GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר גוז'נסקי: אני מעריכה שבשורה ארוכה של רשויות מקומיות הגזברים שאחראים על הניהול הכספי מטילים וטו על תוכניות לילדים כאשר הן חורגות.
תמר גוז'נסקי: נושא נוסף שדיברנו עליו במיוחד היה הנושא של פעוטות בסיכון ועל מעונות היום.
תמר גוז'נסקי: ניהלנו התכתבות בנושא הזה ובישיבה האחרונה קיבלנו נתונים שלא היו מספקים.
תמר גוז'נסקי: הטענה שלנו הייתה שבתקציב 2001 שאושר בסוף מרץ הוסיפו אלף מכסות לילדי רווחה והשאלה שלנו הייתה איך אלף המכסות האלה יחולקו, מתי הן יחולקו בפועל ולאן הן יגיעו.
תמר גוז'נסקי: את התשובה לנושא החשוב הזה לא קיבלנו.
תמר גוז'נסקי: ככל שהבנו, מאחר שהתקציב אושר בסוף מרץ ועד שהודיעו לרשויות המקומיות הגענו לחודש מאי, אבל ביוני מסתיימת שנת הלימודים, כך שממילא בשנה שעברה כנראה לא קרה שום דבר.
תמר גוז'נסקי: באופן מעשי היה צריך לקרות משהו בספטמבר, אבל לא ברור לנו מה קרה ספטמבר ואני מאוד אשמח אם מר פוזנר יוכל לתת לנו נתונים יותר ברורים בנושא הזה.
תמר גוז'נסקי: אני לא רוצה להרחיב יותר בנושא כי יושבים אתנו גם נציגי מרכז השלטון המקומי וגם נציגי עיריות וארגונים שיוכלו להציג את הנושא.
תמר גוז'נסקי: אני מקדמת בברכה את מר יצחק חזן, מנכ"ל משרד העבודה והרווחה.
תמר גוז'נסקי: הפסדת את נאום הפתיחה שלי, אבל אני מניחה שהבעיות ידועות לך ותוכל להציג את הנושא.
תמר גוז'נסקי: לפני שנשמע את המנכ"ל, ברשותך, נמצא אתנו כאן מייק נפתלי שאמר לי שהוא ממהר לפגישה אחרת עם שר המשפטים, כך שלפני שתתייחס, אני רוצה לאפשר לו לומר את דבריו.
מייק נפתלי: מצד שני אני חייב לומר לאדוני המנכ"ל שהחוויה שלנו אל מול הממשלה – וזה לאו דווקא משרד הרווחה, למרות שזה כמובן בולט גם מול משרד הרווחה ובמיוחד מול משרד החינוך – מראה שהמערכת הממשלתית לא נותנת כתף לטיפול בנושאים של נוער בסיכון.
מייק נפתלי: הצטערתי לשמוע ממש לאחרונה מחברת הכנסת תמר גוז'נסקי שבאופן כמעט שרירותי האוצר מחק ממפת התקציב של השנה את סעיף התקצוב שלו לנושא הפוך על הפוך.
מייק נפתלי: הוא כבר לא ייתן את אותם שני מיליוני השקלים שכבר התחייבו ואני מניח שישלמו השנה.
מייק נפתלי: זה ממש מדהים אותי.
מייק נפתלי: התוכנית הפוך על הפוך עולה בהפעלתה קרוב לעשרים מיליון שקלים.
מייק נפתלי: השנה היא עלתה 17 מיליון שקלים.
מייק נפתלי: הממשלה התבקשה לממן רק שליש, קיבלה הנחה מיוחדת באמצעות העובדה שהרשויות המקומיות נתנו יותר מחלקן והארגונים הציבוריים גייסו סכום גדול מאוד של כסף.
מייק נפתלי: הממשלה התבקשה השנה לתת שלושה מיליוני שקלים, התקיים דיון מקיף במינהלת התוכנית רק לפני שבוע, ואין בכלל שאלה לגבי ההצלחה המקצועית בעבודה עם הנוער בתוכנית זו, בטיפול באוכלוסיות רחוב בתוכנית הזאת, אבל בכל זאת אני שומע כדרך אגב שהסכום הזה נמחק ולא קיים בתקציב לשנת 2002.
מייק נפתלי: אני שם כאן סימן שאלה מאוד גדול.
מייק נפתלי: אני גם לא מבין את ההגיון שבזה כי ממילא אחר-כך נקיים פה בכנסת ובמקומות אחרים איקס ויכוחים ודיונים ובסופו של דבר מן הסתם הממשלה תחזור בה.
מייק נפתלי: למה בצורה כל כך שרירותית מקבלים החלטה כזאת?
מייק נפתלי: אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת אדוני המנכ"ל ולבקש ממך לבחון את הנושא מחדש ולפעול כך שהנושא הזה לא יימחק.
מייק נפתלי: חבל על כל האנרגיה הרבה שכולנו נשחית לשווא על דברים שהם מוסכמים וידועים ואנחנו יודעים כמה זה חשוב לנוער והלוואי שהממשלה הייתה מכפילה את התוכנית הזאת בגלל האיכויות שלה.
מייק נפתלי: לבוא באופן שרירותי ולחתוך?
מייק נפתלי: אני מציב סימן שאלה מאוד גדול.
