GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל גדלביץ: זה פשוט אסון.
מיכאל גדלביץ: אחיות נקרעות, דיברו פה על עבודת קודש.
מיכאל גדלביץ: אחיות מגיעות להישגים – אתם זוכרים את אירוע פולר?
מיכאל גדלביץ: זה תעודת כבוד אדירה לאחיות שלנו, שאירוע כזה חלף אצלנו בלי אף מקרה אחד, כי כולם היו מחוסנים.
מיכאל גדלביץ: אנחנו צריכים להסתכל קדימה.
מיכאל גדלביץ: הפערים האלה שיש לי, הפער הראשון של מה שחסר אל מול המשימות ואחד של 20 תקנים ריקים בדרום, 8 תקנים ריקים באשקלון.
מיכאל גדלביץ: מעולם לא היו תקנים ריקים באשקלון, והדבר הזה גם מתדרדר עם העניין הזה של אטרקטיביות של תפקיד אחות בריאות הציבור וגם אסותא.
מיכאל גדלביץ: היום אחות צעירה שסיימה לימודים, ובעלה, לא יודע מה, שוטר, הם מרכיבים משפחה, למה שהיא תלך לעבוד בבריאות הציבור?
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר, דוקטור גדלביץ, אין לנו בכלל את הפריווילגיה של פנינו לעתיד, כי יש לנו דברים בכאן ועכשיו שאנחנו צריכים לתת להם מענה.
יפעת שאשא ביטון: אני בכוונה, ואני אדגיש את זה כל הזמן, לא נכנסת לצורת הפתרון.
יפעת שאשא ביטון: קל להיתפס בזה שניסינו בדרך הזו ולא הצלחנו.
יפעת שאשא ביטון: פתרון צריך להינתן בין אם באיוש תקנים, ואם אין תקנים אז מבחינתי אפילו מיקור חוץ לאותה משימה שאנחנו מבקשים לבצע.
יפעת שאשא ביטון: אין מצב שיש ילדים במדינת ישראל שלא מקבלים את מה שמגיע להם לקבל בגלל שהמערכת קצת חורקת.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, חברת הכנסת - - -
קריאה: זה תוצאה של כיבוי שריפות.
יפעת שאשא ביטון: סליחה, אני לא יודעת מה גברתי.
יפעת שאשא ביטון: קודם כל, אני מבקשת לא להתפרץ סביב השולחן.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר לך שצריך ללכת בשני קווים מקבילים.
יפעת שאשא ביטון: צריכות להיות תכניות לעתיד, לראות איך אנחנו עושים התאמה של השירותים והצרכים שהולכים ומתרבים לכוח האדם במערכת, ולצד זה גם יש דברים שאנחנו צריכים לפתור בכן ועכשיו.
יפעת שאשא ביטון: זה לא צריך להיות זה על חשבון זה או זה במקום זה, זה יכול להיות זה וגם זה.
יפעת שאשא ביטון: כך מערכת בריאה עובדת, ואני מצפה שגם מערכת הבריאות תהיה מערכת בריאה.
פנינה תמנו: גברתי היושבת ראש, ראשית אני רוצה להודות לך על ההתכנסות של הדיון הזה מהר ככל האפשר, וכמובן להודות לסגן יושב ראש הכנסת מאיר כהן, על כך שהוא יזם את הדיון הזה.
פנינה תמנו: אני חושבת שזה דיון חשוב מאין כמותו.
פנינה תמנו: אני רוצה לתת דגש קודם כל, לפני הפתרונות ולפני כל הליקויים, אני רוצה לדון רגע ברמת החלטה כזאת, מה היא אומרת.
פנינה תמנו: ההחלטה שנלקחה במשרד הבריאות שיודעת שמבדילה את הילדים מהפריפריה לעומת הילדים מהמרכז, היא החלטה בלתי מוסרית בעליל.
פנינה תמנו: אני מנסה לחשוב מה זה אומר עליכם, משרד הבריאות.
פנינה תמנו: הכרסום ברמת הערכיות, הפגיעה בזכויות יסוד, ההפרה של חוק בריאות ממלכתי.
פנינה תמנו: איך בכלל נלקחה החלטה כזאת?
פנינה תמנו: בעיניי זה שיטת מצליח מה שעשיתם.
פנינה תמנו: החלטה כזו יכלה לעבור מתחת לרדאר אלמלא העיתונאית קטי דור הייתה חושפת אותה.
פנינה תמנו: היא גם, כשהיא קיבלה את התשובה בפעם הראשונה, היא שאלה את עצמה פעמיים – היא אמרה לי: לא האמנתי שהם נותנים לי תשובה בלי למצמץ, שכן, הילדים מהפריפריה לא יקבלו את החיסון בזמן שילדים מהמרכז כן יקבלו.
פנינה תמנו: רבותיי, לא תהיה שיטת מצליח.
פנינה תמנו: חברי הכנסת ימעדו כאן כחוצץ בין החלטות מפלות, החלטות שמדרגות ילדים, החלטות שמזניחות את מי שנראה כאוכלוסייה שלא תצעק.
פנינה תמנו: הציבור לא מטומטם בפריפריה.
פנינה תמנו: מה חשבתם?
פנינה תמנו: שלא נעלה על זה?
פנינה תמנו: שהציבור לא יידע את זה?
