GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל כרמל: אחד מהדברים שאנחנו עושים היום, השנה, כבר כתקדים, וגלית איתנו כאן גם כן, הם עוזרים לנו גם בנושא הזה, זה כאשר מסגרת רוצה להיפתח מחדש אחרי שאנחנו סוגרים אותה כי היא הייתה מסכנת, אחת מהדרישות שלנו שכל הצוות יעבור את ההכשרה בנושא בטיחות, אנחנו כבר עשינו את זה במעון בנתניה, בטח ראיתם בטלוויזיה את המעון הפרטי המזעזע שקשרו ילדים לכיסאות, האגף היה שם ופיקח, אחת מהדרישות, זה היה כמובן בבית משפט, השופט החליט שאפשר לפתוח את המעון כי זה חופש העיסוק, בכפוף לתנאים מסוימים, אחד מהתנאים, זה באמת היה מרגש לראות בבית המשפט, היה הנושא של בטיחות והתנהלות בתוכה כתנאי לפתיחת המעון מחדש.
יפעת שאשא ביטון: מה שלא מרגש אותי שיש חופש עיסוק כשלא זוכרים מה החופש אחר כך לפגוע בילדים או לפני כן, אנחנו כבר לא יודעים מתי
מיכל כרמל: אני איתך, אני רק אומרת שבכפוף לכל המגבלות הקיימות אנחנו משתדלים מאוד לשים באמת בראש מעיננו גם לגבי המסגרות הפרטיות שאנחנו גם לשם מגיעים בגלל הסיכון שקיים בהם, להדגיש את נושא הבטיחות.
יפעת שאשא ביטון: בכל מקרה, זה פר תלונה, זה לא גורף.
יפעת שאשא ביטון: ברור, אני שוב אומרת, זה לא את.
מיכל כרמל: אני אומרת מה אנחנו עושים הכי טוב שאנחנו יכולים באגף - - -
יפעת שאשא ביטון: זה בגלל שאלה הכלים שקיבלתם, אנחנו בכלל לא בוויכוח כאן.
יפעת שאשא ביטון: מה שאני רוצה להגיד וחשוב לי שייאמר - - -
מיכל כרמל: תתנו כלים טובים ונדע מה לעשות.
יפעת שאשא ביטון: מה שחשוב לי שיהיה כאן
יפעת שאשא ביטון: זה שאנחנו נפסיק כבר עם ה, לא אתם, שוב אני אומרת, זה אנחנו, המחוקקים צריכים להחליט, בסופו של דבר אתם הגוף המבצע.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לך את זה בצורה הכי ישירה.
מיכל כרמל: - - - על ידינו כולל תקנות ב-2008.
מיכל כרמל: אנחנו במהלך השנים מנסים שוב- - -
יפעת שאשא ביטון: בשורה התחתונה זה מגיע פר תלונה.
מיכל כרמל: אני אומרת לגבי חוק הפיקוח, יש הרי ניסוח של - - -
יפעת שאשא ביטון: זה קיים היום?
מיכל כרמל: לא.
מיכל כרמל: - - -
יפעת שאשא ביטון: אז זהו, זאת הנקודה.
יפעת שאשא ביטון: זה לא קיים כי משכו רגליים כי זה לא היה בסדר עדיפויות, כי זה לא דחוף, כי מתווכחים על 1001 דברים אחרים.
יפעת שאשא ביטון: בשורה התחתונה לנו יש אחריות להעביר את זה כדי שמה שאתם עושים טוב ונכון, לא תעשו רק כשמגיעה תלונה, לא תעשו רק על אותן מסגרות מפוקחות אלא תעשו על כל מי שמטפל בגילאי לידה-שלוש ושם נוכל לפחות למזער את כל המקרים הנוראיים שיש היום וששום שופט לא יגיד לנו שזה חופש העיסוק כי אין חופש לפגוע בילדים, עם כל הכבוד.
קרן אוחנה איוס: יפעת אני רוצה להגיד משהו לדבריה על עניין ההכשרה.
