GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה לבזבז את הזמן, מבחינתי התשובה היא כלום.
יפעת שאשא ביטון: מה אנחנו עושים מחר בבוקר?
יובל גל אביעד: הצהיר כאן האגף ואמר שמבחינתו דרך אחת זה להגיש הצעת מחליטים לממשלה - - -
קארין אלהרר: השאלה אם זה במעטפה – יש הצעה או אין הצעה?
קארין אלהרר: יש או אין?
יובל גל אביעד: כמו שנאמר, מתגלגל רעיון לעשות את זה כך.
יובל גל אביעד: בהנחה שזה קורה, החוק חוק בשל לחקיקה.
יובל גל אביעד: יושב פה משרד המשפטים, שאיתו עבדנו וסיימנו את העבודה, והחוק בשל לחקיקה ולהביא אותו לוועדת שרים לענייני חקיקה.
יובל גל אביעד: אני מניח שיושב פה גם נציג של משרד האוצר שייתן את העמדה שלו לעניין ההיבט התקציבי.
יובל גל אביעד: בהינתן שהצעת המחליטים הזאת עוברת, אין שום מניעה, וגם תהיה תמיכה של הממשלה בהצעת החוק, שלא נביא את זה לוועדה.
יובל גל אביעד: אתם צריכים להבין שזה גם אינטרס שלנו, לא רק שלכם.
יובל גל אביעד: גם לנו כואב כל מה שקורה פה.
יובל גל אביעד: גם כהורה לילד פעוט שצריך ללכת למעון בשנה הבאה, זה כואב לי.
יובל גל אביעד: גם אני נמצא באותם לבטים וגם אני רתום לדבר הזה כבר עשר שנים כמו האגף.
איילת נחמיאס ורבין: אבל בסוף הם באים ולא נותנים לנו תשובות.
יפעת שאשא ביטון: הוא נתן תשובה, אבל אני רוצה לחתוך את זה.
יפעת שאשא ביטון: נאמרו פה דברים חשובים, שהצעת החוק בשלה, כלומר שאין שום מניעה ואנחנו לא צריכים להתחיל את הגלגל מחדש.
יפעת שאשא ביטון: בפרקטיקה שלכם, אתם אנשי המקצוע, אני רוצה להכין את כל מה שנדרש כדי שגם אם צריך הצעת מחליטים ליום ראשון, שהיא תעלה ביום ראשון, גם אם נצטרך לשרוף כמה לילות עכשיו, ותשאירו את זה לידיים של מי שמקבל החלטות.
יפעת שאשא ביטון: אתם מבחינת
יפעת שאשא ביטון: כם תעשו את מה שצריך, אנחנו נפעל מול האחרים.
יפעת שאשא ביטון: אני יכולה לקבל את זה?
יפעת שאשא ביטון: אתם תעשו את מה שאתם צריכים, אתם לא צריכים אישור לזה.
יפעת שאשא ביטון: אמרתם שהשר נתן לכם אוקיי.
אמיר מדינה: אני לא רואה שום מניעה.
יפעת שאשא ביטון: מבחינתנו זה מה שחשוב, שאנחנו יודעים שביום ראשון זה מוכן כדי שהשר, שנתן לכם את ההנחיה, יעלה את זה לדיון.
אמיר מדינה: ברשותך, גברתי היושבת-ראש, אני לא אתחייב ליום ראשון, כי אני רוצה לחזור הביתה להתייעץ עם הממונים עלי.
אמיר מדינה: אני לא מקבל את ההחלטות בגפי, אני עדיין עובד במסגרת היררכית.
אמיר מדינה: הרעיון הוא בהחלט חיובי ואנחנו מאוד בעד.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נהיה בקשר כבר מחר כדי לדעת שהממונים שלכם ימשיכו את הקו שהם הביאו לדיון היום ונתנו לכם את האור הירוק לעשות את מה שאתם צריכים מהצד המקצועי והם יצטרכו לעשות את זה מהצד הפוליטי.
יפעת שאשא ביטון: דבר נוסף שאני רוצה לומר למשרד הרווחה לפני שאנחנו נפגשים לפגישת התיאום הבאה – אנחנו לא חוזרים אחורה.
יפעת שאשא ביטון: עכשיו אנחנו מתווכחים על מספרים.
יפעת שאשא ביטון: את הנושא של התכנון והבנייה כבר פתרנו בדיון האחרון שהיה.
יפעת שאשא ביטון: הדברים האלה פתירים, אלה לא דברים שהם בשמים.
אורלי לוי אבקסיס: אבל לקח יותר מעשור כדי להבין, כי אם אתה מתנגש עם חוק אחר ברור שזה מעכב.
יפעת שאשא ביטון: כבר תיקנו את זה.
יפעת שאשא ביטון: מה שחשוב זה שאנחנו לא חוזרים אחורה, כי בפעם הקודמת סגרתם על שבעה ילדים.
יפעת שאשא ביטון: לא יהיה פה מצב של 12 ילדים, אנחנו נעמוד עם הרגליים האחוריות.
יפעת שאשא ביטון: אז תעשו את התיקונים וההתאמות למה שאתם העברתם.
איילת נחמיאס ורבין: אבל רוב המשפחתונים הם עם חמישה ילדים.