פנינה תמנו: זה מתווסף לדברים שמנה חבר הכנסת מאיר כהן.
פנינה תמנו: לא מספיק שגם ככה יש פערים במספר הרופאים, פערים במספר המיטות, פערים במספר בתי החולים.
פנינה תמנו: אז לבוא לקחת החלטה כזאת, אני חושבת שלמרות שסגן השר אמר במליאה שהוא לא מבין על מה מדובר, אני חושבת שהוא צריך לעשות בירור מקיף מי לקח את ההחלטה הזאת, לפני שבכלל עוברים לאיך פותרים את הסוגיות הללו.
פנינה תמנו: במדינת ישראל 2018 לא לוקחים החלטה כזאת גם במחיר שמבטלים את השירות לכל הילדים.
פנינה תמנו: אתם צריכים לעשות חשבון נפש בעניין הזה.
פנינה תמנו: תחשבו מה קורה לאותו ילד פרודוקטיבי, שמרגיש הכי ישראלי, ובסוף פותח את הטלוויזיה משדרות או באר שבע, ומבין שהוא מחוץ לקונצנזוס שלכם, לא שלנו.
פנינה תמנו: אני מקווה, גברתי היושבת ראש, שלא רק נרפה, ואני כן הייתי רוצה לדעת שיתנו תשובות מי לקח את ההחלטה, ראשית.
פנינה תמנו: קל מאוד להגיד שאנחנו רוצים להעלות את השכר- - -
לאה פדידה: הוא צריך להתפטר.
יפעת שאשא ביטון: רגע, רגע חבר'ה.
לאה פדידה: על אמירה כזאת צריך להתפטר.
יפעת שאשא ביטון: אבל רגע, שנייה, בואו לפחות אנחנו נהיה מתורבתים.
לאה פדידה: זה מאוד תרבותי לדרוש פיטורים של מנכ"ל שמקבל החלטה כזאת.
יפעת שאשא ביטון: חברתנו מדברת.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת פדידה, אני יודעת שזה מכעיס.
יפעת שאשא ביטון: אני מבטיחה לתת לך לדבר ואני לא אתן לאף אחד להפריע כשתדברי.
פנינה תמנו: אסיים בזה שאני אומר שאי אפשר לעבור לסדר היום במציאת פתרונות לבעיות המערכתיות, כאשר נלקחת החלטה כזאת כמו שאמרתי, שהיא פשוט בלתי מוסרית בעליל.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חברת הכנסת פנינה תמנו שטה.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת אלחרומי, אחר כך אנחנו נעשה אנשי מקצוע ונעבור, בסדר?
סעיד אלחרומי: תודה גברתי היושבת ראש על המהירות בקביעת הדיון.
סעיד אלחרומי: אני ראיתי את הבקשה של חבר הכנסת, סגן יושב ראש הכנסת מאיר כהן, מיד הצטרפתי לזה.
סעיד אלחרומי: אני חושב שאנחנו רגילים כאנשי הפריפריה לדיונים עמוקים בנושאים רבים של קיפוח.
סעיד אלחרומי: גם בבריאות, גם בכלכלה ובהמון נושאים אחרים.
סעיד אלחרומי: אני אגיד לכם את האמת, כששמעתי וקראתי על ההחלטה, ההודעה היא אומללה ומבישה.
סעיד אלחרומי: ככה אפשר להגדיר אותה.
סעיד אלחרומי: אומללה, מבישה וממש מקוממת.
סעיד אלחרומי: רבותיי, המצב בדרום, ולפחות המקום שאני מכיר – הסתובבתי ברוב הכפרים בדרום וישבנו כמה ישיבות, דיברנו עם סגן השר בנושא המחסור בטיפות חלב.
סעיד אלחרומי: מקומות מתפוררים, טיפות חלב מתפוררות.
סעיד אלחרומי: מקומות שיש בהם מחסור בתקנים של אחיות, ועכשיו קיבלנו את המכה הזאת שלא יהיו חיסונים.
סעיד אלחרומי: ככה, בלי בושה.
סעיד אלחרומי: ילדי הדרום והצפון לא יחוסנו.
סעיד אלחרומי: אני לא יודע איך יצא דבר כזה שמישהו אפילו העז להוציא את ההודעה הזאת, להתקשר למחוזות ולהגיד להם שילדי – איפה אנחנו?
סעיד אלחרומי: אפשר להגיד שיש מחסור, אפשר להגיד שאנחנו בכל הארץ מחסנים מחצית, לא יודעת.
סעיד אלחרומי: אבל להגיד את זה, זה כבר מאוד חמור.
סעיד אלחרומי: שלושה דברים ברורים שצריך לעשות מידית: אלף, צריך לפתור את הסוגיה מידית, גם בדרום וגם בצפון.
סעיד אלחרומי: יש שומן למשרדים.
סעיד אלחרומי: אנחנו מכירים את התקציבים של המשרדים, אפשר לעשות את זה.
סעיד אלחרומי: אפשר לעשות תכנית חירום ולפתור את הסוגיה.
סעיד אלחרומי: בית, רבותיי, אני כראש עיר ניסיתי לשכנע בנות ללמוד בבתי ספר לאחיות.
סעיד אלחרומי: ניסיתי לשכנע אותן.
