזר מהמדינה.
יפעת שאשא ביטון: כמו שמכניסים את האבזור הבסיסי לתוך המעונות, אין שום סיבה שלא ייכנסו מצלמות.
יפעת שאשא ביטון: זה עלות של 1,000, 1,500 שקלים לערכה של מספר מצלמות, כולל הבקר.
יפעת שאשא ביטון: יש את זה היום כמעט בכל בית, בכל חניה.
יפעת שאשא ביטון: אני לא מדברת כבר על הרשתות השונות, החנויות, המסעדות.
יפעת שאשא ביטון: אי אפשר לבוא ולספר לנו סיפור, אנחנו כבר שם.
יפעת שאשא ביטון: הרעיון הוא עניין של נכונות לשתף עם זה פעולה, עם רצון טוב שזה יהיה.
יפעת שאשא ביטון: צריך גם לומר את הסייגים.
יפעת שאשא ביטון: אף אחד לא מדבר על עניין של שידור און-ליין, אנחנו ממש לא שם.
יפעת שאשא ביטון: היום באים ומבקרים אותנו על זה, רוצים את המצלמות פתוחות.
יפעת שאשא ביטון: המקרה של יסמין וינטה, זיכרונה לברכה, יצר פה שינוי, שינוי בתודעה הציבורית, בגלל שהוא הוכיח את כל מה שאנחנו ניסינו לצעוק כאן ואף אחד לא שמע במשך שנה.
יפעת שאשא ביטון: זה משנה מציאות מבחינת היכולת שלנו לדעת מה קורה, מבחינת היכולת למצות דין עם מי שצריך.
יפעת שאשא ביטון: המטפלת של יסמין וינטה יכלה היום לטפל בילדים אם לא היו מגיעים לגן ופותחים את המצלמה ורואים שזה לא מוות בעריסה כמו שנקבע, שזה משהו אחר לחלוטין.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שגם רשויות החוק חושבות שזה כלי שיכול להיות מאוד יעיל במקרים כאלה ובמקרים פחות קיצוניים כדי למנוע התעללות ודברים אחרים.
יפעת שאשא ביטון: זה גם יכול להציל הרבה פעמים גננות ומטפלות מתלונות שווא, מחרדות של הורים.
יפעת שאשא ביטון: מה לעשות, היום כל סימן כחול הוא עילה לחשד.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו ננסה את כל זה להביא בדיון.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו ננסה לראות, כמו שאמרה חברת הכנסת קארין אלהרר, איך אנחנו מוצאים את האיזונים והבלמים, איך אנחנו נותנים את המענה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו ננסה להדק את זה כמה שאנחנו יכולים, כמובן בשיח ובהסכמה של כולם, כדי שבסוף בסוף נעשה הכי טוב בשביל הילדים האלה.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת פנינה תמנו שטה, בבקשה.
פנינה תמנו: גברתי היושבת-ראש, גם אני אפתח בלברך על כך שבפגרה אנחנו מתכנסים על שני חוקים שקשורים זה בזה.
פנינה תמנו: את יודעת, יש רגעים שאפשר לומר על הכנסת שזה איפה שהוא תמצית השליחות הציבורית.
פנינה תמנו: הרגעים שפשוט כדאי להיות כאן הם הרגעים האלה.
פנינה תמנו: אתמול ישבנו פה על חוק הפיקוח, צללנו לתוך נושאים, סעיפים.
פנינה תמנו: יש עדיין ויכוחים, יש מה לתקן.
פנינה תמנו: אני מצטרפת לדברים של חברתי קארין על כך שאת הרשאי, גם אם זה סוג של פריצת דרך, צריך להפוך לחייב, ואת הוולונטרי למחויבות, אם יש דרישה של הורים.
פנינה תמנו: צריך למצוא את הקונסטלציה.