קרן אוחנה איוס: לנו יש קושי במגזר הפרטי לממש הכשרה מכיוון שיש לכם מונופול בלעדי לעשות סטאז' לכאלה שעושות מטפלות סוג 1 ו-2.
קרן אוחנה איוס: ברגע שהן לומדות בוויצ"ו ונעמ"ת או באחת המסגרות האלה, הן יכולות לקבל הכשרה מעשית רק במעונות עם הסמל מעון.
קרן אוחנה איוס: מה שקורה אצלנו במגזר הפרטי זה שיש לנו אפס יכולת לקחת מטפלות, להכשיר אותן ולהחזיר אותן לגן לסטאז', גם אם בגן יש גננת מוסמכת עם תואר ראשון, אם תואר שני, גם אם הגן עבר את המוכר שאינו רשמי, הן לא יכולות לחזור לבסיס האם מה שנקרא, ושמקום העבודה שלהן יוכר כסטאז'.
קרן אוחנה איוס: אם הדבר הזה ייפתח וגנים פרטיים טובים שבהם יש גננות מוסמכות, מנהלות עם תואר ראשון או עם תואר שני תוכלנה לחתום על טופסי ההכשרה למטפלות שתעבורנה את הקורס העיוני אבל את החלק המעשי יעשו בגנים שלהן, כמות הבנות שתעבורנה את המשוכה בשלב ראשון תהייה מאוד גדולה.
קרן אוחנה איוס: זה הקושי הכי גדול שלי בהכשרה.
קרן אוחנה איוס: הכי גדול.
יפעת שאשא ביטון: קרן, במסלול שאנחנו נעשה כדי להביא את כל הנושא של הכשרה, וזה יקרה בקרוב מאוד, ביום ראשון הדברים כבר אמורים לרוץ בוועדת שרים ואחר כך כבר להגיע לשולחן הוועדה, חשוב שתהיו, כדי שאנחנו נוכל לקשור את כל הדברים.
קרן אוחנה איוס: אנחנו רוצים, תזמנו אותנו.
יפעת שאשא ביטון: אתם מוזמנים תמיד.
קרן אוחנה איוס: לא, לשיח של - - -
יפעת שאשא ביטון: מוזמנים תמיד.
גלית גלעד: קרן, אנחנו - - - על התכנית הלאומית, עד שהצלחנו שהמשרדים עצמם יקבלו את האחריות על בטיחות הילדים, אנחנו עושים את זה בשלבים, אני חושבת שהשלב הבא - - -
קרן אוחנה איוס: אבל יפעת יושבת כאן ממעוף ציפור ומסתכלת מעבר לדיון הזה גם למה יקרה בשלב הבא ואנחנו מדברים כל הזמן על 22% ואנחנו חייבים שבשלב הבא אנחנו נכפיל אותם בהוראת שעה בפרק זמן מאוד קצוב, ולא בזמן של ארבע שנים שייקח לאנשים לממש את ההכשרה כדי להגיע למצב שיעמדו ראויים לילד.
יפעת שאשא ביטון: קרן, הכנסתי את זה רק ממקום של באמת החשיבות של התכנית ושל מה שהוצג כאן, שהוא כל כך נכון וטוב, והחובה שלנו לעזור להם שזה יהיה לא רק בחלק מהמסגרות אלא בכל המסגרות.
יפעת שאשא ביטון: זו הסיבה שהצגתי את זה.
יפעת שאשא ביטון: לגבי כל הפרוצדורה וכל הדברים האחרים, יהיו פה דיונים מקצועיים, אתם בהחלט מוזמנים.
יפעת שאשא ביטון: אגף מעונות יום, תודה רבה.
זהבה רומנו: אני מרכזת את התכנית הלאומית של כלל המשרדים וגם את התכנית בתוך משרד הבריאות.
זהבה רומנו: אני אציג את החלק של משרד הבריאות בתוך התכנית הלאומית.
זהבה רומנו: אנחנו חילקנו את המצגת שלנו על פי נושאים, אתחיל עם הנושא הראשון שאנחנו נותנים לו חשיבות מאוד גדולה, הנושא של איסוף וניתוח נתוני היפגעות.