מייק נפתלי: ודאי אני שותף לכל הנושאים שהעלתה יושבת-הראש בפתיחת הדיון לגבי ילדים בסיכון.
מייק נפתלי: אין ספק שאם המערכת שמטפלת בילדים לא תקבל את הכתף המתאים, קל וחומר מי אמון אחר-כך לטפל בנוער שתהיה לו עבודה קשה שבעתיים.
מייק נפתלי: צריך להתעשת במדינה.
מייק נפתלי: המצב הוא כל כך חמור ואני לא מתייחס לכתבות שמופיעות בסופי שבוע והכתבה המאוד איכותית שהופיע ביום ששי אלא התמונה בשטח היא מאוד קשה.
מייק נפתלי: אני לא רוצה לתת כרגע נתונים, אבל כולנו יודעים עד כמה קשה המצב.
מייק נפתלי: אני יכול לספר לכם כמה קטינים עוסקים בזנות, אני יכול לספר לכם כמה נוער חי היום ברחובות וכולי.
מייק נפתלי: את המצוקה כולנו יודעים, אבל אנחנו יודעים כרגע שהממשלה כגוף לא נותנת את מה שהיא צריכה לתת ואפילו לא את המעט.
יצחק חזן: אני רוצה להעלות נקודות חשובות מבחינת המשרד.
יצחק חזן: בישראל חיים היום כשני מיליון ילדים שמהווים כ35- אחוזים מהאוכלוסייה.
יצחק חזן: אחוז הילדים שחיים מתחת לקו העוני כיום עומד על 23 אחוזים וזה אומר שזה חל על כמעט כל ילד רביעי.
יצחק חזן: כ320- אלף ילדים נמצאים בקשר עם שירותי הרווחה, מתוכם בטיפול אינטנסיבי משמעותי – טיפול מוסדי, אומנה, שיקום וכולי – כששים אלף ילדים.
יצחק חזן: כארבעים אחוז מתקציב משרד העבודה והרווחה מנותב לצורכי ילדים ומשפחותיהם כאשר הטיפול הקהילתי הוכפל במהלך ארבע השנים האחרונות והמגמה שלנו היא לחזק את זה יותר לא רק בהיבט התקציבי כשמדובר לא ק על היבט של עלות מוסדית מול חוץ-ביתית אלא גם בהיבט הזה שילד בתוך הקהילה למעשה מקבל את הטיפול שמאפשר לו התאקלמות טובה יותר בחברה.
יצחק חזן: בשנים האחרונות משרד העבודה והרווחה הציב את צורכי הילדים בעדיפות גבוהה וביקשנו תגבור בתקציב 2002 בסכום של ארבעים מיליון שקלים.
יצחק חזן: בחודש הקודם עברנו חודש קשה בנושא סכסוכי עבודה ועכשיו נתפנה למאבק הבא על התקציב ואני מקווה שכל הגורמים שנושאי הפערים החברתיים חשובים להם יבואו ויחד אתי יעשו משמרות מול האוצר כדי לראות איך אנחנו מקדמים את הדברים האלה.
יצחק חזן: בתקציב הקיים אנחנו פועלים כדי לשפר את ההגנה והשירותים לילדים אולם אין בתקציב הקיים תשובה לכל הצרכים ולדברים שמחובתנו לקיים כלפי ילדים בהזנחה ובסיכון.
יצחק חזן: לא מובטח עדיין מעון יום או פנימייה לכל ילד בסיכון וזו סוגייה בעייתית שעלתה בפגישה עם ראשי הרשויות.
יצחק חזן: אתמול ישבו אצלי נציגי עיריית ירושלים לישיבה מאוד קשה בה הוצגו הרבה נתונים והרבה בעיות כשהועלו בעיות בקשר למכסות לילדים בסיכון.
יצחק חזן: ילד בסיכון הוא לאו דווקא בהיבט של הילד עצמו בסיכון אלא גם לפעמים ילד עם בעיות כלכליות שנובעות מאבטלת הורים או ילד שנכנס למצב של עוני שזה דבר שמהווה טריגר שלילי לכניסה למצב של סיכון.
יצחק חזן: ברגע שהילד בעוני, היכולת לטפל בו והיכולת למנוע ממנו כניסה למצבי סיכון הולכת ונחלשת ולצערנו הרב אנחנו נתקלים בגידול בעוני.
יצחק חזן: אני יכול לומר לכם שכאשר אנחנו מדברים על עוני, אם נבטל את אותו חוק של הלפרט, ייכנסו עוד חמישים אלף ילדים לחיות מתחת לקו העוני, ואלה הם נתונים בדוקים.
יצחק חזן: המשמעות היא עוד כחמישים אלף ילדים שבפוטנציאל נכנסים למצבי סיכון.
יצחק חזן: אני לא מתייחס לזה בהיבט הפופוליסטי אלא בהיבט הענייני של סיכון.
יצחק חזן: קבענו לאחרונה כי אחד היעדים העיקריים שלנו בתחום הרווחה הוא חקיקת חוק סל שירותי רווחה חובה שיחייב את המדינה לספק סל שירותים בסיסי לכל נזקק.
יצחק חזן: מינינו ועדה לגיבוש הצעת החוק ואין ספק שמדובר פה בתוספת תקציבית אדירה, אבל לא נירתע.