פנינה תמנו: אני רוצה להאמין שהצעת החוק הזאת שנמצאת כאן היא פתיחת דלת לאותן דלתות שהיו סגורות הרבה מאוד שנים, איזה שהוא סוג של מענה לשפה אילמת של ילדים שבאים וזועקים: בואו תעזרו לנו, תצילו אותנו.
פנינה תמנו: את יודעת, בעולם המודרני קל מאוד לחשוב שהילדים שלנו גדלים בתוך עולם מאוד מוגן שיש בו זכויות ילדים, אבל לא.
פנינה תמנו: שנים רבות, גם בעשורים האחרונים שהיו מאוד מאוד מתקדמים, הנושא הזה הוזנח פעם אחר פעם, הוא הוסר מסדר היום של הכנסת.
פנינה תמנו: גם בכנסת הקודמת וגם לפניה פשוט לא היו מוכנים לשמוע, ועדות השרים זרקו את זה מהשולחן פעם אחר פעם.
פנינה תמנו: זה הגיע אחרי שכולנו התעוררנו לטרגדיה המאוד קשה של יסמין ושל אחרים.
פנינה תמנו: אני חושבת שבמקום שאנחנו נמצאים, שהוא מקום הרבה יותר טוב מבעבר, אנחנו נצטרך לעשות את ההשתדלות המרבית והטובה.
פנינה תמנו: את זה צריך לעשות עוד לפני הבחירות, שזה מאוד מאוד משמעותי.
יפעת שאשא ביטון: בשביל זה אנחנו כאן בפגרה.
פנינה תמנו: כדי לראות איך אנחנו מכניסים תיקונים קלים שיובילו לכך שהוולונטריות תהפוך להיות מחויבות.
פנינה תמנו: אנחנו כאן בשביל לדאוג שזה יקרה.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת שולי מועלם, את רוצה לומר משהו?
שולי מועלם-רפאלי: רק מילה.
שולי מועלם-רפאלי: הנקודה שהכי תפסה לי את העין בנוסח שמוצע היום לדיון זה העניין של הפטור בסעיף 9.
שולי מועלם-רפאלי: הייתי רוצה שכשנגיע אליו, נפתח מאיפה בכלל הבאנו את רעיון נתינת הפטור למישהו.
שולי מועלם-רפאלי: ממה נפשך?
שולי מועלם-רפאלי: אם אנחנו חושבים שזאת הדרך, נכניס את כולם בדלת הראשית מבחינה משפטית - אני מנהלת שיח עם חברנו מהמשרד - והרצון של כל מי שמאמין שזו דרך נכונה.
שולי מועלם-רפאלי: סיפור הפטור לא כל כך יושב לי באופן שלם.
שולי מועלם-רפאלי: זה סוג של איזו דלת אחורית שנראה לי שנפתחת.
שולי מועלם-רפאלי: זה הדבר היחיד.
שולי מועלם-רפאלי: נראה לי שבדברים המהותיים כולנו שם, כדאי להתכנס.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת שולי מועלם.
יפעת שאשא ביטון: גם בסעיף הזה וגם בסעיף שמאשר פתיחה רק בהוראה של בית משפט אנחנו נבקש שינוי.
יפעת שאשא ביטון: המשטרה היא גוף מספיק סמכותי כדי לעשות את זה, אולי אפילו למנוע את כל הנהירה הזאת לבית משפט על כל דבר.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נעבור סעיף סעיף, יש תיקונים שנדרשים.
יפעת שאשא ביטון: כמובן יש את הנושא שבעיני ייקח הכי הרבה זמן, הנושא של הוולונטרי, איך אנחנו יכולים לייצר מדרג.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר לפני שאנחנו נכנסים לדיון, היום השטח הוא ג'ונגל.
יפעת שאשא ביטון: היום אנחנו חיים בג'ונגל, כי מכניסים מכשירי הקלטה בצורה לא מבוקרת, אין לנו שום שליטה על ההקלטות שנעשות שם.