זהבה רומנו: כפי שציין פרופ' גרוטו, משרד הבריאות פועל בשני מישורים כמשרד המתכלל את התכנית הלאומית וכמשרד הפועל לקדם את התכנית בתוך מערכת הבריאות.
זהבה רומנו: בחרנו בשקף הזה שמתייחס לאיסוף נתונים לא בכדי, אנחנו מאמינים שאיסוף נתוני היפגעות מאפשר קבלת החלטות מושכלת, ממוקדת ולכן אנחנו נותנים לזה חשיבות עליונה.
זהבה רומנו: מה שמשרד הבריאות עשה כתהליך ראשון, תמרץ את בתי החולים הכלליים במסגרת התכנית הלאומית לחיזוק המלר"דים ולדווח על נושא של היפגעות על פי MDS, שנים ניסינו לאסוף נתונים מתוך בתי החולים, אחרי שנים של פעילות הצלחנו לאסוף משמונה בתי חולים, זה היה משהו ברמה של רצון טוב.
זהבה רומנו: אחרי שתמרצנו את בתי החולים ואת המלר"דים של הילדים בבתי החולים הכלליים, הבאנו את זה לכך ש-23 בתי חולים היום מדווחים על פי MDS מתוך 24 בתי חולים כלליים.
יפעת שאשא ביטון: למה, מקרה לאחד הזה?
זהבה רומנו: כבר טיפלנו בו השבוע, שאלנו מה קורה עם זה והוא אמר שהוא יבחן והוא יצטרף.
זהבה רומנו: אז אני מקווה שבימים הקרובים, אנחנו נשים עליו פוקוס ונגייס אותו לעניין.
זהבה רומנו: דבר נוסף שבוצע בשנת 2017, נעשה מיפוי של מערכות ותהליכים במשרדי הממשלה השונים לנושא של איסוף נתונים.
זהבה רומנו: בדקנו, ראינו, עשינו מיפוי של הפערים שקיימים בכל משרד ומשרד, אני מניחה, בתום הסקר, אנחנו עדיין בשלבים הסופיים של עיבוד הנתונים, הנתונים האלה יגיעו לתת הוועדה שהקמנו לנושא של איסוף נתונים בראשותו של פרופ' גרוטו, הוועדה הזאת תעבד את הנתונים, תוציא מסקנות ותפעל בהתאם למסקנות הוועדה בכל משרד ומשרד, נגשר כך או אחרת על הפערים.
זהבה רומנו: מה אנחנו מתכננים בשנת 2018-2019?
זהבה רומנו: נכון להיום אנחנו אוספים נתונים מבתי החולים הכלליים, אנחנו חושבים שנכון לאסוף גם מקופות החולים את הנתונים, לא כל הילדים מגיעים למיון בעקבות היפגעות.
זהבה רומנו: היום חלק מהילדים מגיעים לקופות החולים לקבל טיפול, חלק מגיעים למוקדי חירום בקהילה וחלק מגיעים לתחנות לבריאות המשפחה כדי לקבל טיפול, ולכן אנחנו חושבים שצריך לאסוף נתונים מכלל מערכת הבריאות.
זהבה רומנו: לגבי הנושא של רתימה והעלאת מודעות והכשרות אנשי מקצוע, הכיוון שלנו כל הזמן היה להכשיר את הצוותים הרפואיים, את הרופאים ואת האחיות והם בעצם היו הפוקוס.
זהבה רומנו: הכשרות ניתנו לרופאים ואחיות בלבד, היום אנחנו חושבים שזה לא נכון, אנחנו חושבים שיש מקום להרחיב לכלל מקצועות הבריאות שזה מרפאים בעיסוק, קלינאי תקשורת, פיזיותרפיסטים, בעצם כל מקצועות הבריאות באים עם קהל של הורים וילדים בתחנות להתפתחות הילד, במכונים, שם המגע בין הורה לילד הוא מגע מאוד קרוב, יש את המטפל שיכול להדריך גם את ההורה וגם את הילד.