סעיד אלחרומי: כשאני מגיע לילדה ואני אומר לה שהיא סיימה כבר י"ב ויש לה בגרות טובה מאוד, אני אומר לה ללמוד להיות אחות בבית חולים או בטיפת חלב.
סעיד אלחרומי: תשמעו, הילדים מדברים עם עצמם.
סעיד אלחרומי: היא מעדיפה ללכת להיות מורה בבית ספר ולהיות בתפקיד אחר מאשר להיות אחות בטיפת חלב בשגב שלום או בירוחם.
סעיד אלחרומי: למה?
סעיד אלחרומי: בגלל השכר.
סעיד אלחרומי: בסופו של דבר היא צריכה ללכת הביתה עם תלוש משכורת, ואם התלוש עלוב, היא לא תגיע לשם.
סעיד אלחרומי: לכן אנחנו חייבים תמריצים.
סעיד אלחרומי: ממש תמריצים במהירות האפשרית.
סעיד אלחרומי: גימל, בתי הספר לסיעוד.
סעיד אלחרומי: אם אנחנו ב-4 השנים הבאות נעשה מאמץ לגייס אחיות לתקנים האלה שחסרים – יש לך 20 תקנים חסרים, אז אני חושב שצריך להוסיף עוד תקנים.
סעיד אלחרומי: בית, בתי הספר - - -
יפעת שאשא ביטון: קודם כל שיהיה את ה-20.
סעיד אלחרומי: אני לא יודע כמה בנות עכשיו.
סעיד אלחרומי: בבאר שבע באוניברסיטת בן גוריון ובברזילי באשקלון, כמה לומדות סיעוד?
סעיד אלחרומי: כמה אחיות יהיו לנו שיצאו ולמדו סיעוד?
סעיד אלחרומי: אלו הם שלושת הדברים שצריך מהר מאוד לבצע אותם.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חבר הכנסת אלחרומי.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לחדד איזושהי נקודה.
יפעת שאשא ביטון: אמרת שהם עשו את זה בלי בושה, וזה נכון.
יפעת שאשא ביטון: יש דברים שהיינו מתביישים פעם לומר אותם, וגם את הבושה איבדנו.
יפעת שאשא ביטון: לבוא ולהגיד בשנת 2018, אני מזכירה לכולם שאנחנו לא בדיון על שנות ה-50 וה-60 במדינת ישראל, אנחנו בשנת 2018.
יפעת שאשא ביטון: להגיד שהמרכז כן והפריפריה לא, אני חושבת שעוד לפני שהבנו מה הם כן והאחרים לא, זה הקפיץ את כולם.
יפעת שאשא ביטון: גם בעניין הזה אנחנו צריכים להיות מאוד רגישים.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, משרד הבריאות רצה להשיב.
רבקה שפר: אני רק רוצה לומר, קודם כל לגבי בתי ספר לסיעוד, יש מעקב מאוד צמוד ונעשים הרבה מאוד מאמצים להגדיל ככל הניתן את מספר הסטודנטים לסיעוד כדי למלא את החסר.
רבקה שפר: הבעיה היא שכשהם יוצאים, הם באמת בוחרים בסיעוד בתחום אחר.
רבקה שפר: כן חשוב לי לומר, כמו שסגן השר אמר, לא תהיה אפליה.
רבקה שפר: אנחנו ניתן את השירות ונדאג שהוא יינתן.
רבקה שפר: לבקשתך, אנחנו ניתן לך תכנית כמו שסיכמנו.
פנינה תמנו: גברתי היושבת ראש, שהמדינה תסבסד במלואו את כל הלימודים של סיעוד.
יפעת שאשא ביטון: רגע, שניה, אפשר לקיים דיון על אחיות בריאות הציבור, אבל אני לא רוצה שנברח לשם כי אז יהיה קל לא לטפל במה שלשמו אנחנו יושבים כאן.
יפעת שאשא ביטון: אני מבטיחה שאנחנו נקיים גם על זה דיון, אז אנחנו יכולים להיות רגועים.
יפעת שאשא ביטון: גברת ניצה כהן בבקשה, את גם רצית להתייחס.
יפעת שאשא ביטון: נציגת משרד הבריאות, נכון?
ניצה כהן: שלום, אני ניצה כהן, אני האחות המפקחת הארצית בבריאות הציבור.
ניצה כהן: נמצאת פה יחד עם האחיות המפקחות המחוזיות ועוד אחיות מבריאות הציבור.
ניצה כהן: חשוב לנו מאוד לציין את האמירה שהנושא של בריאות ילדי ישראל, ללא הבדל היא נר לרגלינו ואנחנו לא חלק בנושא הזה של האפליה.
ניצה כהן: זה דבר מאוד חשוב.
ניצה כהן: כל האחיות באמת עושות עבודת קודש, עם ציניות ובלי ציניות זה נכון.
ניצה כהן: אנחנו עובדות במציאות מאוד מורכבת ומאוד קשה, והדברים האלה עלו.
ניצה כהן: יחד עם זאת, כולנו מגויסות.
ניצה כהן: הערכים של מקצוע הסיעוד ובריאות הציבור זה הערכים שמנחים אותנו.
ניצה כהן: אנחנו נמצאים פה כי הדברים האלה מאוד חשובים לנו.