יפעת שאשא ביטון: גם רשויות, גנים או ארגונים שבחרו להכניס מצלמות, מכניסים את זה באופן וולונטרי על פי שיקול דעתם הם.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, אין לנו שום "סיי" שם.
יפעת שאשא ביטון: איך שלא נסת
יפעת שאשא ביטון: כל על זה מבחינת הגנה על הפרטיות, אנחנו נמצאים היום במקום הרבה פחות טוב מאשר אם נעביר חוק כזה בחובה, עם תנאים שיוגדרו בחוק ויחייבו את כולם בשימוש נכון במצלמות.
יפעת שאשא ביטון: חשוב לי לומר את זה בתחילת הדיון, כדי שגם לאנשי המקצוע זה ישב במקום שבו הם לוקחים את כל מכלול השיקולים.
יפעת שאשא ביטון: ננסה לראות איך אנחנו מתקדמים מכאן.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, שמרית, את מקריאה.
שמרית גיטלין שקד: הצעת חוק התקנת מצלמות לשם הגנה על פעוטות במעונות יום, התשע"ח-2018 (פ/4025/20) הגדרות 1.
שמרית גיטלין שקד: בחוק זה – "חינוך וטיפול" – השגחה על פעוטות, לרבות הבטחת קיומם של תנאים תברואתיים ותזונתיים, חינוכם, וכן מילוי צרכים רגשיים, חברתיים וחינוכיים הנדרשים לשמירה על התפתחות שכלית וחברתית תקינה של הפעוטות; "מעון יום לפעוטות" –מקום שמתקיימים לגביו כל אלה:
שמרית גיטלין שקד: מתן טיפול חינוכי לפעוטות;
שמרית גיטלין שקד: "פעוט" – מי שטרם מלאו לו שלוש; "השר" –השר הממונה על מעונות היום.
שמרית גיטלין שקד: מטרה 2.
שמרית גיטלין שקד: מטרתו של חוק זה להגן על שלומם של פעוטות השוהים במעון, תוך שמירה, ככל האפשר, על כבודתם ופרטיותם של הפעוטות, של אנשי הצוות במעון ושל כל אדם אחר השוהה במעון.
שמרית גיטלין שקד: התקנת 3.
שמרית גיטלין שקד: מעון יתקין מצלמות שיפעלו בכל השעות שבהן מתקיימות פעילות במעון יום לפעוטות, מצלמות ויתעדו בווידיאו את הפעילות במעון יום לפעוטות במקומות האמורים בסעיף 5.
שמרית גיטלין שקד: חובת יידוע 4.
שמרית גיטלין שקד: (א) בכניסה למעון ובכל שטח מצולם, יוצב במקום בולט שילוט קריא וברור, המודיע בדבר על קיום והפעלת מצלמות במעון.
שמרית גיטלין שקד: התקנת המצלמות (ב) השילוט יהיה בסמל ובמילים, בשפה העברית, ובמידת הצורך –בשפה נוספת המובנת לרוב הורי הפעוטות והעובדים במעון.
שמרית גיטלין שקד: (ג) מנהל המעון יידע את כל עובדי המעון, וכל עובד חדש בסמוך לתחילת עבודתו, על המצלמות המותקנות בו, לרבות מטרת הפעלתן, אופן הפעלתן, מיקומן, והשימושים שיעשו בהקלטות הצילום; היידוע יעשה בכתב ובעל פה, בשפה המובנת לעובד, ואם הוא אדם עם מוגבלות הנוגעת לעניין – תוך שימוש בהתאמות ובאמצעי העזר כמשמעותם בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח-1998.
שמרית גיטלין שקד: (ד) מנהל המעון יביא לידיעתם של הורי הפעוטות במעון את דבר התקנת המצלמות במעון בדרך המקובלת במעון למתן הודעות להורי הפעוטות.
יפעת שאשא ביטון: התייחסות לסעיפים עד כה.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר לגבי מספר הפעוטות, למה השארנו את זה פתוח.