זהבה רומנו: מקצועות הבריאות מטפלים בילדים שעברו כבר, מקצועות הבריאות יכולים לעסוק גם בתהליך של המניעה וגם בתהליך שאם כבר נפגע ילד, אנחנו יודעים שאותה משפחה נמצאת בסיכון שילדים נוספים ייפגעו וזאת ההזדמנות לתפוס את אותה משפחה ולתת לה את ההדרכה כדי למנוע את ההיפגעות הבאה.
זהבה רומנו: דבר נוסף שאנחנו חושבים, זה לא די בכך לבצע הכשרה, לאסוף את המקצועות ובעצם לעשות איזו שהיא הכשרה חד פעמית.
זהבה רומנו: אנחנו חושבים שנכון להכניס את כל נושא היפגעות ילדים לדנ"א של מערכת הלימודים.
זהבה רומנו: אנחנו חושבים שזו הדרך הכי נכונה להטמיע את הנושא בקרב הצוותים, אנחנו חושבים שנכון שבכל תכנית לימודים, אם זה במקצועות הבריאות, שוב אני אומרת, פיזיותרפיסטים, מרפאים בעיסוק - - -
יפעת שאשא ביטון: יש פתיחות לזה?
זהבה רומנו: אני מקווה שתהיה פתיחות לזה, אנחנו עניינו את האנשים אצלנו שעוסקים בנושא של אקדמיה, הם מאוד פתוחים, הם אמרו שהם יעשו את כל המאמץ אבל אנחנו עדיין תלויים באוניברסיטאות.
זהבה רומנו: כל המקצועות האלה הם מקצועות אקדמיים, הכשרות נעשות גם כן במסגרת האקדמיה, יש להם הרבה מאוד תכנים שהם היו רוצים להעביר וצריך להתחרות על התכנים האלה, אנחנו נעשה כל מאמץ להכניס את הנושא הזה.
זהבה רומנו: בוא נגיד ככה שאנחנו לא נוותר.
קריאה: בשלב ראשון עשינו פגישה עם כל אלה שממונים על אנשי המקצועות והייתה שם רתימה חוצת גבולות, הם מאוד מעוניינים למרות העומס שלהם והמאבקים שיש להם, זהבה ידעה לרתום אותם.
זהבה רומנו: עשינו מפגשים אישיים עם כל בכיר במשרד שמוכן להירתם ולהתגייס ופשוט הופתענו מהרצון ומהרעיונות המדהימים של כל אחד ואחד מהם, אנחנו פשוט רק צריכים לאסוף את הרעיונות ובעצם לעשות תיעדוף ולהביא כסף לזה.
זהבה רומנו: אבל הרעיונות הם רעיונות מדהימים וחשובים.
יפעת שאשא ביטון: לא הכל זה כסף גם, יכולים לתת, הרי יש קורסי חובה כשאנחנו מדברים על תכנית אקדמית, זה עניין של סדרי עדיפויות ואיפה שמים רגע את האצבע.
זהבה רומנו: ברור.
זהבה רומנו: גם וגם.
זהבה רומנו: לגבי הנושא של קמפיינים, משרד הבריאות לאורך השנים יוצא בקמפיינים, אחת לחודש לפחות יוצא פוסט במדיות החברתיות על נושא כך או אחר שקשור להיפגעות ילדים, אנחנו משתמשים הרבה מאוד במדיה הדיגיטלית, עומד לצאת, בעצם בעקרון התחלנו את קמפיין הקיץ כבר בחודש מאי, בשבועות הקרובים ייצא קמפיין נוסף.
זהבה רומנו: אנחנו כל הזמן פועלים מול התקשורת אם זה בכתבות ואם זה בפוסטים, בכל מיני דרכים כאלה ואחרות להדגיש את הדברים, אנחנו נמשיך עם קמפיין המדבקות, מי שלא מכיר את המדבקה הזאת, המדבקות האלה נמצאות במחלקת הסברה של משרד הבריאות, כל הקהל הנכבד שנמצא כאן מוזמן לפנות למחלקת ההסבר של משרד הבריאות, לקחת את המדבקות האלה.
זהבה רומנו: מטרת המדבקות היא לשים את המדבקה על ההגה ברכב, כשהורה רואה את המדבקה הוא נזכר שיש ילדים מאחור שהוא מסיע ושבעצם אסור לו לשכוח אותם.