ניצה כהן: אנחנו רוצים להמשיך לעשות את העבודה בצורה הכי מקצועית ובצורה הכי מכובדת, ללא אפליה של מטופלים.
ניצה כהן: יחד עם זאת, נציין שחובה על כולנו לעשות מאמצים לשפר את מעמדה של האחות בישראל, ובפרט את מעמדה של אחות בריאות הציבור.
ניצה כהן: אם זה אפשרי, אני מבקשת אולי שתאפשרי לאחת מאחיות השטח להביע את עמדתה.
ניצה כהן: מאוד חשוב לי שתשמעו את קולו של השטח.
ניצה כהן: אני, כאחראית על האחיות בבריאות הציבור בישראל, אני חושבת שלאחיות של השדה יש הרבה מה לומר ואני חושבת שמאוד חשוב שתשמעו את המשהו המאוד אותנטי מהניסיון.
ניצה כהן: אני מודה לכם.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת אזולאי, אתה רוצה עכשיו?
יפעת שאשא ביטון: אחר כך קארין אלהרר.
ינון אזולאי: קודם כל, גם אני מצטרך ומברך על ההחלטה לקיים את הדיון הזה.
ינון אזולאי: אני גם גדלתי בעכו בגליל, היום אני גר באשדוד.
ינון אזולאי: הנושא מאוד קרוב לכולנו, הילדים של כולנו נמצאים באותה בעיה.
ינון אזולאי: אמרה כבר חברת הכנסת פנינה תמנו שטה – טוב שזה בכלל לא היה מגיע לעולם, אבל כשזה כבר הגיע, הבאתם שבעצם בגליל הפתרון של תקנים קיים.
ינון אזולאי: השאלה היא באמת למה לא מצליחים לאייש את זה, ככה היא אמרה.
ינון אזולאי: היא אמרה שיש פתרון של תקנים, אבל אין אחיות.
ינון אזולאי: אלף, מה עושים באמת בשביל לקלוט את האחיות, להביא אולי מאזורים אחרים.
ינון אזולאי: חוץ מזה, אם לא תמצאו אחיות אז הילדים האלה לא יחוסנו.
יפעת שאשא ביטון: לא, הם ימצאו פתרון, זה מה שאמרנו.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת אזולאי, אני פשוט יודעת שהפריעו לך כאן בצד לשמוע את כל הדיון, אבל זאת הייתה ההתעקשות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מבקשים דרך פתרון, זה לא מעניין אותנו איך יפתרו את זה.
יפעת שאשא ביטון: שיפתרו את זה.
ינון אזולאי: באמת חשוב לחזק את האחיות.
ינון אזולאי: כולנו נפגשים איתן בטיפת חלב ובכל מקום, מאז שנולדים.
ינון אזולאי: אני חייב להגיד שהן תמיד עם החיוך וצריך לחזק אותן.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת קארין אלהרר, אחר כך חברת הכנסת פדידה ולבסוף המועצה לשלום הילד.
קארין אלהרר: תודה רבה גברתי.
קארין אלהרר: אני רוצה להצטרף לברכות גם ליוזם הדיון וגם לך גברתי על קיומו של הדיון בצורה דחופה.
קארין אלהרר: לפני שנתיים לדעתי, קיימנו דיון בוועדה לביקורת המדינה בדיוק על העניין הזה.
קארין אלהרר: זה אפילו היה דיון אחרי, בתקופתי.
קארין אלהרר: בתום הדיון, משרד הבריאות התחייב להביא תכנית שתראה גידול בתקנים.
קארין אלהרר: טענו, בצדק רב, שהם מייבשים את המערכת הזאת.
קארין אלהרר: הם ממש עושים הכל כדי שזה יהיה כל כך רעוע, כל כך לא משתלם למישהו, עד שתבוא הממשלה ותגיד: אתם יודעים מה?
קארין אלהרר: תראו, ממשלתי לא טוב.
קארין אלהרר: בואו נעשה משהו פרטי.
קארין אלהרר: מה אנחנו רוצים עכשיו את כל הדבר הזה?
קארין אלהרר: זה הרי לא טוב.
קארין אלהרר: גם אתם אומרים שזה לא טוב.
קארין אלהרר: זה נשמע קונספירטיבי, אבל כנראה שזו לא ממש.
קארין אלהרר: זו שיטה שעבדה ככה בהרבה דברים אחרים.
קארין אלהרר: היא עבדה ככה בשירותי רווחה רבים, והם עכשיו עברו לשירותי בריאות הציבור.
קארין אלהרר: אני פשוט רוצה להבין מה התמריץ שלי כחברת כנסת לסמוך על ההתחייבות של משרד הבריאות.
קארין אלהרר: למה היא תהיה שונה מלפני שנתיים?
יפעת שאשא ביטון: לגבי החיסונים או לגבי בכלל הסיפור של התמריצים?
קארין אלהרר: לגבי טיפות חלב, לגבי מעמדה של האחות.
קארין אלהרר: יש לי דה ז'ה וו כזה מהדיון שהיה, אומנם הוא לא היה ספציפי לגבי חיסונים, אבל בהחלט היה דיון כזה.
קארין אלהרר: הדברים נאמרו.
קארין אלהרר: מה שכן קרה שזה בעיניי חמור מאוד, התקדמנו עוד שלב ב"פתרון".