יפעת שאשא ביטון: ככל שזה וולונטרי זה כל מי שבוחר.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נגדיר מספר פעוטות מסוים, כי מדובר פה בתמריצים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נצטרך לדעת איזה מסגרות אנחנו מתמרצים, כדי שלא ייוצר מצב שמישהו שיגיד שהוא פותח בבית מסגרת ל-3 ילדים יבקש מצלמות בלי לפתוח מסגרת כזאת.
יפעת שאשא ביטון: יש דברים שאנחנו נצטרך לשים עליהם את היד על הדופק.
יפעת שאשא ביטון: אם אנחנו הופכים את זה לחובה, אולי נרצה לייצר איזה שהוא מדרג כמו שיצרנו בחוק הפיקוח - מסגרות של 7 ילדים או יותר.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נקיים פה דיון, נחליט ביחד איך אנחנו רוצים שזה ייראה.
אחז אגם: ההגדרות הן בהלימה לחוק הפיקוח?
שמרית גיטלין שקד: הן אמורות להיות בהלימה.
שמרית גיטלין שקד: יש כל הזמן שינויים בחוק הפיקוח.
שמרית גיטלין שקד: מקסימום נשנה את ההגדרות גם כאן.
אייל זנדברג: האם אפשר לומר כאן על היחס בין החוקים כאיזו שהיא מסגרת?
אייל זנדברג: בוקר טוב.
אייל זנדברג: שוב, תודה רבה על הדיון.
אייל זנדברג: אנחנו כמשרד המשפטים תומכים בהצעת החוק.
אייל זנדברג: קיימנו תהליכים כדי שהדבר הזה יתקדם באיזו שהיא מסגרת שמוסכמת על כל הצדדים.
אייל זנדברג: שתי הערות כלליות כדי להבין איך להעיר הערות שיהיו קונסטרוקטיביות בהמשך הדיון.
אייל זנדברג: הערה אחת, היחס בין הצעה פרטית לבין ההצעה הממשלתית שעוסקת בפיקוח על מעונות יום באופן כללי.
אייל זנדברג: ההנחה של ועדת שרים הייתה שההצעה הזאת תבוא שוב בפני ועדת שרים, שלפני הקריאה הראשונה ייערך בירור איך לשלב אותה.
אייל זנדברג: יכול להיות שהצעת הזאת תמוזג עם ההצעה הכללית.
אייל זנדברג: אני מזכיר שבהצעה הממשלתית יש פרק, שהוא כרגע מאוד רזה, שעוסק בנושא הזה של מצלמות.
אייל זנדברג: צריך לחשוב בהמשך הדרך.
אייל זנדברג: זה לא צריך לעכב כרגע את הדיונים, אני רק מעיר את זה לפרוטוקול.
יפעת שאשא ביטון: דיברנו על כך גם אתמול.
אייל זנדברג: הדבר הזה יסייע לנו, הוא יכול לחסוך.
אייל זנדברג: חבל לדבר על הגדרות אם בלאו הכי זה ישתלב או ברור שתהיה התאמה.
אייל זנדברג: אני מניח שאין כוונה שיהיו הגדרות שונות.
אייל זנדברג: אני רק שם על השולחן שיכול להיות שבהמשך הדרך יהיה צורך לשלב את ההצעות להצעה אחת סדורה וברורה, כדי שיהיה מקום אחד שמנהל מעון או הורה ששולח את הילד שלו למעון יקרא את כל ההוראות שחלות, לרבות המצלמות.
אייל זנדברג: זו הערה אחת כללית.
אייל זנדברג: הערה שנייה קשורה לנושא של הוולונטריות.
אייל זנדברג: כשמעירים על החוק, מאוד משנה – מהצד שלנו המהותי, כשאני מניח שגם מהצד של כל המשתתפים בדיון –אם זו חובה או לא חובה.