יפעת שאשא ביטון: עד שהוא מתרגל אליהם.
זהבה רומנו: לגבי תכניות הסברה נוספות, יצאנו למכרז בנושא של מיחמים לקראת קמפיין חורף, לקראת החגים.
זהבה רומנו: אנשים מרעננים מוצרים ביתיים לקראת החג, אנחנו רוצים שלקראת החורף אנחנו נסיר מעל השיש של המשפחות את המיחמים הלא תקינים ואנחנו נספק מיחמים - - -
יפעת שאשא ביטון: שיהיו מיחמים אבל התקינים, החדשים, לא המיחמים של פעם.
זהבה רומנו: אנחנו נסיר את המיחמים הלא תקינים, נספק מיחמים תקינים, כמובן שזה לא יהיה רק תהליך של אספקה, אלא אנחנו גם נעשה איזה שהוא קמפיין שילווה את התהליך של אספקה עם הרבה מאוד הסברה לנושא של הכוויות, התהליך ילווה בקמפיין תקשורתי עוצמתי לגבי נושא של היפגעות מכוויות.
יוסי חייק: פה עד עכשיו דחפנו את זה, דרך אגב זה יוזמה של נורית וזה היה לעשות טרייד אין של הישן עבור החדש, המחשבה היא פה לא לזכות מישהו או - - - הבעיה העיקרית זה שבמשרד הבריאות כחוק צריך להעביר מכרז - - - זה לא עבר - - -
יפעת שאשא ביטון: בואו נסיים עם המשרדים כי יש עוד חצי שעה לדיון.
קריאה: השאלה מה יהיה עם זה הלאה.
זהבה רומנו: יש התקדמות בנושא.
יפעת שאשא ביטון: בואו ניתן למשרדים לסיים ואחר כך אני אתן לכם את המקום שלכם ולשאול שאלות שזה יהיה מסודר ולא בפינג פונג.
זהבה רומנו: הרעיון שבתהליך ההסברה שאנחנו רוצים לקדם זה בעצם אנחנו רוצים לקדם הסברה עם פעילות.
זהבה רומנו: זאת אומרת אנחנו רוצים לשלב בתוך כל מיני פעילויות תהליכי הסברה, בפעילויות שנמצאים הורים וילדים אנחנו חושבים שיש לזה אימפקט מאוד חדש, לדוגמה המיחמים, אנחנו נמצא דוגמאות נוספות שחשבנו עליהם אם זה במסגרת פעילויות שנעשות בתוך קופות החולים, אם זה במסגרת פעילויות שנעשות בטיפות החלב, אנחנו נעשה שילוב של הסברה להורה ולילד, הפעילות תהיה יותר חווייתית מאשר הסברה שתלווה אך ורק בפוסט.
זהבה רומנו: אנחנו גם שמחים לרעיונות, אם יש למישהו כאן רעיון להציע נשמח לקבל ולקדם אותם הלאה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו אחר כך נשמע כאן.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה זהבה.
זהבה רומנו: לא סיימנו.
זהבה רומנו: אנחנו חושבים שרגולציה זה דבר מאוד מאוד חשוב, אם מטמיעים נהלים בתוך העשייה בעבודה היום יומית, אנחנו רואים שנהלים מביאים לשינוי של מודעות, לעשייה נכונה ואחד הדברים, דוגמה שנתתי גם בוועדה הקודמת זה הנושא של נוהל למניעת שיכחת ילדים ברכב במעונות שיקומיים, שהגננת מחויבת להתקשר להורה כשילד לא מגיע והורה לא דיווח מראש שהילד לא יגיע לגן, היא מחויבת להתקשר להורה ואם היא לא מוצאת את ההורים היא מתקשרת לנהג, היא מתעדת את השיחה ובמסגרת הבקרה של המשרד, אנחנו בודקים איך התהליך נעשה, האם יש דיווחים והדיווחים נעשו בהתאם להנחיה.