איילת נחמיאס ורבין: את מבינה את זה, נכון?
יפעת שאשא ביטון: אני רשמתי - - -
איילת נחמיאס ורבין: יפעת, זה צריך להיאמר דווקא בנקודת הזמן הזאת, שאנחנו מולם, כשהם עוד בעיצומו של תהליך חקיקה.
איילת נחמיאס ורבין: יפעת, רוב המשפחתונים הפרטיים במדינת ישראל לא נפתחים עם יותר מחמישה ילדים.
איילת נחמיאס ורבין: זאת האמת, זה גננת מול סייעת.
אורלי לוי אבקסיס: ממש לא, הם מקבלים את המשכורת מהמשרד.
אורלי לוי אבקסיס: הם חייבים, הם תחת פיקוח.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא מדברת על אלה שהם תחת פיקוח.
איילת נחמיאס ורבין: צריך לדבר גם על הפרטים.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, יושבת כאן נציגת ארגון "חיבה" ויש גם נציגים של הגנים הפרטיים.
יפעת שאשא ביטון: לא כולם הם משפחתונים של חמישה ושישה ילדים.
יפעת שאשא ביטון: יש הרבה מאוד מעונות גדולים, אז בואו רגע נתייחס לכולם.
יפעת שאשא ביטון: הוויכוח היום עם משרד הרווחה הוא בין חמישה ל-12 ילדים.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שהוויכוח יתחיל ממה שהם היו אז – בין חמישה לשבעה ילדים.
יפעת שאשא ביטון: אין מצב שאנחנו מתחילים עכשיו את הוויכוח אחורה אחורה.
יפעת שאשא ביטון: זה הסיפור וזאת היתה הדרישה.
איילת נחמיאס ורבין: צריך שזה יהיה בחמישה ולא בשבעה.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, בבקשה.
אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, גברתי היושבת בראש.
אורלי לוי אבקסיס: נושא המצלמות בכל הקשור לאותם חסרי ישע – ואני חתומה גם על החוק של חבר הכנסת איציק שמולי ואחרים בכל מה שקשור לאותם סיעודיים, שאנחנו מגלים את זה רק כאשר יש תחקיר עיתונאי או כאשר איזשהו עובד מטעם עצמו מסכן את מקום עבודתו ומחליט לחשוף את השערוריות האלה.
אורלי לוי אבקסיס: זה עדיין לא נפתר.
אורלי לוי אבקסיס: לגבי חוק הפיקוח – כדי שנבין, כי אני חושבת שכשאנשים שומעים פה את המילה "פיקוח" הם חושבים שמדובר במפקחים שהולכים לגנים או למוסדות ובודקים אותם.
אורלי לוי אבקסיס: לא, חוק הפיקוח נושא בתוכו הרבה מאוד חובות של אותן מסגרות, כאשר בחלק מהמקרים אני כבר יכולה לומר לך שאם תיקחו את זה כעסקת חבילה ותנסו להעביר את זה, סביר להניח שתתקלי במשרד האוצר שיגיד לך שהעלויות של החוק הזה הם מיליארדי שקלים.
יפעת שאשא ביטון: נכון, אנחנו יודעים.
אורלי לוי אבקסיס: המטרה היתה להשית חלק מהעלויות האלה על אותם הורים, ועל זה ניהלנו פה ויכוח.
אורלי לוי אבקסיס: צריך לזכור, אם אנחנו רוצים לקדם את הנושא של הפיקוח וההגנה על הילדים שלנו, בואו נפריד שנייה מהגובה של האסלה לאחריות של המטפלים, לכישרון, ליכולות שלהם וההכשרה שלהם לטפל בילדים.
אורלי לוי אבקסיס: בואו נעשה את זה פרקים, כי אם נעשה את זה פרקים הסיכוי שלנו לפתור את הבעיה הוא הרבה יותר גבוה.
אורלי לוי אבקסיס: היום מדובר על אותם מוסדות שנמצאים בפיקוח, כמו נעמ"ת, נשות אמונה, כל אותן מסגרות שנמצאות תחת פיקוח.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים לעשות סדרי עדיפויות, אנחנו רוצים שזה יזוז.
אורלי לוי אבקסיס: בהצעת החוק שאני דנתי בה היה אחד האבסורדים הגדולים ביותר.
אורלי לוי אבקסיס: לדוגמא, חוק התכנון והבנייה בתוך הערים אמר מה הגובה של גדר שיכולה להיות, אבל בחוק הפיקוח על מעונות היום הגובה הוא פי שניים, ואז היו הופכים להיות עבריינים, וגם מוסדות קיימים היו צריכים לסגור אותם.
אורלי לוי אבקסיס: אז לאן לקחת אותם?
אורלי לוי אבקסיס: הציעו לנו להעביר לאזורי תעשייה, כי שם לא חלה החובה שחלה במרכזי הערים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים לזרוק את הילדים שלנו למרכזי תעשייה?
אורלי לוי אבקסיס: בוודאי שלא, לכי תפקחי אחר כך מה קורה שם.
אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת עכשיו דבר אחר – בואו נפרק את זה ואז גם נפרק את העלויות, כי העלויות הן העקב אכילס.