אייל זנדברג: השאלה איך יושבת הראש רוצה לכוון את ההערות - האם אנחנו מדברים כרגע על מודל וולונטרי וכך נעיר, או שאנחנו בונים הערות שיהיו גם לוולונטרי וגם לחובה, להעיר גם וגם מבחינת לא לבזבז את הזמן של הדיון ולא לפספס הערות מהותיות.
קארין אלהרר: אתם מסכימים לחובה?
אייל זנדברג: ועדת שרים החליטה החלטה מאוד ברורה על כך שזה יהיה וולונטרי.
אייל זנדברג: אני מבין שיש שיג ושיח, שיש עוד על מה מדובר.
יפעת שאשא ביטון: אני אתייחס לגבי איך זה יתנהל.
יפעת שאשא ביטון: העניין של הטמעת החוק הזה בתוך חוק הפיקוח - אמרתי את זה גם בראשית דבריי, גם ציינו את זה אתמול - יהפוך להיות חלק מהרישוי.
יפעת שאשא ביטון: חוק הפיקוח מדבר על תנאי הרישוי, הוא כולל התקנת תקנות של השר.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו שואפים לכך שבסופו של דבר זה יהפוך מוולונטרי לחובה.
יפעת שאשא ביטון: השלב הראשון - אנחנו נגדיר פרק זמן מסוים שזה יהיה וולונטרי, אחר כך ייהפך לחובה - יהיה חלק מתנאי הרישוי.
יפעת שאשא ביטון: אז אפשר יהיה ליצור זיקה בין שני החוקים.
יפעת שאשא ביטון: ברור שמבחינת הגדרות והכל תהיה הלימה בין שני החוקים, כי אנחנו מתבססים על אותו דבר.
יפעת שאשא ביטון: אני כן הייתי רוצה לשמוע התייחסות גם לוולונטרי וגם לחובה, כאשר אני רוצה שישב לכולנו בראש שאנחנו צריכים לכוון את זה למשהו שהוא מחייב, גם אם נצטרך להביא את זה לשיח נוסף.
יפעת שאשא ביטון: גם אם עכשיו אנחנו נקבע שזה וולונטרי, חשוב לי שבסוף נאפשר צו של שר, שהשר יוכל להוציא צו, או כל ניסוח משפטי אחר.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא נישאר עם הוולונטרי לנצח, אלא ניתן איזה שהוא אופק של סטנדרטיזציה.
יפעת שאשא ביטון: הסיבה שאני לא רוצה שמלכתחילה זה יהיה בתוך חוק הפיקוח זה מכיוון ששם זה מופיע בתקנות.
יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה שנסיים את כל התהליך אבל נצטרך לחכות לתקנות של השר.
קארין אלהרר: אפשר להכניס את הפרק לתוך החוק?
יפעת שאשא ביטון: מופיע היום בחוק שהשר מתקין תקנות.
יפעת שאשא ביטון: זה בטח לא יוכל להיכנס.
יפעת שאשא ביטון: אני מעדיפה שהחוקים יתכתבו.
אייל זנדברג: אני מניח שתהיה מסגרת.
אייל זנדברג: חבל לבזבז את הזמן של הדיון המהותי פה.
אייל זנדברג: אני חושב שיהיה אפשר לשלב את זה שם בתור פרק.
אייל זנדברג: אני מניח שהוועדה רוצה לצאת כרגע עם טקסט על-מנת להתקדם.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים להתקדם עם הטקסט.
אייל זנדברג: אנחנו מעירים הערות.
אייל זנדברג: נשמח להשמיע דעה על כל נושא.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים התייחסות לוולונטרי, עם איזה שהוא אופק של חובה.
אייל זנדברג: זה דבר שצריך להתברר מול הדרג הפוליטי, כי הדרג הפוליטי, ועדת שרים החליטה על וולונטרי.
יפעת שאשא ביטון: בסדר, נביא את זה כהצעה.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לתת דוגמה.