קארין אלהרר: עכשיו אנחנו לא אומרים נביא לכם תכנית, עכשיו אנחנו אומרים: אתם יודעים מה?
קארין אלהרר: אז יש לנו משאבים מוגבלים.
קארין אלהרר: במקום שנעשה איגום משאבים ונראה איך מרבים את המעגל ומוצאים פתרון, הפתרון שאני יודע למצוא, משרד הבריאות, הוא פשוט לתת לאוכלוסייה מסוימת, ולאוכלוסייה אחרת לא צריך.
קארין אלהרר: עכשיו, אני באמת שואלת, הרי זה לא שבמקומות אחרים ששמים עליהם את היד, משרד הבריאות מצטיין.
קארין אלהרר: אתמול, אני לא יודעת מי מכם שמע, אבל כל המקצועות הפרא רפואיים יצאו לשביתה.
קארין אלהרר: גם בקופות החולים, גם בבתי החולים.
קארין אלהרר: אין מטפלים פרא רפואיים בישראל, ויש ילדים שזקוקים לשירותים הפרא רפואיים.
קארין אלהרר: אני באמת רוצה לשאול.
קארין אלהרר: אלף, זה שאף אחד בכלל לא שמע על הדבר הזה, זה תעודת עניות לנו.
קארין אלהרר: הדבר השני, אני באמת שואלת מה ישתנה?
קארין אלהרר: תנו לי משהו להיאחז בו, אני מבטיחה להיות אופטימית כמיטב יכולתי.
קארין אלהרר: אני מגייסת את כל כוחותיי שנותרו.
קארין אלהרר: מה ישתנה?
קארין אלהרר: למה הפעם זה באמת יהיה שונה מפעמים קודמות?
יפעת שאשא ביטון: כי אנחנו לא נרפה.
יפעת שאשא ביטון: תראי, הם יכולים להבטיח פה מה שהם רוצים.
יפעת שאשא ביטון: בסופו של דבר אם אנחנו לא נשב עם היד על העורק הראשי, אז זה לא יקרה.
יפעת שאשא ביטון: ככל שאנחנו ניתן להם יותר זמן, אז הדברים ימרחו יותר.
יפעת שאשא ביטון: אני לא יודעת אם זאת האחריות שלנו, אבל אני מרגישה שיש עלינו חובה פשוט לשבת שם עם היד על הדופק ולוודא שזה קורה.
קארין אלהרר: אני אצטט את מנכ"ל משרד הבריאות בעצמו.
קארין אלהרר: הוא אמר לי: זה מעולה שאתם עושים דיונים, אתם מחייבים אותנו לתת פתרונות.
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו נמשיך לעשות את זה.
יפעת שאשא ביטון: את יודעת שאני יודעת להציק.
קארין אלהרר: אין ספק בזה גברתי.
קארין אלהרר: חייבים להודות שאת מקיימת דיונים ודיוני מעקב, שזו בהחלט השיטה לייצר דיונים כי דיון וזהו זה לא קורה.
קארין אלהרר: אני באמת אומרת, בסוף צריך לדעת לייצר פתרון שיינתן לכל ילדי ישראל בצורה שוויונית.
קארין אלהרר: אחרת לא רק שזה לא מוסרי, נאמר כאן לא מוסרי אבל זה יותר מזה.
קארין אלהרר: זה פשוט לא חוקי.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת פדידה, אחר כך המועצה לשלום הילד ואחר כך גם משרד החינוך .
יפעת שאשא ביטון: אני אתן לכולכם, בסדר?
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, חברת הכנסת פדידה.
לאה פדידה: ראשית, תודה יושבת הראש.
לאה פדידה: זו לא פעם ראשונה שאני מגיעה לוועדה ורואה שברגישות ובתבונה את דנה פה ומובילה דיונים מאוד חשובים לטובת האנשים שלעיתים שוכחים אותם.
לאה פדידה: אני לא יודעת אם אפשר לעבור על כך לסדר היום.
לאה פדידה: אמירה כזו, החלטה של מנכ"ל משרד הבריאות, זה מעבר לאמירה.
לאה פדידה: זה מדיניות.
לאה פדידה: זה עובר על חוק זכויות האדם, זה עובר על חוק אמנת זכויות הילד.
לאה פדידה: זה עובר על כל כך הרבה דברים, שמכאן צריכה לצאת קריאה ברורה.
לאה פדידה: הוא חייב לשים את המפתחות וללכת הביתה.
לאה פדידה: אין מקום לאמירה שמראה אפליה כל כך מובנית.
לאה פדידה: אני רוצה לראות אחות שחונכה לקבל ולקבל – אני עד היום זוכרת את אחות בית הספר, שמביאים לה שני ילדים ואומרים לה: את זה את לא יכולה לחסן כי הוא מהצפון, ואת זה את יכולה.
לאה פדידה: איך היית מרגישה?
לאה פדידה: הרי זה פשוט לא יעלה על הדעת.
לאה פדידה: לכן, לא ייתכן שבאמת כמו שאת אמרת, ב2018 אנחנו נראה ככה.
לאה פדידה: אין מיגון בצפון, אין בריאות בצפון, אין תקנים בצפון.