אורלי לוי אבקסיס: בזמנו היה סקר של בנק ישראל לפיו העלות של החזקת ילד במעון אחרי הפרוגרמה שהם מציעים לגבי כל סמל מעון, גם המפוקחים וגם החדשים, תהיה מיליארדי שקלים לכן יכפילו את העלות.
אורלי לוי אבקסיס: את זה בנק ישראל אמר, לא חברת הכנסת אורלי לוי.
אורלי לוי אבקסיס: יכפילו את העלות שהורה משלם בעבור אותו ילד.
אורלי לוי אבקסיס: אני בכלל חושבת שהעלות חינם צריכה להיות מהגיל בו מסתיימת חופשת הלידה והלאה.
אורלי לוי אבקסיס: זו אחריות מדינה.
אורלי לוי אבקסיס: אני מנסה להכניס פה קצת רלוונטיות ואיזונים, כי אם אנחנו מדברים על חוק הפיקוח כחוק פיקוח, תהיה פה קטסטרופה שאני לא יודעת איך ההורים יעמדו בה.
אורלי לוי אבקסיס: בואו ניקח את כל נושא הפיקוח על מה קורה בגן, מה קורה עם המטפלות, מי הן המטפלות.
אורלי לוי אבקסיס: אני רציתי שיהיו קנסות גבוהים מאוד למקרה שאם נגיע למוסד כזה ונגלה שבנושא של ההכשרות והביטחון של הילדים יש בעיה.
אורלי לוי אבקסיס: כמובן שקפצו עליי גם הארגונים וגם אחרים, אבל אני טוענת שזה לא נקודתי רק לאותה מטפלת, אלא זה נקודתי לכל תפיסת העולם של איך גן צריך להיראות.
אורלי לוי אבקסיס: זה נקודתי לכל הנושא הזה של מי הם אותם האנשים שצריכים להיות שם.
מיכל רוזין: יותר מזה, הוויכוח הוא אם ילד בן כמה חודשים צריך מערכת חינוך או רק את טובת האימהות שצריכות לצאת לעבוד.
מיכל רוזין: די, גמרנו עם תפיסת שנות ה-60.
אורלי לוי אבקסיס: חברת הכנסת שאשא ביטון, אם תפרקי את זה לפרקים, הסיכוי שלך להעביר את זה יהיה הכי מהיר, כי לילד בן כמה חודשים לא רלוונטי מה גובה האסלה או מה המרחק שיש לו סביב האסלה, כי הוא עדיין לא צריך אסלה, הוא עדיין לא גמול.
אורלי לוי אבקסיס: מה שרלוונטי לו זה הדברים האחרים.
אורלי לוי אבקסיס: אם יש מטבח בתוך המעון או אין מטבח, זה משהו שתוקע את החוק.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר אנחנו מדברים על דברים נוספים, צריך להבין שאנחנו יכולים להפריד את הצעת החוק הזאת והערנו הרבה מאוד הערות ענייניות.
אורלי לוי אבקסיס: מצד אחד הממשלה מחוקקת חוק שנוגד לחלוטין לחוק אחר שהיא מחוקקת, ושניהם היו הצעות חוק פרטיות.
אורלי לוי אבקסיס: בואו נראה איך אנחנו מפרקים את זה לגורמים.
יפעת שאשא ביטון: אומרת את זה גם חברת הכנסת קארין אלהרר, כך שזה לא סתם מהפה לחוץ.
יפעת שאשא ביטון: מתחילת הדרך וגם בשיח שלי מול כל הגורמים – גם של הרווחה וגם של האוצר – דיברנו על כך שאנחנו עושים את זה מודולרי.
יפעת שאשא ביטון: בפעם הזאת יצאנו לדרך כשאנחנו עושים את זה מודולרי ויוצרים טווח של תחולת חוק.
יפעת שאשא ביטון: אגב, גם פה היה לנו ויכוח אם אנחנו נותנים חמש שנים או שבע שנים, אבל אנחנו שם, אנחנו במקום של לפרק את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני לא נכנסת למה שהיה בקדנציות הקודמות ולכל מה שהעלית כאן, אבל בסופו של דבר זה נפל על התעקשות להכניס נושא חדש סביב סוגיות אחרות, לא סביב הסוגיה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: מי שמבין את עבודת הכנסת מבין שנושא חדש אתה מציג על משהו מסוים כדי להציל את המשהו האחר.
אורלי לוי אבקסיס: בנושא הזה ביקשתי מהם לתקן את החוק ולא להשית אותו על אנשים.
אורלי לוי אבקסיס: האם כחלון ייקח את כל עלות החוק ויממן אותו?
אורלי לוי אבקסיס: אז מחר אפשר להעביר את החוק.
אורלי לוי אבקסיס: זה עולה 4.5 מיליארד שקלים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים את זה, אנחנו מכירים את העלויות.
אורלי לוי אבקסיס: יש ביכולת שר האוצר היום להביא 4.5 מיליארד שקלים?
אורלי לוי אבקסיס: אז תעבירו.
יפעת שאשא ביטון: חברים, ככה אי אפשר להתקדם.
יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה להוציא אף אחד, כי הנוכחות של כולם חשובה.