יצחק חזן: ישבתי קודם עם חברת הכנסת יעל דיין לדיון בסוגייה מרכזית שגם היא קשורה להיבט התקציבי, נושא של אלימות כנגד נשים ואמרנו שמבחינתנו אנחנו מציגים את הצרכים, מציגים את הבעיה, מציבים את הנושא על סדר היום, מציגים פתרונות לבעיות האלה אבל אם אחרי כן יהיה תקציב או לא יהיה תקציב – זו סוגייה אחרת.
יצחק חזן: כך גם כאן.
יצחק חזן: חוק סל שירותי חובה, המשמעות שלו היא מתן יכולת אמיתית לכל אדם במדינת ישראל לקבל טיפול של רווחה וכמובן שזה כולל את הילדים.
יצחק חזן: לגבי הקשיים של הרשויות המקומיות.
יצחק חזן: אנו מודעים לקשיים של הרשויות המקומיות ובהמשך חיים פוזנר ירחיב וימסור נתונים מספריים.
יצחק חזן: מרבית הרשויות המקומיות נמצאות בגירעונות לא רק בגלל נושא הרווחה אלא בגלל סיבות שונות.
יצחק חזן: כל הסוגיות של הרשויות המקומיות, היות שיש להן תקציב כולל, חלק ממנו שקשור ברווחה נמצא במצוקה אבל מבחינתנו בהיבט של טיפול אנחנו נותנים את המרב.
יצחק חזן: יש לנו שיטת חלוקה שאומרת 75 אחוזים המשרד ו25- אחוזים הרשות המקומית, אבל יש לנו הרבה מקרים של ילדי רווחה שהרשויות המקומיות לא מוכנות להכניסם למוסדות בגלל שהן טוענות שאין להן את ה25- אחוזים שהן צריכות לתת.
יצחק חזן: זו סוגייה בעייתית כי המשמעות היא שהם פונים אלינו כדי שניתן את המאה אחוזים אבל במצוקות התקציביות אין לנו אפשרות.
יצחק חזן: אני יכול לומר לכם שממידע שקיבלתי לאחרונה, שאני מקווה שהוא מבוסס, עולה שיש רשויות מקומיות שאפילו שיש להן אפשרות, יש להן תוכנית חסכון לכסף שמגיע ממשרדי ממשלה אלו ואחרות.
יצחק חזן: כלומר, יש רשויות שהן חזקות, שיש להן קופה מסוימת בה הן חוסכות את הכסף.
יצחק חזן: לעומת זאת, יש רשויות אחרות שאין להן את ה25- אחוזים.
יצחק חזן: לכן הקמנו ועדה לגבי הקצאה וקריטריונים.
יצחק חזן: אני בכוונה מחדד את הבעיות כדי שהדברים יהיו על השולחן ולראות איך אנחנו מתקדמים כי הבעיה של כולנו.
יצחק חזן: הבעיה היא לא בעיה שלי ושל עובדי המשרד אלא בעיה של כל מדינת ישראל.
יצחק חזן: הרשויות מתמודדות בשטח עם כל המצוקות וודאי שקשה להן לסרב להעניק טיפול לילד שנמצא בסיכון רק משום שהתקציב נגמר, ומסיבה זו יש רשויות מקומיות שמממנות במאה אחוז מכספן עובדים סוציאלים ופרוייקטים שונים.
יצחק חזן: חדשים לבקרים אנחנו יושבים מול רשויות מקומיות, כאשר הן יושבות אתנו ואנחנו דנים לגבי כל סעיף וסעיף ומנסים לעזור.
יצחק חזן: באופן קבוע יושבים נציגי רשויות מקומיות אצלי ואצל השר עם מצוקות ונותנים מאיפה שאפשר.
יצחק חזן: ישבתי אתמול בלילה על התקציב וניסיתי לראות אם אפשר להעביר מנושא אחד לשני כאשר בזה אנחנו לפעמים פוגעים בקבוצות ובנושאים אחרים.
יצחק חזן: נקודה חשובה שקשורה לעיצומים שהתחילו אחרי החגים.
יצחק חזן: יש לנו פיגור ברישום ההוצאות ולכן אין נתונים מעודכנים לגבי הגירעונות האמיתיים של הרשויות.
יצחק חזן: מצד שני יכול להיות שחלק מהתקציב לא עבר ולכן התמונה שכיום מתוארת היא תמונה לא בדיוק מדויקת.
יצחק חזן: ביקשתי מראשי האגפים אצלי לעבוד סביב השעון כדי להכניס כמה שיותר את כל התקציבים ואת כל העדכונים האפשריים.
יצחק חזן: ההנחה שלנו שבסעיפים הכמותיים של מכסות בגדול לא יהיו גירעונות, אבל לעומת זאת בתקציבים שהם תקציבי פעולה, שם יתכן שיהיו גירעונות.
יצחק חזן: לדוגמה, סעיף שנקרא צרכים מיוחדים, בשנת 2000 הוא עמד על 26 מיליון שקלים והשנה הוא עומד על 21 מיליון.
יצחק חזן: זאת אומרת, כבר אנחנו רואים סעיף שיוצר לנו בעיה.
יצחק חזן: רשויות רבות טוענות כי אינן יכולות לעמוד בתקציב הרווחה, אך למעשה במרבית המקרים הרשויות מצליחות לממן את חלקן.
יצחק חזן: יש נקודה חשובה כאן.