יפעת שאשא ביטון: בחוק הצהרונים יש את כל הנושא של מזון בריא.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא בנינו את זה בתוך החוק, אנחנו התכתבנו עם חוק מזון בריא בצהרונים.
יפעת שאשא ביטון: יש אפשרות שחוקים יתכתבו אחד עם השני.
יפעת שאשא ביטון: מה שחשוב זה שנעשה את זה בדרך היעילה ביותר, שאנחנו לא נצטרך אחרי הצבעה לחכות לתקנות.
יפעת שאשא ביטון: זה מה שחשוב לי.
יפעת שאשא ביטון: אני שמה את זה בצורה מאוד שקופה על השולחן.
קארין אלהרר: אייל, יש אופציה – אני שואלת מבחינה משפטית - שכל מה שכתוב בחוק הזה יהיה פרק בתוך חוק הפיקוח?
קארין אלהרר: למה צריך תקנות?
אייל זנדברג: אני לא מספיק מכיר את החוק ההוא, גם לא ליוויתי אותו כדי לתת לך תשובה מספקת, אבל אמור להיות פרק שעוסק בנושא.
אייל זנדברג: האם בחלק מהדברים פה צריך תקנות?
אייל זנדברג: את זה אנחנו נראה בהמשך.
אייל זנדברג: זה לא אמור להיות מצב שמעכב את התהליך.
יפעת שאשא ביטון: בואי קודם כל נעבד ונגיע להסכמות רעיוניות, אחר כך נחליט איך אנחנו מכניסים את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה לקבור את הכל ביחד.
פנינה תמנו: זה לא קובר הכל.
פנינה תמנו: אם אפשר להכניס את זה, כמו שהיא אומרת, כפרק, מצוין.
פנינה תמנו: לא חייבים תקנות.
אייל זנדברג: יכול להיות.
אייל זנדברג: לא צריך להתעכב על זה.
אייל זנדברג: צריך להגיע למהות מוסכמת.
קארין אלהרר: אני אסביר למה אני שואלת.
קארין אלהרר: אחד הטיעונים שנשמעו ממשרד המשפטים – דיברתי עם אחד היועצים – זה שיש קושי לחייב כשאין דרך לפקח על זה.
קארין אלהרר: אם זה יהיה כחלק מתנאי הרישיון, יש לי דרך ועוד איך.
אייל זנדברג: אני לא מכיר את הטיעון שיש מניעה לחייב.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת קארין אלהרר, בואי אני אגיד לך בצורה גלויה ומפורשת - חבל שחברת הכנסת שולי מועלם לא נמצאת פה - שכל מה שמספרים לך, סליחה שאני אומרת את זה ככה, זה תירוצים להסביר את הסיפור.
קארין אלהרר: אני יודעת, אבל אני רוצה לעזור להם.
יפעת שאשא ביטון: יש פה התנגדות עקרונית של מי שעומד בראש המערכת שאמורה לתת לנו את התשובות.
יפעת שאשא ביטון: הוא אומר: אני לא מאמין בזה, לא רוצה את זה שם.
פנינה תמנו: הוא לא מאמין בחובה.
פנינה תמנו: כשאת מכניסה את זה לחוק הפיקוח, אנשים שרוצים לבוא ולקבל רישיון דווקא יבואו וירצו להציג שיש להם מצלמות, אפילו שזה וולונטרי.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת פנינה תמנו שטה וחברת הכנסת קארין אלהרר, אני לא רוצה לקשור ביניהם עכשיו.
יפעת שאשא ביטון: אני גם לא רוצה שאחד יהיה תלוי בשני ויקברו לי את שניהם.
יפעת שאשא ביטון: בגלל חוק אחד יכולים לקבור לי את החוק האחר.
יפעת שאשא ביטון: אני רצה בשני מסלולים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים להגיע להסכמות בשני מסלולים.