יפעת שאשא ביטון: אני מכירה מה זה כשמעלים נושא חדש, אמנם אין לי את הוותק של כולם פה, אבל כבר למדתי איזה דבר או שניים בקצת שאני כאן.
יפעת שאשא ביטון: אבל זה לא הסיפור.
יפעת שאשא ביטון: הסיפור הוא שאני יכולה להבטיח לכם שבשום שלב אני לא אפיל את החוק.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשב ונילחם עליו כאן בוועדה, על כל סעיף וסעיף - - -
אורלי לוי אבקסיס: גם אנחנו נלחמנו.
יפעת שאשא ביטון: ואם צריך – נוציא את כולם לרחובות.
יפעת שאשא ביטון: אמרתי את זה לפני ואני אומרת את זה גם עכשיו.
אורלי לוי אבקסיס: יש הבטחה משר האוצר לממן את החוק הזה?
אורלי לוי אבקסיס: יאללה, בואו נעשה את זה כבר מחר.
אורלי לוי אבקסיס: אתם רוצים שהורים יממנו חוק שמדבר עכשיו על גובה של האסלה?
קארין אלהרר: אורלי, עוד לא הביאו הצעה.
אורלי לוי אבקסיס: אז עבר או לא עבר?
אורלי לוי אבקסיס: אני לא מבינה אתכם.
קארין אלהרר: ההצעה הפרטית עברה בטרומית, אבל מחכים להצעה הממשלתית.
יפעת שאשא ביטון: חוק הפיקוח הוא חוק מאוד מאוד גדול.
יפעת שאשא ביטון: החוק שהגשנו, וחברת הכנסת אלהרר נצמדה אליו, הוא חוק מאוד מפורט.
יפעת שאשא ביטון: יש בו התייחסויות גם לנושאים של חוק תכנון ובנייה, לא רק בהקשר של גדרות אלא גם בהקשרים אחרים של מיגון, וכבר נכנסנו לפרטי פרטים ונגענו בניואנסים הכי קטנים.
איילת נחמיאס ורבין: מה זאת אומרת, העברנו את זה - - -
יפעת שאשא ביטון: שניה, אי אפשר לנהל כך דיון.
יפעת שאשא ביטון: נכנסנו לפרטי פרטים ואנחנו מנסים לא לחזור על טעויות שהיו אז, כי חשוב לנו להעביר את זה - - -
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, אנחנו נתנו הערות לתיקון כמעט על 80%.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נצטרך לשבת ולהתווכח.
יפעת שאשא ביטון: לפני שאנחנו כל הזמן קופצים ואומרים כסף, כסף, כסף, ואז זה מרחיק אותנו מאיפה שאנחנו רוצים, מבחינתי כל מי שמחזיק ילדים צריך לדאוג לבטיחות שלהם.
יפעת שאשא ביטון: להחזיק ילד במחסן – זה לא משנה עכשיו כמה ההורים משלמים ואיך משלמים – זה פשע.
יפעת שאשא ביטון: יש דברים שאנחנו יכולים לעשות אותם כבר מהצעדים הראשונים.
יפעת שאשא ביטון: אגב, הם לא כסף.
יפעת שאשא ביטון: למשל, לוודא שמי שבא לטפל בילדים שלנו יש לו תעודת יושר, מה שהיום אנחנו לא יכולים לדרוש.
אורלי לוי אבקסיס: אז תחריגו את זה.
אורלי לוי אבקסיס: תתחילו עם כסעיף ראשון, כחוק בפני עצמו.
אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא יעשה את זה.
יפעת שאשא ביטון: יש הצעת חוק נפרדת רק על זה.
יפעת שאשא ביטון: החוק מפורק כבר לגורמים, אנחנו שם.
יפעת שאשא ביטון: הוויכוחים בינינו הם חשובים, אבל הם לא רלוונטיים כרגע, כי אנחנו יד אחת.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים את המשרדים שאומרים לנו: אנחנו על זה ועושים את זה מהר - -
אורלי לוי אבקסיס: ואנחנו גם מתקצבים את זה.
יפעת שאשא ביטון: - - וגם אם זה לא יהיה ביום ראשון, אז ביום רביעי הבא, ותנו לנו, אנחנו הפוליטיקאים, לעשות את המלחמות שלנו שם כדי שזה יאושר.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת איציק שמולי, בבקשה.
איציק שמולי: ראשית, אני חושב שמגיעה ברכה לוועדה ולך, היושבת-ראש, על העובדה שהנושא הזה לא יורד מסדר יומה של הוועדה.
איציק שמולי: זה באמת נושא הדגל שלה.
איציק שמולי: כמובן גם לארגונים וגם להורים שהמחאה שלכם היא מאוד מאוד נוקבת וכמובן מאוד מאוד מוצדקת.
איציק שמולי: אני אומר לכם בשם כולם כאן: אל תפסיקו אותה, כי זה מה שנותן לנו את הכוח כאן לדחוף את הרפורמה קדימה.
איציק שמולי: אני רוצה להגיד גם להורים.
איציק שמולי: אומר דברים באנגלית, להלן תרגומם לעברית: הרשו לי רק לומר שאנחנו מאוד מצטערים על האובדן של היקר לכם מכל.
איציק שמולי: בבקשה קבלו את תנחומינו.