זהבה רומנו: אנחנו נמצא עוד הנחיות כאלה שיכניסו את נושא היפגעות הילדים לשגרת העבודה.
זהבה רומנו: זה בחלק הזה.
זהבה רומנו: כל מה שאנחנו עושים עד היום מצטרף לעשייה שבמשך שנים של הדרכת יולדות, של הדרכה של אימהות שמשחררים פגים מהפגייה, הדרכות אישיות של עובדים סוציאליים במסגרת פרויקט שירות אישי, הדרכות בטיפות חלב, קורסי החייאה שאנחנו מבצעים, זה הרבה אבל לא מספיק.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להתייחס לנושא הכוויות, חבל שנציג משרד החינוך היה חייב לצאת לעניין חשוב אבל גם במשרד החינוך צריך להעלות את זה למודעות, בעיקר לגני ילדים, יש שם נטייה של גננות, מטפלות להגיע עם כוס התה או כוס הקפה - - -
נורית מייקלסון: במשרד החינוך יש - - - עכשיו.
נורית מייקלסון: נפגשתי עם מינהלת זה"ב במשרד החינוך ושבוע המודעות למניעת כוויות בשנה הבאה בפברואר זה יהיה יחד איתם.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת את האמת.
יפעת שאשא ביטון: לא שבוע המודעות ולא כלום, צריכים להיות פה נהלים ברורים, לא נכנסים עם כוס תה חם, עם כוס קפה ליד ילדים, אני מכירה אישית כמה מקרים שקרו במרחב שלנו - - -
מיכל כרמל: יש לנו הנחייה כזאת בקובץ הנהלים שלנו.
יפעת שאשא ביטון: אז זה משהו שחייבים להתייחס אליו ולאכוף גם במעונות וגם בגנים, גם בגנים של משרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה זהבה, תודה רבה בכלל על כל העבודה מאז שנכנסת, כיף לראות.
זהבה רומנו: תודה.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, יש לנו את משרד הרווחה שאני מבינה שזה האגפים האחרים, ברשותכם רק אם תוכלו לדבר קצת יותר מהר כדי שפשוט נוכל להספיק גם לשמוע את משרד החקלאות וגם נוכחים נוספים.
גלית גלעד: אבל יש לנו עוד שני שותפים שהם חשובים.
גלית גלעד: גם משרד ה- - - וגם הרלב"ד.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו ניתן.
איילת רצון: אני מפקחת ארצית - - - אני אציג את העבודה של משרד הרווחה.
איילת רצון: במשרד הרווחה, כמו שאמרו פה עוד שותפים, הנושא של בטיחות ילדים נמצא במהות של העבודה גם בתכניות השונות של המשרד וגם במבנים, התכניות הרי מתבצעות בתוך מבנים והעבודה על בטיחות ילדים נעשית בשני המישורים האלה.
איילת רצון: קודם אולי אתמקד בעבודה שלנו סביב נושא בטיחות המבנים במשרד הרווחה, שכל מסגרת, כל תכנית כדי לקבל רישוי בעצם לקיים שם תכנית, חייבת לעמוד בדרישות ובסטנדרטים על פי החוקים, על פי תקנים, על פי נהלים.
איילת רצון: אישור כיבוי אש, אישור מבנים, אישורי תברואה, יש נהלים מאד קבועים שאנחנו עובדים על פיהם, הפיקוח נעשה באופן שוטף מינימום אחת לשנה על המסגרות הפועלות, כשיש מסגרת חדשה שרוצים לפתוח, על מנת לפתוח מסגרת חייבים לעמוד בזה.
איילת רצון: יש לנו מסגרות, בין אם זה מסגרות חוץ ביתיות כמו פנימיות או בשירותים השונים, מסגרות שהייה, ששם גם הדרישות הן שונות מעצם זה שהמסגרת עצמה יש לה דברים שונים, אם מדובר במטבחים, אם מדובר בחצרות ובדברים מעין אלה, המסגרות שהשהייה שם היא למספר שעות.
איילת רצון: בשירות פנימיות ילד ונוער כרגע המשרד עובד על ריענון כל הנהלים של הרישוי ושל המבנים בנושא של בטיחות, זה משהו שאנחנו עובדים עליו בימים אלה ואני מניחה שהוא גם יימשך לאורך זמן.