יפעת שאשא ביטון: אם נראה פה שאנחנו מגיעים לאיזו שהיא הסכמה של כולם, נראה שאנחנו שבעי רצון ממה שאנחנו משיגים, אין לי בעיה שיהפכו את זה - -
פנינה תמנו: יש לך אינדיקציה לכך שהם יתנגדו למצלמות?
יפעת שאשא ביטון: התשובה היא כן, חד משמעית.
ורד וינדמן: אני רוצה רגע להתייחס לנושא של הוולונטריות, וזה מבלי להתייחס לנימוקים שניתנו למה כן וולונטרי, למה לא וולונטרי.
ורד וינדמן: בסיפור של הוולונטריות אין שמץ של היגיון.
ורד וינדמן: אם כולנו מקבלים את העיקרון של החוק הזה של המצלמות, את זה שהן מספקות הגנה, הן מונעות התעללות - אנחנו מדברים על מקרים מאוד קיצוניים של התעללות נפשית, התעללות פיזית והתעללות מינית - אין היגיון שבמקום א' נספק הגנה לילדים, במקום ב' לא נספק הגנה לילדים ונשאיר את זה פרוץ לשוק.
ורד וינדמן: אם אנחנו מסדירים את הנושא הזה, אין שום ספק שהדבר הזה צריך להיות חובה.
ורד וינדמן: אין עוד דוגמה של דבר שמספק הגנה לקטינים והוא עניין וולונטרי.
ורד וינדמן: אם זה מספק הגנה, זה חייב להיות חובה.
ורד וינדמן: הדברים האלה צריכים להיאמר, לפחות מבחינת המועצה לשלום הילד, בקול ברור ובהיר.
ורד וינדמן: אי אפשר להתייחס להצעה הזאת רק כאל עניין וולונטרי.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא ניכנס למהות, אנחנו היינו שם.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אזכיר, וזה בהמשך לדברייך, שמצאו פתרון בכל הנושא של קשישים.
יפעת שאשא ביטון: יש כבר מודל שבנו.
יפעת שאשא ביטון: מאוד יכול להיות שאנחנו יכולים להעתיק את המודל של קשישים, מודל שהוא מוסכם.
אייל זנדברג: הוא שונה מאוד.
אייל זנדברג: אני חושב שאנחנו מספיק מתקדמים פה, לא צריך להעתיק.
יפעת שאשא ביטון: בסדר, אז בואו נראה איך אנחנו עושים את זה.
חן כהן לאביאן: נתחיל מסעיף ההגדרות.
חן כהן לאביאן: יש להצמיד את הנוסחים, לפחות בכל מה שנוגע לחינוך וטיפול במעון יום לפעוטות, להצעה הממשלתית.
יפעת שאשא ביטון: יוצמד.
חן כהן לאביאן: לעניין ההגדרה של השר - -
קארין אלהרר: איך קרה שעברו 10 דקות לתוך הדיון וההערה על השר עוד לא הגיעה?
יפעת שאשא ביטון: מי שלא היה יכול לראות את זה.
יפעת שאשא ביטון: הרחבנו על זה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא ממחזרים את השיח.
יפעת שאשא ביטון: השר צריך להיות השר הממונה.
יפעת שאשא ביטון: היום זה משרד העבודה והרווחה, לפני שנתיים זה היה משרד הכלכלה.
יפעת שאשא ביטון: באותה קדנציה, לא עברנו מקדנציה לקדנציה.
חן כהן לאביאן: מקסימום - -
יפעת שאשא ביטון: אין מקסימום.
יפעת שאשא ביטון: זה לא פרטי של אף אחד מהבית, זה שייך למדינת ישראל.
יפעת שאשא ביטון: זה צריך להיות השר הממונה.
יפעת שאשא ביטון: אם מחר השר חיים כץ, שנתנו לו אתמול את כל הפרגון בדיון, יעבור למשרד החינוך ויצליח לשכנע את כל העולם שזה צריך להיות במשרד החינוך, זה יעבור איתו.