איציק שמולי: אין לנו מושג מאיפה אתם שואבים את הכוח שלכם בימים אלה.
איציק שמולי: אין לנו כוח כמובן לעזור ליסמין, אבל אני מקווה שהטרגדיה הזאת אולי תהיה נקודת מפנה ואנחנו בתקווה שאנחנו הולכים לשנות את החוק.
איציק שמולי: אני מאוד מקווה כך.
איציק שמולי: אני חושב, גברתי היושבת-ראש, שגרירת הרגליים הזאת ברור שעולה לנו ביוקר, כי אם היה לנו את חוק הפיקוח, שכל כך מדובר פה, אז מפלצת מהסוג הזה, שלא פגעה באופן חד-פעמי, אלא ראינו שוב ושוב ושוב, בכלל לא היתה מקבלת גישה לילדים.
איציק שמולי: אם היה לנו את חוק המצלמות, בנקודת הזמן הזאת, בהתייחס למה שאמרה חברת הכנסת לביא, היינו יושבים פה, עדיין עצובים, עדיין כואבים, אבל אולי עם קצת יותר ביטחון שהילדים שלנו הם קצת יותר מוגנים וקצת יותר בטוחים, מה שלא קורה עכשיו.
איציק שמולי: אז הזעם הוא כמובן מוצדק.
איציק שמולי: מבחינתנו שני המהלכים הם קריטיים וחשובים.
איציק שמולי: המצלמות לא מחליפות את הרפורמה, והרפורמה לא מחליפה את המצלמות.
איציק שמולי: אבל מה, אם מדובר ברפורמה שמנסים לדחוף אותה בכנסת עשר שנים ואולי יותר, אי אפשר לבוא עכשיו להורים ולהגיד להם: חכו עוד ועוד ועוד, עד שנצליח להעביר בקריאה שלישית את הרפורמה ורק אז יהיו מצלמות.
איציק שמולי: אני חושב שזה ברור כבר לכולם.
איציק שמולי: אני חושב שאנחנו נמצאים במצב שבו התחום שצריך להיות הכי יקר לנו, הפך להיות שטח הפקר.
איציק שמולי: המקום שבו הילדים, שהם הדבר הכי קדוש לנו והכי חשוב לנו, נמצאים בשטח הפקר, כשאנחנו רואים – ועכשיו פורסם עוד מקרה בגבעתיים, בטח לא באותה חומרה, אבל זה קורה בהרבה מקומות.
איציק שמולי: זה לא קורה באיזה מקומות נידחים - - -
יפעת שאשא ביטון: זה לא החצר האחורית שלנו.
איציק שמולי: זה ממש לא החצר האחורית, נכון.
איציק שמולי: אני לא רוצה להפיל שום דבר על הפקידות פה, אבל בעיניי הפעולה של אתמול בה הלכו, ובאופן פופוליסטי, לסגור את הגן, היתה פעולה מיותרת וצינית כל כך.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אם אחרי מקרה כזה לא תסגור, אז מתי כן?
איציק שמולי: ברור שצריך, רק שאת שערי הגיהינום היה צריך לסגור הרבה הרבה קודם ולא רק עכשיו.
איציק שמולי: לגבי המצלמות – אני הנחתי את הצעת החוק הזאת בחתימה של עשרות חברי כנסת כבר לפני שנתיים וחצי, אפילו יותר.
איציק שמולי: הטיעונים האלה של ההגנה על הפרטיות עולים וחוזרים כל הזמן.
איציק שמולי: אני חושב שמעט התבלבלנו, כי הגנה על הפרטיות היא חשובה, אבל הביטחון של הילדים והחיים שלהם חשובים הרבה הרבה יותר.
איציק שמולי: מה שהצלחנו להוכיח בנתונים, שקיבלנו מהממשלה, מהמשטרה ומגורמים אחרים, זה שני דברים: א', קשה מאוד להגיע להרשעות.
איציק שמולי: ב-2015 לבדה, מתוך 32 כתבי אישום, 28 תיקים נסגרו מחוסר ראיות.
פנינה תמנו: וזה מתוך 400 מעונות.
יפעת שאשא ביטון: 60% מכלל התיקים של ילדים בכלל – ואנחנו מדברים על מאות, אם לא אלפים – נסגרים בגלל חוסר ראיות.
איציק שמולי: נכון, וזה קורה כי ילדים בני שנתיים לא יכולים להעיד.
איציק שמולי: הדבר השני, בסופו של דבר אנחנו כן רוצים את המצלמות, גם כדי שנוכל לזהות פגיעה בזמן אמת.
איציק שמולי: אני אומר כאן, לפחות את עמדתי, העמדה שלי – אולי ההורים לא יאהבו את זה – זה שהמצלמות לא משדרות לסמרטפונים של ההורים.
איציק שמולי: המצלמות משדרות או במעגל סגור או לחדר פיקוח במשרד העבודה והרווחה.
איציק שמולי: וכאן, כן, יש פגיעה בפרטיות, אבל היא מאוזנת, היא שקולה, היא עושה היגיון ואנחנו לא יוצרים פה מערכת של האח הגדול.