יצחק חזן: היות וקיבלנו תקציבים נוספים במהלך השנה, ביוני-יולי, לרשויות הייתה בעיה להיערך לקראת תקציב כזה.
יצחק חזן: אנחנו מאמינים שבתחילת השנה הבאה, לאור זה שהפעולה היא פעולה מתמשכת, הן תערכנה בהתאם.
יצחק חזן: אם מקבלים איקס מיליוני שקלים בתחילת שנה, עושים את החלוקה בהתאם, אבל אם ביוני-יולי מקבלים עוד תקציב, היכולת להיערך לתקציב השתתפות היא קשה יותר ולכן זו גם אחת הסיבות לגירעונות השנה.
יצחק חזן: אנחנו מתכוונים במהלך ינואר – ואני מקווה שאז התקציב יהיה מסודר – להגיש תקציב שישקף את מה שקורה ביוני, ואז הרשויות ידעו להיערך ולעשות את הוויסות הפנימי שלהן, כך שגם מבחינתנו יהיו פחות גירעונות.
יצחק חזן: בשיתוף עם מרכז השלטון המקומי מיניתי ועדה לדון בקריטריונים להקצאות לרשויות המקומיות.
יצחק חזן: הוועדה אמורה להגיש בסוף החודש המלצות לניצול נכון של הקצאת כוח אדם ותקציב.
יצחק חזן: היא גם אמורה לדון בנוגע לשינוי חלקן של הרשויות המקומיות בתקציב.
יצחק חזן: אני מקווה שהמלצות הוועדה יביאו לשינוי בצורת העבודה מול הרשויות המקומיות ולמתן יתר גמישות ולאחריות רבה יותר.
יצחק חזן: ביקשתי מיושב-ראש הצוות לייעץ לי, ביקשתי ממנו לראות איך אני עושה חלוקה שווה יותר בין רשות מקומית שהיכולת שלה לתת את ההשתתפות והספיגה שלה יותר גדולה לעומת רשות אחרת שהיכולת שלה היא יותר קטנה.
יצחק חזן: כבר אני אומר לכם שבאוצר הרימו גבה וגם במשרד ראש-הממשלה שאלו אם אני מעניש רשויות שמצליחות ומצד שני אני מצ'פר את הרשויות החלשות שטוב להן עם זה, כך שבעצם אני מנציח את התלות, מנציח את המצב של רשויות חזקות וחלשות.
יצחק חזן: אמרתי שאולי זו אפליה מתקנת, אולי אם עכשיו נבוא ונעשה סדר בדברים, זה ישנה את המצב.
יצחק חזן: אם לדוגמא מחר נגיד שהרשויות החזקות ישתתפו בשלושים אחוזים והרשויות החלשות ישתתפו בעשרים אחוזים, כך אני שומר על התקציב ולא משנה אותו אלא עושה ויסות פנימי בהשתתפות.
יצחק חזן: כך אני עושה אפליה מתקנת כאשר במשך השנים אני מקווה שהרשות המקומית החלשה תעלה על דרך המלך ואז היא גם תהיה כמו כולן.
יצחק חזן: בנושא הזה הרבה גורמים בכירים מרימים גבה, כולל הרשויות המקומיות החזקות ששואלות מה פתאום ולמה הן צריכות לממן את הרשויות החלשות.
יצחק חזן: בתחילת השנה הבאה אני מקווה להקים ועדה שתבדוק את העומס בכוח אדם ותמליץ על תקני כוח אדם הנדרשים לפי הצרכים האמיתיים.
יצחק חזן: לדוגמה, יכול להיות שבתחום ילדים אולי צריך הסטה של התקנים ואז ממילא ברגע שאתה מעסיק יותר כוח-אדם מקצועי בתחום של ילדים, יכול להיות שהתקציב שיידרש לכך יקטן כי ברגע שאתה מטפל נכון יותר על-ידי כוח אדם נכון, הנזקים שנוצרים בהמשך הם קטנים יותר.
יצחק חזן: מבחינתנו אנחנו עושים את המרב ונמשיך לעשות את המרב.
יצחק חזן: אנחנו לא שוקטים על שמרינו, לא ישנים ולא נחים כדי בסופו של דבר נבוא ונשיג כמה שיותר תקציבים שייתנו מענה לצרכים ההולכים וגדלים.
יצחק חזן: אין מה לעשות, האוכלוסייה גדלה והצרכים גדלים אבל התקציב קטן יותר לעומת הצרכים האמיתיים שאנחנו רואים.
יצחק חזן: מאידך יש לנו בעיה - וכאן אני מסתכל על זה בכובע של האוצר - כאשר היום תקציב הביטחון נוגס באופן משמעותי ביותר בתקציבים האחרים ולכן לאוצר יש בעיה לבוא ולתת כמה שאפשר.
יצחק חזן: יש לי הרבה מאוד פרוייקטים של עמותות שונות שלצערי הרב אני לא רואה את ההמשכיות של פעולתן, אבל אנחנו צריכים לעשות את המרב ואנחנו נעשה זאת.
יצחק חזן: יש לי פה תמונה של התקציבים, חלוקה של תקציבים לילדים בסיכון והחלוקה היא חלוקה מסודרת של מה שהיה בשנת 2001 ואפשר לראות שבעצם התקציב שומר על ערכו בשנת 2002.
יצחק חזן: זה כולל שירות ילד ונוער, מפגרים, אוטיסטים, נכים וכולי.