יפעת שאשא ביטון: אלה גם דברים שהם קיימים בלי קשר לתכנית.
יפעת שאשא ביטון: כל הנושא של אישורי כיבוי אש והדברים האלה, זה לא משהו שהוא, לא תוספת.
איילת רצון: נכון.
איילת רצון: אחד הדברים שאני חושבת שהיום מקבל קצת יותר תקיפה באמת בזכות התכנית זה הריענון של הנהלים שמתחיל להתבצע היום, של נהלים שהיו קיימים, כמו שאתם רואים פה אלה לא דברים חדשים, אני חושבת שבזכות התכנית, המודעות לזה והעבודה על ריענון נהלים זה כן משהו שנעשה בזכות זה.
קריאה: אולי נעבור לפעילות, זה החשוב.
יפעת שאשא ביטון: ראיתי את כל הדוגמאות של המסמכים, קראתי.
איילת רצון: בסדר גמור.
איילת רצון: מה שכן חשוב לי להגיד זה שחלק מהתכניות שאנחנו מפעילים עכשיו למשל לבני נוער כבר בחופש הגדול, תכנית חופים למשל שמשרד הרווחה מפעיל שזה באמת להימצא שם בשטח, בחופים, שבני נוער נמצאים שם, לדאוג גם לנושא של בטיחות, גם לנושא של מוגנות, נושא של בטיחות, מוגנות, בטחון הולך יד ביד.
איילת רצון: תכנית קיץ נוספת זה קייטנות קיץ לילדים בסיכון גבוה, שאנחנו דואגים למסגרות שישמרו עליהם.
איילת רצון: שוב, כשאני מדברת על מסגרות אני מדברת גם מבנית, שהמסגרות בטוחות לילדים וגם שהתכניות והתכנים שם הם בטוחים.
איילת רצון: המשך יישום תכניות מגוונות בהכשרת אנשי מקצוע, חותך את כל משרד הרווחה עכשיו מבחינת ריענון הנהלים, כתיבת סטנדרטים כמו שאמרתי קודם.
איילת רצון: פרסום גם ברשתות, גם לעובדי המשרד עצמם בתע"סים, בנהלים שלנו גם בפייסבוק ובכל המדיה שקיימת נהלי בטיחות, ואנחנו גם מעורבים כמשרד הרבה מאוד בחקיקה שפונים אלינו בכל מיני שאלות בנושא של בטיחות ילדים.
איילת רצון: זה ממש בשישים שניות.
יפעת שאשא ביטון: ראשית תודה רבה, אני רק אומר, אם בכל הפעמים האחרות אמרתי שכל הכבוד על היוזמה החדשה, לא לשכוח שזה במקום השוטף, פה אני אומר את זה קצת הפוך.
יפעת שאשא ביטון: האמת שכשיצאנו לתכנית החשש שלנו היה שכל המשרדים ייקחו את כל מה שהם כבר עושים ויכניסו תחת התכנית, מאוד הקפדנו שזה לא מה שיקרה.
יפעת שאשא ביטון: כאן לצורך העניין ממה שאני רואה בהקשר הזה, לא של אגף מעונות יום, כשאני רואה את כולכם תחת אותה מטריה, שזה דברים שעם התכנית או בלי התכנית הם דברים שחייבים לקרות, העניין של בטיחות פיזית של מבנים ומתקנים שהילדים שוהים בהם וכולי.
יפעת שאשא ביטון: מה שהייתי רוצה להציע לכם להוסיף במסגרת התכנית, זה שעובדות סוציאליות תהיה להן המודעות והדגש לנושא של בטיחות ילדים כשהם מגיעים ומטפלים במשפחה למשל.
יפעת שאשא ביטון: עובדת סוציאלית נכנסת לבית, רואה שהסביבה היא בטוחה, שבאמת הם יודעים להתנהל מול הילדים, דיברנו קודם על כוויות ושתיה חמה, להיות ערים לדברים האלה כדי להכווין ולראות את המשפחות גם בהיבט הזה ולא רק בהיבט הרגשי והטיפולי שאנחנו יודעים שהן לגמרי שם, ובעיני זה ערך מוסף.