לאה פדידה: היום גם גילינו שמותר, גברתי היושבת ראש, לקבל עובדים סוציאליים בלי הכשרה בצפון.
לאה פדידה: יש דבר אחד כן בצפון: תושבים, אזרחים, ילדים.
יפעת שאשא ביטון: בואי רגע, כמי שבאה מהצפון יש הרבה מאוד דברים טובים בצפון.
לאה פדידה: בצפון אין מספיק מיגון.
לאה פדידה: אני לא אומרת את הדברים החיוביים כי אני באה מהצפון ובטוח שיש שם דברים חיוביים, אבל בואי נשים את המוקד.
לאה פדידה: מה עשינו בשבועות האחרונים יחד איתך?
לאה פדידה: אין מיגון בצפון, חסרים תקנים בצפון.
לאה פדידה: היום תקראי מה שרשמו, אפשר לקבל עובדים סוציאליים בלי הכשרה בצפון.
לאה פדידה: מישהו שכח שיש תושבים, יש ילדים נפלאים ויש ילדות נפלאות.
לאה פדידה: אנחנו נותנים למצב כזה להתקיים.
לאה פדידה: זו עליית מדרגה מבחינתי.
לאה פדידה: זאת כבר אפליה מובנית.
לאה פדידה: זו לא אמירה של נער או נערה, זאת שערורייה שאנחנו כמחוקקים לא יכולים לעבור עליה בשתיקה, אלא מצד אחד לראות איך זה נפתר באופן מידי.
לאה פדידה: מצד שני, איך לעולם, אפילו ברמת אמירה, זה לא ייאמר יותר.
לאה פדידה: המחשבה היא מחשבה מעוותת.
לאה פדידה: הדברים הכי נוראיים התחילו מאמירה.
לאה פדידה: אותו אדם שקיבל את ההחלטה הזאת, היא החלטה שאי אפשר לפתור אותה והחלטה אומללה.
לאה פדידה: זה אולי פליטת פה של חבר כנסת, אפשר להגיד החלטה אומללה.
לאה פדידה: הוא צריך לשים את המפתחות וללכת על מנת שאנחנו נבין שאף ילד במדינת ישראל הוא לא סוג ב'.
לאה פדידה: כל ילד וילדה שווים הם.
פנינה תמנו: חברת הכנסת פדידה, זה שתי מדינות לעם אחד נהיה.
פנינה תמנו: באמת, זה עצוב לומר את זה.
יפעת שאשא ביטון: אוקי, תודה רבה חברת הכנסת פדידה.
כרמית פולק כהן: כרמית פולק כהן, היועצת המשפטית של המועצה לשלום הילד.
כרמית פולק כהן: אני חייבת לומר שחברת הכנסת אלהרר באמת הוציאה לי את המילים מהפה, אבל אני בכל זאת אומר שאנחנו חייבים לשאול את השאלה האם בסופו של דבר שירות שניתן על ידי המדינה יכול להיות שירות פחות טוב משירות שניתן בשירות מופרט?
כרמית פולק כהן: היינו באלפי דיונים וכל הנוכחים פה יודעים כמה המדינה התעקשה שהשירות הזה יישאר מופרט.
כרמית פולק כהן: אז קשה שלא לתהות וקשה שלא לחשוב, האם המדינה ואפילו ההודעה האומללה הזאת היא לא איזשהו כלי על מנת להגיד שאנחנו חייבים מיקור חוץ, אין לנו שום ברירה אחרת.
כרמית פולק כהן: בואו, אנחנו מוכנים שהשירות יחזור להיות מופרט.
כרמית פולק כהן: הרי זאת הייתה האג'נדה שלכם מלכתחילה, וגם כשזה חזר לדרום לא רציתם שזה יחזור לדרום.
כרמית פולק כהן: זה חזר כפיילוט.
כרמית פולק כהן: לא רציתם את זה, רציתם שהשירות יישאר מופרט ונלחמתם בכולנו בוועדות הכנסת.
כרמית פולק כהן: אז אני אומרת, אלף, ברור שצריך לתת פתרון לסוגיה הזאת.
כרמית פולק כהן: אם היא לא תיפתר, אני אומרת כאן קבל עם ועדה, שאנחנו נגיד בג"ץ.
כרמית פולק כהן: כמו שאמרה חברת הכנסת קארין אלהרר, זה לא חוקי בעליל.
כרמית פולק כהן: לא ייתכן שיהיה כזה חוסר שוויון בין ילדים במדינת ישראל.
כרמית פולק כהן: זה באמת מעורר פלצות.
כרמית פולק כהן: דבר שני, בואו, תגידו את הדברים כהווייתם.
כרמית פולק כהן: אתם רוצים שהשירות הזה יהיה אצלכם או לא?
כרמית פולק כהן: אם החלטנו כמדינה, המדינה החליטה שהשירות הזה יהיה אצלכם, אז תתנו את התפוקה ככה שלא רק שהוא יהיה טוב, אלא שבסוף גם ילדי המרכז יקבלו אותו מהמדינה ולא כהפרטה.
יפעת שאשא ביטון: שמי שנמצא בשירות המופרט ירצה להצטרף כמו ביתר התחומים, ירצה להצטרף לשירות המדינה ולא הפוך, כי אין שאלה שאנחנו נמצאים במשהו שאנחנו לא הכרנו לפני כן.