יצחק חזן: יש לי חלוקה מסודרת של מספר ילדים והתקציב.
חיים פוזנר: התקציב חסר.
חיים פוזנר: זאת אומרת, הבעיה היא לא כל כך הגירעונות של הרשויות המקומיות.
חיים פוזנר: אם הרשויות המקומיות בעבר היו יכולות לעשות גירעונות ולא פגעו בשירות, מבחינת השירותים לילדים זה לא היה רע.
חיים פוזנר: זאת אומרת, הייתה בעיה ביחסים בין השלטון המרכזי לשלטון המקומי.
חיים פוזנר: היום הרשויות המקומיות ברוב המקומות במסגרת המכסות וההקצאות שלנו ממצות את הכל.
חיים פוזנר: היה מקרה נדיר אחד בנתיבות, אז לא נתנו להם.
חיים פוזנר: הם רצו להחזיר ואנחנו חייבנו את הרשות לקלוט את הילדים.
חיים פוזנר: בסך הכל במסגרת המכסות והתקנים הקיימים הרשויות ממצות והבעיה היא שהן כמעט לא חורגות כאשר היום אין חריגות והמשמעות היא שבעצם המדינה צריכה להביא את חלקה, בשלב זה את ה75- אחוזים, ואם היא לא מביאה, יש פגיעה גדולה בשירותים.
חיים פוזנר: כפי שאמר המנכ"ל אנחנו ביקשנו תוספות תקציב לשירותים בקהילה, מועדוניות, מרכזי הורים-ילדים, מרכזי קשר, פעולות פנימייתיות ופעולות אחרות לילדים, אבל כרגע אין תוספת והדבר הוא באמת קריטי.
חיים פוזנר: אני אסביר את טענת הממשלה לגבי הסיווג של רשויות מקומיות וחלשות.
חיים פוזנר: הממשלה אומרת שמשרד הפנים הוא שעוסק בנושא הזה של הבחנה בין הרשויות באמצעות המענק המשלים והנוסחאות שלו, אבל זה נושא פתוח ונמצא כרגע בבדיקה.
חיים פוזנר: לגבי מעונות יום.
חיים פוזנר: יש לי כאן דיווח עד ספטמבר, אבל כפי שאמרה יושבת-הראש בפתיחה הנתון הוא לא משמעותי כי התקציב בעצם שוחרר לידיעת הציבור בסוף מרץ.
חיים פוזנר: עד סוף מרץ, לפי הוראות החשב פעלנו לפי מתכונת תקציב שנה שעברה.
חיים פוזנר: באפריל נודע לרשויות המקומיות שיש תוספת כאשר חודש אפריל מהווה אמצע שנת תקציב וסוף שנת לימודים, ולכן בעצם לא היה מיצוי של הנושא הזה.
חיים פוזנר: אני מניח שב1- בינואר 2002 נראה מיצוי מלא.
חיים פוזנר: דרך אגב, כך קורה לגבי כל תוספת שמגיעה עכשיו לרשויות המקומיות.
חיים פוזנר: בגלל המצב בו נתונות הרשויות המקומיות, כל תקציב – ואני לא מדבר על תקציב חדש לגמרי – ואפילו הגדלה פתאומית של תקציב לרשויות המקומיות, רוב הרשויות המקומיות, בגלל שזה לא אושר להן במסגרת התקציב בתחילת השנה, יתחילו למצות את התקציב מתחילת שנת התקציב הבאה, כי לפעמים הן לא רוצות לפתוח את מסגרת התקציב ועל זה יש להוסיף את הגעיות של הגירעונות.
חיים פוזנר: זאת אומרת, חשוב מאוד לעבוד בצורה מתוכננת עם תקציב מתחילת שנה כאשר הרשויות רואות ומתכננות.
חיים פוזנר: תוספות באמצע השנה לא תמיד מגיעות למיצוי באותה שנת תקציב אלא בתקציב של השנה הבאה.
תמר גוז'נסקי: קיבלתי את הדיווח הזה בספטמבר ולכן זו בעיה, אבל רציתי לדעת האם בעיריית טייבה היו 57 מכסות, כתוב פה הקצבה חודשית בספטמבר.
תמר גוז'נסקי: כמה היה בשנה שעברה?
תמר גוז'נסקי: כי אחרת איך אני יודעת אם זה גדל בטייבה או גדל ברעננה?
תמר גוז'נסקי: אני שואלת למי חולקו אלף המכסות האלה ואת השאלה הזו אני מפנה כבר מחודש אפריל.
תמר גוז'נסקי: אני שואלת מה אתם עושים עם אלף המכסות, איך חילקתם אותן, לפי איזה עקרונות, לפי מי שהכי זקוק או לפי המבנה הקודם?
תמר גוז'נסקי: אני למשל יודעת על מעון יום שפועל בעכו העתיקה.
תמר גוז'נסקי: בשנה שעברה, לקראת ספטמבר 2001, הם קיבלו, אם אני לא טועה, 15 מכסות של ילדי רווחה.
תמר גוז'נסקי: לקראת ספטמבר הזה הודיעו שיש להם שתי מכסות.
תמר גוז'נסקי: אם נוספו אלף מכסות בארץ, למה צריך לקצץ במכסות?