איילת רצון: יש לנו תכניות בקהילה למשל, תכנית אם לאם - - -
יפעת שאשא ביטון: לא רק בחוץ ביתי.
איילת רצון: לא, תכנית אם לאם למשל או תכנית ראשית, או כל מיני תכניות כאלה - - -
יפעת שאשא ביטון: כן אבל זה היה גם לפני כן.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שבעבודת המשרד זה יוטמע, אני רוצה שכשעובד סוציאלי נכנס לבית, לא במסגרת חוץ ביתית, נכנס לבית, הוא מסתכל גם על זה.
יפעת שאשא ביטון: זה חלק מהמודעות שאנחנו צריכים להעלות ויכול להיות שזה חלק מהכשרה או ממודולות.
יפעת שאשא ביטון: אני מכירה שיש הרבה מאוד ימים מרוכזים שנעשים לעובדים סוציאליים לאורך השנה, ששם זה יהיה, שזה יישב כאן כדי שבאמת נוכל להביא איזה שהוא ערך מוסף מעבר לכל הדברים החשובים שנעשים.
איילת רצון: אני מסכימה איתך שצריך יותר, אבל כן חשוב לי לומר שכל התכניות שבאמת נכנסות סומכות או אנשים שמלווים משפחות, בעיקר משפחות צעירות, שנכנסים אליהם הביתה, הרבה מאוד, אני מסכימה איתך שצריך יותר, בוודאי, אבל חלק מזה זה בהחלט זה, גם איך לשבת ולשחק עם הילד, איזה משחקים בטוחים, איך ליצור סביבה בטוחה לילד אם זה במטבח ואם זה בחצר ואם זה בשטיח בסלון, להרחיק דברים מסוכנים, דברים כאלה, אני מסכימה איתך.
יפעת שאשא ביטון: חשוב שזה יהיה שם.
זהבה רומנו: אם היה כלי לאיתור, משפחות ש- - - להיות בסכנה מהיפגעות ילדים, ברגע שאותו עובד יוצא לביקור בית עם אותו כלי, זה יוצר אצלו מודעות ותשומת לב לנושא.
יפעת שאשא ביטון: זה מה שאמרתי, צריכה להיות הכשרה והם יכולים לעשות את זה במסגרת ימים מיוחדים שהם עושים.
יפעת שאשא ביטון: זה לא כזה סיפור גדול.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לכל המשרדים.
גלית גלעד: עוד לא סיימנו.
יפעת שאשא ביטון: אה, יש עוד במצגת.
יפעת שאשא ביטון: אז שניה, כי צריכים לצאת כאן החבר'ה של הכוויות.
יפעת שאשא ביטון: סליחה שאני שמה אתכם בטייטל הזה.
גלית גלעד: זה יהיה ממש קצר, זה המשרד האחרון, הוא חלק מהמשרדים.
גלית גלעד: משרד התחבורה, הרלב"ד.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אני גם רוצה שמשרד החקלאות ידבר.
יפעת שאשא ביטון: אני עושה רגע פאוזה.
יפעת שאשא ביטון: נסגור את זה כי זה גם מתחבר לבריאות, שלא נהיה בלחץ ונוכל לתת לרלב"ד את המקום שלו כמו שצריך.
יוסי חייק: דבר ראשון תודה ואני מצטער שאני צריך לעזוב.
יוסי חייק: אני חייב לברך גם על הוועדה, גם על הניהול שלך של הוועדה וגם על כל המשרדים שבאמת אני חושב, בשנתיים האחרונות מזיזים דברים לפחות בנושא הכוויות.
יוסי חייק: אנחנו יצאנו מפרסום ראשון של אפידמיולוגיה, נתונים שדיברו עליהם עוד על-ידי "בטרם" פעם ראשונה, אנחנו אחרי זה פעם שניה בתור שיבא, ובתור שיבא עוד פעם יש לנו ברוך השם עדיין את נורית שעושה הרבה עבודה בנושא.