איציק שמולי: אני באמת מקווה שנצליח לקדם את ההצעה הזאת ביחד והלוואי והמקרה הזה יהיה באמת קו פרשת המים שלאחריו נצליח לדחוף את שני המהלכים הכל כך דחופים וכל כך חשובים האלה, גם את חוק המצלמות וגם את הרפורמה שהם כל כך נדרשים כאן.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שברגע שנסתכל על המצלמות נוכל גם להבין כמה חסרה עוד מטפלת לפחות, כאשר אנחנו מסתכלים מטפלת פר ילד.
אורלי לוי אבקסיס: לא ייתכן שבמצב הנוכחי יש מחסור כזה גדול, ומשרד האוצר או לא משנה מי לא נותן תקן של מטפלת נוספת.
יפעת שאשא ביטון: הנושא של התקינה אף הוא חלק מהצעת החוק' וגם הוא יהיה בדיונים.
מיכל רוזין: אומרת דברים באנגלית, להלן תרגומם לעברית: קודם כול, תודה רבה על שהגעתם.
מיכל רוזין: הלב שלנו אתכם ואני מקווה שלא עוד הורים יהיו בסיטואציה שאתם נמצאים בה עכשיו.
מיכל רוזין: תודה על שהגעתם.
מיכל רוזין: אני מצטרפת לכל מה שנאמר פה, אבל אני חייבת להגיד משהו מאוד בסיסי: דרושה פה מהפכה.
מיכל רוזין: המהפכה מתחילה מההבנה שכבר רוב ההורים במאה ה-21 הבינו שגם תינוק בן כמה חודשים הוא ילד שזקוק לחינוך.
מיכל רוזין: אנחנו עדיין מתייחסים לגילאי 0 עד 3 כמי שצריך בייביסיטרים.
מיכל רוזין: חברים, זו הבעיה הראשונית.
מיכל רוזין: אנחנו מתייחסים לזה שעד גיל 3 מספיק סוג של בייביסיטר שרק שומר על הילדים.
יפעת שאשא ביטון: זאת היתה התפיסה הישנה שמשמרים אותה.
מיכל רוזין: והיא עדיין קיימת היום במדינת ישראל.
מיכל רוזין: לכן זה עדיין במשרד העבודה והרווחה, מכיוון שזה כדי לעזור לאימהות שיוצאות לעבוד.
מיכל רוזין: כל הגישה הזאת, שהיא גם לא שוויונית כבר כמו שהתכוונו, והכוונה ההתחלתית היתה שוויון לנשים, צריך לשנות את הגישה הזאת.
מיכל רוזין: צריך להבין שגם תינוק בן יומו כשאתה מדבר אליו הוא מבין, והוא שומע, ומפה מתחיל תהליך החינוך.
מיכל רוזין: עד שלא נבין את זה ועד שלא נעביר את זה למשרד החינוך, ועד שלא יהיו תוכניות, והכשרות, וגננות שאחראיות, ולא כל מיני בייביסיטר - -
אורלי לוי אבקסיס: ורצף פדגוגי.
מיכל רוזין: - - אלא גננות וסייעות שמוכשרות לחנך בדיוק את ה-0 עד 3.
מיכל רוזין: אתם יודעים מה, בסופו של דבר מדינת ישראל לא התברכה בהרבה מאוד משאבי טבע, התברכה בהון אנושי.
מיכל רוזין: זה שאנחנו לא מבינים שההון האנושי הזה מתחיל את החינוך שלו ב-0 עד 3 – ואנחנו יודעים איך אחר כך הם מגיעים בגיל 3 לגן, וחלקם בגיל 6, לא באותה רמה.
מיכל רוזין: אז גם מבחינת החינוך, כדי שההון האנושי פה יצמח, צריך לעשות פה מהפכה בחשיבה.
מיכל רוזין: אנחנו יכולים לדבר פה על פיקוח ומה צריך, וחמישה ילדים ושבעה ילדים.
מיכל רוזין: צריך לשנות גישה, צריך חינוך חינם מגיל 0 עם תוכניות חינוך ברורות.
מיכל רוזין: אני מתנצלת שאני צריכה לצאת.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר לך שזה הרבה יותר כואב.
יפעת שאשא ביטון: כי כולם מבינים, גם שר הרווחה וגם שר החינוך, שהתפיסה היא שהמסגרות האלה צריכות להיות מסגרות חינוך ובכל זאת הפוליטיקה מנתבת את הדרך כאן.
יפעת שאשא ביטון: אמרנו, אנחנו לא נחכה לפוליטיקה, אנחנו נעשה את מה שצריך גם בנקודה הזאת.
איילת נחמיאס ורבין: אבל למה לא להגיד את זה?
איילת נחמיאס ורבין: שר הכלכלה בנט לא רצה להעביר את זה ועכשיו שר החינוך בנט רוצה לקבל את זה אליו.
יפעת שאשא ביטון: פוליטיקה, כבר אמרנו.
יפעת שאשא ביטון: אבל הפעם אנחנו לא ניתן לה לנצח את האינטרס של הילדים.
יפעת שאשא ביטון: נשב פה כולנו, כמה שצריך, כדי להוביל את זה.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת נחמיאס ורבין, בבקשה.