תמר גוז'נסקי: מחודש אפריל אני לא מקבלת תשובה למה לא הזכרתם את אלף המכסות בתוכנית של המשרד ולפי איזה עקרונות חולקו אלף המכסות, מי קיבל אותן ולמה.
קלרה פלדמן: יחד עם זאת יש לנו מתכונת של קשר בין השלטון המרכזי לשלטון המקומי אבל מזה שנה לא קיימנו מפגש.
קלרה פלדמן: בדרך כלל כל ההסדרים התקציביים וכל המשא ומתן וגם המידע לגבי מה הולך להיות, מה אנחנו צריכים לקבל, מה אנחנו מעדיפים ומה הם סדרי העדיפויות נקבעים בוועדה הזאת.
קלרה פלדמן: יש גם הסכם רב-שנתי בינינו ששום הנחיה לרשויות המקומיות לא תצא בלי לעבור את הוועדה הזאת.
קלרה פלדמן: היו לנו סדרי עבודה אבל לצערי הוועדה הזו לא מקיימת מפגשים.
קלרה פלדמן: המשא ומתן מול כל רשות בצורה בודדת לא היה מקובל בעבר.
קלרה פלדמן: קיימנו את המפגשים בצורה מסודרת ומה שסוכם הועבר לרשויות המקומיות כך שלא כל רשות באופן פרטני באה עם הבעיות האישיות שלה.
קלרה פלדמן: לגבי התקצוב של ה25- אחוזים וה75- אחוזים.
קלרה פלדמן: מכיוון שאני נמצאת הרבה מאוד שנים בתוך המערכת הזאת, אני רוצה להזכיר גם לחברים שלי מהמשרד שהנושא של 75-25 לא היה תמיד אותו היחס, כך שלא מדובר על עשרות שנים.
קלרה פלדמן: הנושא של פנימיות לילדים, שזה אחד הנושאים הכבדים של הרשויות המקומיות, עד לפני משהו כמו 13-12 שנים היה מאה אחוז על-חשבון משרד העבודה והרווחה.
קלרה פלדמן: בלי שום הסדר בסופו של דבר הנושא הזה הועבר לתקצוב של 75-25 והרשויות המקומיות כנראה נתנו את הסכמתן לכך.
קלרה פלדמן: לא הייתי אז בוועדות התיאום, אבל הן נתנו את הסכמתן כדי להגדיל את התקציבים בסעיפים האחרים.
קלרה פלדמן: זה אומר שדברים כאלה ניתנים לשינוי, אם קשה לרשויות היום לממן.
קלרה פלדמן: אני בודקת לאורך כל השנה את ההוצאות של הרשויות.
קלרה פלדמן: אם הרשויות המקומיות מקבלות את ההודעה על המסגרת התקציבית שלהן בראשית השנה, גם הרשויות החלשות מימנו את ה25- אחוזים.
קלרה פלדמן: הבעיה נוצרת כאשר משרד העבודה והרווחה באמצע השנה או בסוף השנה נותן איזושהי תוספת ולוקח כמובן מאליו שלרשות המקומית יש את ה25- אחוזים כאשר שוכחים שגם הרשות המקומית צריכה לעבוד במסגרת חוק והיא צריכה לקבל אישור תקציב והיא לא יכולה לשנות את המבנה התקציבי שלה באמצע השנה.
קלרה פלדמן: היה בינינו הסכם עם המשרד שכל תקציב שניתן באמצע השנה, במיוחד לנושאים חדשים, ניתן במאה אחוז על-חשבון המשרד כי לרשויות המקומיות אין את ה25- אחוזים וזה בלי להתייחס למצוקה מאוד קשה בה נמצאות היום הרשויות המקומיות.
קלרה פלדמן: גם במצבים אחרים אין להן אפשרות לתת את ה25- אחוזים.
קלרה פלדמן: אני מברכת מאוד על הקמת ועדת סל שירותי חובה לרשויות המקומיות שזה נושא מאוד מרכזי וחשוב, אבל הוועדה לא מתכנסת.
קלרה פלדמן: נפגשנו פעם אחת ומאז לא נפגשנו.
קלרה פלדמן: באשר לקריטריונים לחלוקת התקציב אני רוצה לשים דגש על עמדת השלטון המקומי.
קלרה פלדמן: השתתפנו בוועדה שעשתה עבודה מאוד יסודית ומקצועית, אבל בישיבתה הראשונה של הוועדה אמרנו, ואנחנו ממשיכים לומר, שהבעיה הנוספת בוועדת הקריטריונים שלא נפתרה היא גובה המכסות ומצבת כוח-האדם שעומד לרשותנו.
קלרה פלדמן: אם אנחנו מחלקים את אותו מצבת כוח-אדם, כלומר שאין שינוי, בעצם גם ברשויות החזקות כביכול או אלה שיש להן כוח אדם, אנחנו נצטרך להוריד להן ואין ממה להוריד ולאחרים נצטרך להוסיף ובסופו של דבר אנחנו זורים חול בעיניים מבלי לפתור את הבעיה באופן אמיתי.
קלרה פלדמן: יש הסכם והסכמה בינינו, בין המשרד לבין הרשויות המקומיות, שחסרים לפחות 900 עובדים סוציאלים ובנושא הזה אין בינינו ויכוח.
קלרה פלדמן: לנושא הילדים.