יפעת שאשא ביטון: הפוך לגמרי ממה שאנחנו מכירים.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה המועצה לשלום הילד, כרמית.
יפעת שאשא ביטון: משרד החינוך, משרד הבריאות חטא בענק כשהוא בא ואמר: מרכז כן, פריפריה לא.
יפעת שאשא ביטון: בסופו של דבר, הילדים הם גם במערכת החינוך, הם של מערכת החינוך, אני מרשה לעצמי לומר את זה.
יפעת שאשא ביטון: למרות שאנחנו כולנו מפחדים מהמילה אחריות משום מה, איפה המשרד בתוך כל הסיפור הזה?
יפעת שאשא ביטון: למה המשרד לא קם ואמר: אנחנו נפעיל את הלחץ, אנחנו נעשה מה שצריך כדי שגם הילדים בכיתה ד' בקריית שמונה יחוסנו.
עירית ליבנה: אז קודם כל אני רוצה לומר, אנחנו עובדים – שיחת הטלפון הראשונה שהייתה בבוקר, הייתה ממני לדוקטור שפר כדי לבדוק – העברתי מילה במילה ממה ששמעתי, ללשכת השר וללשכת המנכ"ל.
עירית ליבנה: אני רוצה להבהיר.
עירית ליבנה: אנחנו נותנים את מלוא האחריות על השירות.
עירית ליבנה: אנחנו מאפשרים אותו, אנחנו משתפי פעולה גם בטוב וגם כשיש תקלות.
עירית ליבנה: להגיד שבשירות לפעמים יש תקלות, אני בפירוש לוקחת שיש תקלות לפעמים כי למנהל זה לא נוח, ופה יש טיפה וכולי.
עירית ליבנה: אנחנו כל הזמן בדיבורים.
עירית ליבנה: מהכבוד של האחריות למשרד הבריאות, לטעמי, אנחנו לא יכולים להשבית את המערכת.
עירית ליבנה: מאחורי הקלעים, אני משוכנעת שנעשים המהלכים.
עירית ליבנה: אנחנו עובדים – מנכ"ל משרד הבריאות ומנכ"ל משרד החינוך בכל מיני נושאים.
עירית ליבנה: ברגע שקראו אצלנו לאיזשהו מהלך משותף, למאמץ מול האוצר, מול – ישר התגייסו.
עירית ליבנה: אנחנו מאוד מודעים, אבל אנחנו מודאגים גם.
עירית ליבנה: ההחלטה היא לא במגרש שלנו מבחינה משפטית ופוליטית.
יפעת שאשא ביטון: לא, מי שקיבל את ההחלטה האומללה, הקשה, את החטא הוא משרד הבריאות.
יפעת שאשא ביטון: אבל בסוף הם נכנסים לכיתות ד' במערכת החינוך – אני, אם אני שר החינוך, חברים אתם לא נכנסים בשער בית הספר בתל אביב אם אתם לא נכנסים לשער בית הספר בקריית שמונה.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, יש לכם את הכוח הזה.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לראות את משרד הבריאות לוקח אחריות שכזו.
יפעת שאשא ביטון: אז אני כן אומרת, יש למשרדים את הכוח.
יפעת שאשא ביטון: למערכת החינוך שהילדים נמצאים בשעריה יש את הכוח להפעיל מול משרד הבריאות.
יפעת שאשא ביטון: לכן אני אומרת, יש לכם בידיים גם את הכוח להפעיל את הסמכות מול משרד הבריאות.
יפעת שאשא ביטון: אם לא, אנחנו כאן בשביל לסייע.
יפעת שאשא ביטון: אי אפשר להגיד שלא.
עירית ליבנה: אני רק רוצה להגיד שברגע שהייתה הודעה, ישר פניתי.
עירית ליבנה: קיבלנו את המידע, העברתי אותו לגורמים הרלוונטיים שיכולים להשפיע.
עירית ליבנה: אני מאמינה שיש - - -
פנינה תמנו: אז ידעתם מההחלטה?
פנינה תמנו: כמה זמן לפני שזה נכתב?
יפעת שאשא ביטון: כמונו.
עירית ליבנה: ברגע שזה עלה לתקשורת, פנה הדובר אליי, דיברתי עם דוקטור שפר, קיבלתי את המידע והעברתי אותו מיד.
יפעת שאשא ביטון: היא כמונו יודעת את זה מהתקשורת שייכנסו אליה לבית הספר רק בחלקים מסוימים של הארץ.
יפעת שאשא ביטון: רק אני שוב מבקשת, אנחנו לא לוקחים את הדיון למקום הזה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נטפל גם בזה- - -
פנינה תמנו: רגע גברתי היושבת ראש, את מסתפקת מתשובה כזאת ממשרד החינוך?
פנינה תמנו: העברתי?
פנינה תמנו: אני לא הבנתי את התשובה.
יפעת שאשא ביטון: לא, אני אמרתי מה אני חושבת שצריך להיות.
אורי פליישמן: חברת הכנסת פדידה, יותר חמור מזה.
אורי פליישמן: הם מתנערים – אם היו מקצים אפילו, הם לא מקצים אפילו חדרים לחדרי אחיות, כן?
אורי פליישמן: שתהיה אינטימיות ושתהיה רמה.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת פדידה, אמרתי את זה בצורה מאוד ברורה וגם קצת גסה.