איילת נחמיאס ורבין: (אומרת דברים באנגלית, להלן תרגומם לעברית: הורי יסמין היקרים, כולנו פונים אליכם כי לא ציפינו לראות אתכם פה היום.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו עושים את המיטב כדי להיות חזקים, כי אתם כאן.
איילת נחמיאס ורבין: זה נראה שהיתה לכם תינוקת יפיפייה, ואנחנו מתאבלים איתכם, כי אנחנו יודעים שזה יכול היה להימנע ואנחנו מתנצלים.
איילת נחמיאס ורבין: התנצלתי בפני יסמין בהפגנה ביום ראשון, ועכשיו אני מתנצלת בפניכם שלא היינו שם בזמן.
איילת נחמיאס ורבין: תודה שיש לכם את הכוחות לעזור לנו לעשות את הנדרש והנחוץ לעשות.
איילת נחמיאס ורבין: לעולם לא נשכח את יסמין, את זה אני יכולה להבטיח לכם.
איילת נחמיאס ורבין: חברת הכנסת שאשא ביטון, דיברו פה רבה מאוד על החוק.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא יודעת אם משרד הבריאות נוכח פה היום, אבל אני רוצה להגיד משהו עקרוני.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא יודעת אם אתם זוכרים את התאריך 12 בפברואר 2017.
איילת נחמיאס ורבין: אתם לא זוכרים מה קרה ביום הזה, נכון?
איילת נחמיאס ורבין: ביום הזה נפטרו שלושה ילדים ביום אחד ממוות בעריסה במדינת ישראל.
יפעת שאשא ביטון: בטענה של מוות בעריסה.
איילת נחמיאס ורבין: ביום ראשון, כשהיינו שם, יחד עם חברתי קארין, ואיציק שמולי וחברתי פנינה, בהפגנה בתל אביב, היה לי רגע אחד שבו נשברתי לחלוטין, כי ניגשה אליי חברה של אימא שלי, אורנה, שלפני ארבעה חודשים הנכד שלה נפטר ממוות בעריסה.
איילת נחמיאס ורבין: היא באה אליי ואומרת: עכשיו, תסבירי לי איך אני יכולה לדעת שזה באמת מה שהיה.
איילת נחמיאס ורבין: איכשהו, צריך להגיד ולהודות על האמת, שכשאומרים לך שזה מוות בעריסה אז יש בך משהו שאומר, טוב, כאילו זה סוג של השלמה, זה כמעט עניין דתי, גורלי, קארמה.
איילת נחמיאס ורבין: אבל אז אתה רואה מה קרה ליסמין ואתה אומר לעצמך איך הורה שאיבד את ילדו בטענה של מוות בעריסה יכול אחרי זה לישון בשקט, כי אצלם בגן לא היתה מצלמה ואף אחד שם לא יודע להגיד להם ממה זה קרה.
איילת נחמיאס ורבין: לילדים האלה שנפטרו ב-12 בפברואר 2017 אף אחד לא יודע מה להגיד.
איילת נחמיאס ורבין: מישהו עוקב אחרי כמה ילדים נפטרו ממוות בעריסה?
איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת שהתשובה היא כן, עוקבים.
איילת נחמיאס ורבין: ואומרת לי הסבתא האומללה הזאת: את יודעת שגם הנתיחה, אנחנו לא באמת יודעים אם בוצעה נתיחה כמו שצריך.
איילת נחמיאס ורבין: אין לנו שום דרך לדעת אם זה בוצע כמו שצריך.
קריאה: הנתיחה גם לא עוזרת לדעת.
איילת נחמיאס ורבין: ואז בהרבה מקרים באמת לא יודעים, גם אם עושים את הנתיחה כמו שצריך.
איילת נחמיאס ורבין: בשורה התחתונה, צריך להבין שמדינת ישראל אינה מדינת עולם שלישי, היא מדינת עולם מערבי.
איילת נחמיאס ורבין: נניח שמקרי המוות בעריסה היו באמת בחורף, 12 בפברואר, ובחורף יש יותר מקרי מוות בעריסה.
איילת נחמיאס ורבין: מישהו דואג לאיזה טמפרטורה יש במעונות היום ובגני הילדים?
איילת נחמיאס ורבין: דבר שלצערנו גורם למוות בעריסה.
איילת נחמיאס ורבין: מישהו יודע אם במעונות היום אומרים ומנחים את המטפלות לעודד למשל לשים מוצץ בפה, כי זה מונע מוות בעריסה?
איילת נחמיאס ורבין: את כל הדברים האלה לא עושים משום שאין פיקוח על המעונות.
איילת נחמיאס ורבין: קודם לא טעיתי כשאמרתי חמישה ילדים, כי אני דיברתי על המעונות הפרטיים ואתם דיברתם על המעונות המפוקחים.
יפעת שאשא ביטון: לא, אני דיברתי גם על המעונות הפרטיים.
יפעת שאשא ביטון: בפרטיים יש הרבה מאוד ילדים.
איילת נחמיאס ורבין: ולכן גם במשפחתונים ואיפה שמחזיקים תינוקות אנחנו צריכים להביא בחשבון ששבעה ילדים זה יחסית הרבה.