קלרה פלדמן: למרות מה שחיים פוזנר אומר, עדיין יש גירעונות מאוד גדולים לרשויות המקומיות וממעט הפרטים שיש ברשותנו – כי מחודש אוגוסט לא קיבלנו כל מידע ואנחנו לא יודעים מה קורה – אנחנו יודעים שבכל אותם הסעיפים שהיושבת-ראש הזכירה הרשויות כבר הוציאו מאה אחוז מתקציבן השנתי וזאת במשך חצי שנה.
קלרה פלדמן: כך שהרשויות כן נכנסות לגירעונות והשאלה עד מתי ועד כמה אפשר למשוך את הנושא.
קלרה פלדמן: היום ההשתתפות היא לא 75-25 אחוזים אלא זה מינימום 60-40 אחוזים ויש רשויות חזקות שם הולכים על כמעט חמישים אחוזים כשהרשויות החלשות הולכות על שלושים אחוזים.
קלרה פלדמן: כך שזה לא 25 ו75- אחוזים.
קלרה פלדמן: לגבי המועדים והעיתוי בו אנחנו מקבלים את התקציבים.
קלרה פלדמן: ראשית, אנחנו לא מקבלים את אישורי התקציב בראשית השנה אלא מקבלים אותם טיפין טיפין ולא תמיד זה מדויק.
קלרה פלדמן: אני לא מתייחסת לנושא של הילדים בפנימיות שכנראה אלף המכסות נכנסו לבסיס התקציב של שנת 2002, אבל הרבה מאוד תוספות שאנחנו מקבלים בסוף השנה, בראשית השנה אנחנו מוצאים את עצמנו באותו מצב בו היינו שנה קודמת כשהבסיס הוא אותו בסיס.
קלרה פלדמן: לא התייחסתי לנושא הילדים בפנימיות שנכנס לבסיס התקציב.
קלרה פלדמן: זה שמכסים לרשויות את הגירעונות בסוף השנה, אני רוצה לומר שבמשך השנה נכנסים לכיסן ומחייבים את הרשויות המקומיות בתשלום של מאה אחוזים על החריגה שלהן.
קלרה פלדמן: אני רוצה להסביר אבסורד שאירע השנה.
קלרה פלדמן: היו שביתות וכל המערכות היו משותקות אבל ראה זה פלא, המשרד כן מצא אפשרות לחייב את הרשויות המקומיות בחודש נובמבר.
קלרה פלדמן: אני מנסה לומר שיש בעיה מאוד רצינית קודם כל בנושא התקציב.
קלרה פלדמן: חסרים לנו תקציבים.
קלרה פלדמן: אני בטוחה שיש בינינו הסכמה על כך, אבל אתם לא עובדים אתנו כדי להילחם על תוספות התקציב ואנחנו שותפים אמיתיים שלכם וצריכים לעבוד ביחד.
קלרה פלדמן: כל סעיף וסעיף שהועלה כאן אפשר לספר עליו סיפור קורע לב ולומר מה קורה כשהתקציבים האלה לא נמצאים ברשויות המקומיות.
קלרה פלדמן: מערכת העבודה המשותפת, מערכת הקשר, פגומה והדבר הזה פוגע בנו לא בגלל הכבוד אלא פוגע ברשויות המקומיות בנושא של מידע.
קלרה פלדמן: אם יש דברים שאמרנו שאנחנו לא לוקחים על עצמנו, אי-אפשר ללכת לרשות המקומית הבודדת ולומר לה שלה יש בעיות של נפגעי נפש או משהו כזה ולכן ניתן לך כסף וכך לעקוף את כל המערכת.
יצחק קדמן: עכשיו אנחנו באים ואומרים שמבחינתנו גבעתיים, רעננה והוד השרון – ואני לא יודע עוד מי נמצא באשכולות העליונים – שווים לירוחם, לשלומי, לרהט ומי שנמצא באשכול הנמוך.
יצחק קדמן: המצב הזה הוא אבסורד והוא לא שוויוני.
יצחק קדמן: הדבר הוא הרבה יותר גרוע ממה שתואר כאן.
יצחק קדמן: אם כמו שאמר המנכ"ל יש רשות מקומית שאומרת שאין לה גם את ה25- אחוזים, וכמו שאמרה היושבת-ראש לא אומרים לה שלפחות תיקח את ה75- אחוזים, אז באים בצדק ממשרד האוצר ואומרים שיש מכסות לא מנוצלות.
יצחק קדמן: משרד הרווחה ממהר לנווט את זה לפני שהאוצר ייקח את המכסות מאחר שלא ניצלו אותן ומעביר אותן לישובים שכן יכולים לממן אותן.
יצחק קדמן: יוצא שנתיבות מסבסדת את גבעתיים.
יצחק קדמן: זה עולם הפוך לחלוטין.
יצחק קדמן: אם אומר משרד ראש-הממשלה שזה משתווה – וזה לא משתווה – על-ידי מענקי משרד הפנים, אז אני לא מבין מה איכפת להם.
יצחק קדמן: אם זה יוצא מתקציב משרד הפנים זה אומר שיש כסף, אבל מה קורה במענק משרד הפנים?
יצחק קדמן: הוא לא צבוע, הוא לא ילך לילדים בפנימיות כי לרשות המקומית יש צרכים וחובות.