יפעת שאשא ביטון: כולם מפחדים בחדר מהמילה אחריות, ובכל זאת הילדים נמצאים בתוך המגרש של מערכת החינוך.
יפעת שאשא ביטון: למערכת החינוך גם יש את הסמכות ואת הכוח להפעיל כדי שהילדים יקבלו את מה שהם צריכים, חד משמעית.
יפעת שאשא ביטון: אני לא מנקה את אף אחד מהמשרדים, שלרגע לא תחשבי.
מוריה אשכנזי: אני שואלת אותך בתור אחות, איך את מיממת פה?
מוריה אשכנזי: אנחנו מדברים על התנאים של האחיות.
מוריה אשכנזי: אתם תראו עכשיו תמונות.
מוריה אשכנזי: איך את נתת לדברים האלה להתנהל עד היום?
מוריה אשכנזי: את מיתממת?
יפעת שאשא ביטון: מוריה, בואו נראה את הדברים ונתייחס.
אורי פליישמן: אנחנו נתחיל בזה, אנחנו נציג עכשיו איזושהי תמונה קצרה מאוד של מערך בריאות התלמיד ומערך טיפות החלב במדינת ישראל.
אורי פליישמן: שלא נטעה, לא מדובר פה בעניין מקומי.
אורי פליישמן: לא מדובר בעניין רגעי.
אורי פליישמן: מדובר בשיטה.
אורי פליישמן: יש שימשכו את זה עשר שנים - - -
יפעת שאשא ביטון: רגע, אני עושה סדר.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מדברים על טיפות החלב.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו גם בנושא של טיפות החלב מקיימים מעקב שהוא ספציפי לטיפות החלב.
יפעת שאשא ביטון: הוקמה וועדה, והם צריכים לחזור הנה עם תשובות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו פה עסוקים עם הילדים בכיתה ד'.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים לטפל נטו בבריאות התלמיד.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת ממך גם להתכנס לזה.
אורי פליישמן: אנחנו נתכנס לזה, אני רק רוצה להגיד דבר אחד.
אורי פליישמן: אם אנחנו נתכנס רק לנקודה הזו ונחשוב שאם יבואו ויתנו לנו תשובה טובה לגבי הנושא הזה אז יפתרו את הבעיה, לא.
אורי פליישמן: אז הם יגידו: עכשיו אנחנו פותרים את הבעיה הזו ב-15 תקנים, ואנחנו נטפל גם בנושא של החיסונים.
אורי פליישמן: יש עוד הרבה מאוד דברים שלא נעשים ולא ייעשו.
יפעת שאשא ביטון: בסדר, אבל אנחנו בדיון מהיר.
יפעת שאשא ביטון: זה דורש דיון בפני עצמו.
יפעת שאשא ביטון: אם אתה רוצה לעשות את זה, בבקשה, אנחנו כולנו נשב ונשמע.
יפעת שאשא ביטון: אתה רוצה לעשות את זה כמו שצריך, אז תעשה את זה כמו שצריך.
אורי פליישמן: אני מבקש מגברתי 4 דקות כדי להפנים את התמונה.
אורי פליישמן: קודם כל, אנחנו במערך טיפות החלב, אנחנו מדברים פה על מערך הסיעוד בכלל במערכת בריאות הציבור בכלל.
אורי פליישמן: קודם כל, יש גידול באוכלוסייה.
אורי פליישמן: לא נתנו מענה לגידול באוכלוסייה.
אורי פליישמן: לא נתנו מענה לתוספת במטלות.
אורי פליישמן: קרו דברים במהלך השנים.
אורי פליישמן: לא נתנו מענה לשחיקה בכוח אדם.
אורי פליישמן: כלומר, כוח האדם, במקום להעלות אותו כתוצאה מהגידול באוכלוסייה וכתוצאה מתוספת המטלות, הורידו את כמות התקנים ועוד מעט אני אתייחס לכמות באופן מספרי.
אורי פליישמן: דבר אחרון זה תשתיות.
אורי פליישמן: כלומר, אתה אומר, אני לא יכול לטפל בנושא של השכר.
אורי פליישמן: אם אתה לא יכול לטפל בנושא של השכר, תקצה חדר.
אורי פליישמן: אתה לא יכול להקצות חדר, תיתן לבן אדם את הכלים.
אורי פליישמן: אל תעמיד אותו בתת תנאים.
אורי פליישמן: אם מישהו חושב שהוא מגיע היום לעבודה, והמזגן אם הוא עובד או לא והתנאים שלו מבחינה מקצועית שהוא יכול לעמוד ולתת טיפול מקצועי הם לא רלוונטיים, אז אני מצטער, אני רוצה להרוס פה את המסיבה.
אורי פליישמן: כן, התנאים מאוד רלוונטיים.
אורי פליישמן: אנשים לא מוכנים לתת טיפול בתנאים האלה.
אורי פליישמן: כמובן גם השכר.
אורי פליישמן: הם יודעים את כל הפתרונות, הם מכירים – יש להם ארגז כלים עם כל השיטות האפשריות, אבל מישהו בוחר בידיעה ברורה לא להשתמש בהם.
אורי פליישמן: עכשיו, הגידול באוכלוסייה.