איילת נחמיאס ורבין: לכן צריך לראות איך אנחנו מפקחים על המשפחתונים היותר קטנים.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להשלים בדבר אחד עקרוני, שהוא העניין – חברת הכנסת מיכל רוזין אמרה בצדק: מהפכה.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מנסים להיות שם עכשיו בשביל כל היסמיניות שאנחנו לא מכירים ולא יודעים מי הם, כי זה מזעזע שהיום נעצרה עוד סייעת, ולא רק על מקרה אלימות אחד, על כמה מקרי אלימות.
איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת, אנחנו יודעים שהילדים האלה ישנם – גם אם חברתי פנינה תמנו אמרה את זה מהכאב שלה, תבינו משהו, אנחנו מצפים מכם ואנחנו גם באים אליכם לתשובות, כי לא יכול להיות שאנחנו נעמוד פה שנתיים וחצי אחרי מקרי אלימות שגרמו לנו להניח את החוקים האלה מלכתחילה, ועשר שנים אחרי שהתהליך הזה בכלל התחיל, לא יכול להיות שנעמוד מולכם ואתם לא תהיו מסוגלים לתת לנו תשובות.
איילת נחמיאס ורבין: קודם כול אתם – אני מכירה אתכם ואני יודעת איפה הלב שלכם מונח, אבל לא יכול להיות שבסוף אנחנו נצעק אליכם ועליכם כי אנחנו לא מקבלים תשובות.
איילת נחמיאס ורבין: בנושא המטפלות – אתה הולך לגליה וולוך, בן אדם אדיר, מנהלת ביד רמה את מעונות נעמ"ת.
איילת נחמיאס ורבין: מאיפה היא תביא מטפלות?
איילת נחמיאס ורבין: אין נשים שרוצות להיות מטפלות.
איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת, אם אנחנו לא נטפל בשכר, בכלל לא תהיה הכשרה.
איילת נחמיאס ורבין: אם אנחנו לא נהפוך את מקצוע המטפלות לעבודה מועדפת, דבר שיכול גם לעזור ברמת הסינון – שזה דבר שהיא מתחננת אליו – מי בכלל יהיו האנשים שיבואו?
איילת נחמיאס ורבין: במקביל לזה שאנחנו מטפלות בחקיקה – ולכן גם עניין המצלמות חייב לבוא כרכיב נפרד מכל היתר - - -
יפעת שאשא ביטון: אלה גם חוקים נפרדים.
יפעת שאשא ביטון: גם החוק שלי וגם החוק של איציק.
איילת נחמיאס ורבין: הוא לא דורש כוח אדם, הוא לא דורש את כל הדברים היותר מורכבים.
איילת נחמיאס ורבין: אסור לנו לשבת כאן יותר מול הורים עצובים ואבלים, ואני רוצה שתדעו שאנחנו אתכם.
יפעת שאשא ביטון: אני ארשה לעצמי, כי כבר נחשפה פה גם ככה, אבל ישבה פה ענת דייגי, אימא שאיבדה את הבן שלה שמת במעון, לפי הקביעה הפורמלית ממוות בעריסה.
יפעת שאשא ביטון: האימא מתעקשת לחקור את זה, היא לא משלימה עם זה שהיא הביאה ילד בריא בבוקר וקיבלה אותו מת בצוהריים.
יפעת שאשא ביטון: היא נלחמת על זה עד היום, וכנראה שהיא לעולם לא תצליח.
יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה להרפות את ידיה, אבל היא כנראה לעולם לא תצליח להוכיח מה באמת היה שם, כי אין שום דרך לתעד ואין מי שיספר את מה שקרה.
יפעת שאשא ביטון: פנינה תמנו, בבקשה.
פנינה תמנו: זה מסוג הדיונים שכל כך קשה למצוא מילים – אומרת דברים באנגלית, להלן תרגומם לעברית: ראשית, הוריה של יסמין, אני רוצה להתנצל, הטרגדיה שלכם הפכה להיות הטרגדיה שלנו, ואני רוצה להבטיח לכם שאנחנו נעקוב אחרי המשפט, כדי להיות בטוחים שהצדק נעשה.
פנינה תמנו: אני מצטערת ומודה לכם שאתם פה ונותנים לנו מהכוח שלכם.
פנינה תמנו: זה מסוג הדיונים שאין כל כך מילים, גברתי היושבת-ראש.
פנינה תמנו: כתבתי משהו קצר, כי כל כך קשה לדבר.
פנינה תמנו: תחילה אני רוצה לבקש סליחה מההורים של יסמין, אני רוצה לבקש סליחה מכל הילדים – ילדים זרים, ילדים ישראלים.
פנינה תמנו: ילד זה ילד באשר הוא – חסרי הישע, אותם ילדים שקולם נדם, כי הקול שהשמענו לאורך השנים היה של בקשה ולא של דרישה.
פנינה תמנו: אני רוצה לבקש סליחה בשם מדינת ישראל ומקבלי ההחלטות, שהם הקולגות שלי בבית הזה, ושכחו מהי תמצית החיים, שהיא קודם כול הילדים שלנו.
פנינה תמנו: מורחים אותנו בתירוצים כבר למעלה מעשור.
פנינה תמנו: רק בשנה שעברה היה דוח של משרד ראש הממשלה, לצדו סעיפים תקציביים.