יפעת שאשא ביטון: לא צריך לבוא עכשיו ולשנות את זה.
יפעת שאשא ביטון: חברים, אני לא מתעסקת בפוליטיקות.
יפעת שאשא ביטון: אין פוליטיקה עכשיו, יש פה עניין מקצועי.
יפעת שאשא ביטון: מי שמטפל בזה יקיים את החוק.
יוסי אוחנה: כפי שגברתי אמרה, העיקרון הוא רצוי ומבורך, הלוואי ואפשר יהיה ליישם אותו תמיד.
יוסי אוחנה: יש רשויות שמפעילות מעונות, בין בהגדרה הנוכחית, בין בהגדרה לפי חוק הפיקוח.
יוסי אוחנה: הנטל התקציבי הוא גדול עליהן, הן לא יכולות לעמוד בזה.
יפעת שאשא ביטון: הנטל התקציבי של מי?
יוסי אוחנה: אם רשות מקומית מפעילה מעון, בין אם לפי ההגדרה פה, בין אם תהיה הלימה להגדרה בחוק הפיקוח, זה יושת על הרשות.
יוסי אוחנה: היא צריכה להתקין מצלמות, מערכת בקרה.
יוסי אוחנה: אני גם לא יודע אם זה יצטרך לעבור למוקד.
אייל זנדברג: זה לא יעבור למוקד.
יוסי אוחנה: לא משנה.
יוסי אוחנה: צריך להתקין, צריך להפעיל, צריך לתחזק.
יוסי אוחנה: זה עולה כסף.
יפעת שאשא ביטון: לא דרמות ביחס לכל ההוצאות של הרשויות.
יפעת שאשא ביטון: מביקור שעשיתי במערכות חינוך, גם את המזגנים שלכם אתם צריכים קצת לתחזק.
יפעת שאשא ביטון: יש לכם הרבה עבודה בתוך המערכת.
יפעת שאשא ביטון: תאמין לי שהמצלמות בטל בשישים ביחס לכל הדברים האחרים שאתם נדרשים להם.
יפעת שאשא ביטון: הרשויות לא מפעילות את כל המעונות, יש גם מפעילים נוספים.
יפעת שאשא ביטון: אני סומכת עליכם שתמצאו דרך.
יפעת שאשא ביטון: הכסף לא יהווה מכשול.
יוסי אוחנה: גברתי צודקת בכך שכל סעיף בטל בשישים בפני עצמו, אבל זה הכל מצטבר לחבילה אחת.
קארין אלהרר: כמה מעונות אתם מפעילים?
יוסי אוחנה: אני לא יודע לומר לך.
יפעת שאשא ביטון: לא מפעילים הרבה.
קארין אלהרר: אתה לא יודע להגיד לי מספר?
יוסי אוחנה: אין לנו מספר.
קארין אלהרר: אולי זה מעט ולא הרבה כסף.
יוסי אוחנה: זה לא 5, לא 10 ולא 20, זה מעבר לכך.
קארין אלהרר: גם אם זה יהיה 100, אתם יכולים לעמוד בזה.
יפעת שאשא ביטון: חבר'ה, הכסף הוא לא מכשול.
יוסי אוחנה: ההתייחסות הזאת עלתה מהרשויות.
יוסי אוחנה: עוד נטל ועוד נטל מכביד.
יפעת שאשא ביטון: כן, אני יודעת, זה מאוד סקסי בכל דיון שבאים לפה, לא משנה באיזה נושא, להגיד שיש נטל על הרשויות, נטל על כולם.
יפעת שאשא ביטון: בואו רגע נשים את זה, זה לא במקרה הזה.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת תמנו שטה, זה לא במקרה הזה, ואני גם אוכיח למה.
יפעת שאשא ביטון: יש הרבה מאוד רשויות - ראשון לציון, תל אביב, הרצליה, מודיעין - שלא חיכו לי, לא להם, לא לך, הן יצאו ורישתו את כל המערכת.