יצחק קדמן: נכון אמרה קלרה שהחלוקה היא לא מקדמת דנא ולא קיבלנו מסורת מאבותינו הקדושים שחייבת להיות חלוקה כזאת ואני שואל למה לא לעשות חלוקה דיפרנציאלית.
אסתר לובוחינסקי: התופעה הזו היא אחד מעקבי אכילס בעבודה עם הילדים בפנימיות.
אסתר לובוחינסקי: אם בעבר חשבו שצריך להרחיק ילד מהבית ושיתרחק כמה שיותר מהבית הנורא והאיום הזה, היום יודעים שצריך לעבוד עם המשפחה ואכן לפחות שמונים אחוזים מהילדים שהוצאו מהבית יכולים להיות באותו ישוב שם נמצאת המשפחה להם.
אסתר לובוחינסקי: יש ילדים שמורחקים, הם נוסעים מרחקים מאוד גדולים, והם לבד בדרכים במשך שעות ארוכות.
אסתר לובוחינסקי: יש פנימיות שעושות מאמצים להביא את הילדים בחברת מישהו, אבל יש פנימיות שהילדים עולים על אוטובוס, נוסעים ומחליפים בדרך אוטובוסים.
אסתר לובוחינסקי: יש השלכות נוספות של אי-השתייכות.
אסתר לובוחינסקי: משרד החינוך עובד באמצעות הרשויות המקומיות ואז כל מה שנמצא במשרד החינוך, בקושי מגיע לפנימיות ואת זה דבורה יודעת.
אסתר לובוחינסקי: בתי ספר מוכרים אינם רשומים בפנימיות טיפוליות ולא שייכים לאף רשות.
אסתר לובוחינסקי: לגבי המכסות.
אסתר לובוחינסקי: הבעיה החמורה היא מכסות לפנימיות טיפוליות וכולם יודעים את זה.
אסתר לובוחינסקי: אני מדברת על פנימיות טיפוליות ולא על פנימיות חינוכיות.
אסתר לובוחינסקי: אין מסגרות ואין מי שיקים אותן וכאן מוכרחים לשנס מותניים וגם השלטון המקומי צריך להשתתף.
אסתר לובוחינסקי: קלרה יודעת שעשינו ניסיונות ליצור קשר עם השלטון המקומי, אבל לא רוצים אפילו לשבת אתנו ואומרים שזה לא נושא שלהן.
אסתר לובוחינסקי: לגבי ילדים שמוצאים מהבית.
אסתר לובוחינסקי: רק עכשיו שמעתי על פנימייה בירושלים שהכניסו לשם ילדים בתחילת השנה, אבל כעבור חודש – עד שהם התרגלו למקום - הוציאו אותם משום שהסתבר שאין מכסות.
מרים דידי: נקודה נוספת שהייתי רוצה להתייחס אליה והיא הוזכרה כאן - נושא כוח אדם.
מרים דידי: זה לא סוד שבאזור הדרום בעיקר קיים קושי מאוד רציני להשיג עובדים סוציאלים כי עובדים סוציאלים לא רוצים לעבוד במחלקות רווחה כי זה עומס אדיר, זה מאתיים תיקים לכל עובד סוציאלי, אלה מקרים של כיבוי שריפה וכולי.
מרים דידי: בנוסף לזה באזור שלנו כמעט ולא ניתן להשיג פקידי סעד, כך שכבר חצי שנה אני ללא פקידת סעד כיוון שפקידת הסעד שהייתה הרימה ידיים ואמרה שהיא כבר לא יכולה לעבוד במסות הגדולות שיש באזור שלנו.
חוה שחק: כשעיריית באר-שבע לא חשבה שהיא צריכה להיות בתוכנית הבראה למרות שמצבה היה מאוד קשה, העירייה הייתה רחבת לב ואפשרה להוציא את הכספים.
חוה שחק: המשרד החזיר חלק מהכספים בסוף השנה וקיזז חלק מהחובות וחלק מהכספים העירייה לקחה על עצמה.
חוה שחק: עיריית באר-שבע כרגע בתוכנית הבראה מאוד קשה שמתבטאת גם בקיצוץ כוח אדם , כל המשרות שהיו מאה אחוז רשות קוצצו, אנחנו מיישרים קו, כבר שנה וחצי אנחנו מיישרים קו, עובד יוצא ובמקומו לא נכנס עובד אחר, יש לנו עדיין שמונה תקנים של מאה אחוז עירייה שאנחנו מיישרים ובמסגרת הקצאת התקנים החדשה קיבלנו עכשיו שלושה תקנים.
חוה שחק: המצב הוא כזה שאם לעובד היו מאתיים תיקים, היום יש לו 300 תיקים.
חוה שחק: אני מדברת על מעמסת כוח האדם, על השחיקה של העובדים, על חוסר יכולת לאתר עובדים ואנחנו בעיר גדולה.
חוה שחק: שלושה שבועות אנחנו מפרסמים מודעה לעובד סוציאלי בלשכה אבל אף מועמד אחד לא הגיש מועמדות.
חוה שחק: עובדים יוצאים ועובדים לא נכנסים.
חוה שחק: גם אם יש לנו תקן פנוי, אנחנו לא יכולים לאייש אותו.
חוה שחק: העירייה אומרת לנו שנסגור שירותים, שנסגור מועדוניות, כי העירייה לא תממן יותר.
חוה שחק: אני חושבת שהעירייה לא יכולה לקחת על עצמה לסגור את השירותים.