GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יפעת שאשא ביטון: פעם אחר פעם העלינו סביב השולחן הזה את נושא חוק המצלמות ונתקלנו בהתנגדות נחרצת, לא רק מצד הגורמים המשפטיים שדיברו על נושא הפרטיות, והיועץ המשפטי לממשלה שטען שאנחנו לא יכולים להעביר חוק כי זה פוגע במי ששוהה שם, גם הורים התנגדו וגם ארגונים שונים התנגדו ואף אחד לא הבין למה חשוב הצעד הזה.
יפעת שאשא ביטון: מה שקרה בשבוע האחרון זה שיסמין חתמה בדם שלה את החשיבות שבקידום חוק הפיקוח על המעונות ובקידום חוק המצלמות.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להזכיר לכולם שאם לא היתה מצלמה בגן, זה היה נגמר בקביעה של מוות בעריסה.
יפעת שאשא ביטון: היו לא מעט קביעות כאלה בשנתיים האחרונות.
יפעת שאשא ביטון: ישבו סביב השולחן הזה הורים שסיפרו שהם הביאו ילד חי ובריא בבוקר וקיבלו אותו מת אחר הצוהריים, ולא ניתן היה להוכיח אם זה באמת מוות בעריסה – שזה יכול להיות – או שזה משהו אחר.
יפעת שאשא ביטון: בפעם הזאת, בזכות המצלמה, אנחנו יודעים שמדובר בהריגה - - -
עליזה לביא: זה רצח.
יפעת שאשא ביטון: ברצח, נכון.
יפעת שאשא ביטון: אני לגמרי מסכימה אתכם במינוח, אבל כשאני אומרת רצח, באים המשפטנים ואומרים אם כן היתה כוונת זדון, לא היתה כוונת זדון, אני לא יודעת מה חשבה אותה מטפלת - - -.
איילת נחמיאס ורבין: לא היתה כוונת זדון.
איילת נחמיאס ורבין: הגישו כתב אישום על הריגה ואני רוצה לדעת למה הגישו כתב אישום על הריגה ולא על רצח.
יפעת שאשא ביטון: איילת, אנחנו לא בוויכוח.
יפעת שאשא ביטון: יותר חמור מזה, אתמול בבוקר הם דיברו על מוות ברשלנות.
יפעת שאשא ביטון: זה מה ששווים הילדים שלנו, מוות ברשלנות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כל הזמן מחפשים איפה להקל במקום איפה לקחת את זה למקום החמור יותר.
יפעת שאשא ביטון: אבל היום יש פה עניין אחד ברור לכולם, הורים, אנשי צוות, אני מקווה שגם משרד החינוך יצטרף לעניין הזה, אנשי מקצוע: אנחנו לא יכולים לתת לשטח ההפקר הזה להמשיך להיות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו חייבים לעשות מעשה.
יפעת שאשא ביטון: בדיון הזה אני לא אתן שמשרד אחד יזרוק את האחריות על משרד אחר, וחוזר חלילה.
יפעת שאשא ביטון: המשרדים יצטרכו לתת תשובות איך הם עושים את זה הכי מהר שאנחנו יכולים.
עליזה לביא: זה מה שקורה, גם עם החוק שלך.
יפעת שאשא ביטון: שני חוקים שאני מקדמת יחד עם החברים כאן במשך שנתיים, שחייבים לבוא זה לצד זה.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לכם מראש, אל תגידו יהיה חוק פיקוח – לא יהיו מצלמות; או יהיו מצלמות – לא יהיה חוק פיקוח.
יפעת שאשא ביטון: הם חייבים לבוא בכפיפה אחת.
יפעת שאשא ביטון: הסברנו טוב מאוד למה הם חייבים לבוא ביחד.
יפעת שאשא ביטון: אם אנחנו רוצים להסדיר את הנושא של גילאי לידה עד 3 – אגב, הצעת החוק שלי דיברה על חסרי ישע בכלל.
יפעת שאשא ביטון: את אותו הדבר אנחנו פוגשים גם אצל חוסים וגם אצל קשישים, אבל יש התנגדות כל כך חזקה שאמרתי: אוקיי, חברים.
יפעת שאשא ביטון: ולא אמרתי את זה רק בעקבות המקרה הזה, אלא כבר לפני חודש כשהגשנו את זה לוועדת שרים.
יפעת שאשא ביטון: אמרנו שנתחיל בגילאי לידה עד 3, ששם זה קריטי.
יפעת שאשא ביטון: אני בטוחה שתראו שהשמיים לא נופלים וזה רק בא לטובתנו, זה יעזור לנו לשמור על הילדים, ואחר כך נתקדם הלאה.
יפעת שאשא ביטון: היינו צריכים את הטרגדיה הזאת של יסמין כדי להבין שאנחנו חייבים ללכת למהלך הזה.
יפעת שאשא ביטון: כבר בפתח הדברים אני רוצה להודות גם לחברת הכנסת קארין אלהרר, שנמצאת פה לאורך כל הדיונים ומלווה את התהליך הזה, ולחברי כנסת נוספים שנמצאים כאן וגם כאלה שיצטרפו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו זקוקים לכולם, לכל הארגונים שיושבים כאן דיון אחר דיון – למועצה לשלום הילד, הקואליציה לחינוך מלידה עד 3, לארגונים הנוספים.
יפעת שאשא ביטון: אתם חשובים במאבק הזה.
יפעת שאשא ביטון: ההורים שנמצאים כאן – אסנת ואתורי עם הקבוצה שמלווה אותנו כבר שנתיים בנושאים השונים וכל ההורים שהצטרפו עכשיו.
יפעת שאשא ביטון: נפתחו הרבה מאוד קבוצות, לכולן יש מקום וחשוב שנאחד כוח.
יפעת שאשא ביטון: בזכותכם, בזכות הלחץ הציבורי שלכם, בזכות הזעקה שלכם ברחוב, אנחנו נגרום למקום הזה להתעורר, כדי לעשות את מה שאנחנו צריכים לעשות בשביל הילדים.
יפעת שאשא ביטון: ברשותכם, אנחנו נפתח עם האימא שתספר את הסיפור, ואחר כך נעבור לחברי הכנסת ואנשי המקצוע.
דורינה וינטה: מדברת באנגלית, להלן תרגום הדברים: תודה רבה על שהזמנתם אותי לכאן ותודה מעומק הלב.
דורינה וינטה: הרבה אנשים נמצאים פה ואני יודעת שעכשיו אנחנו לא יכולים לעשות שום דבר כדי להחזיר את התינוקת שלנו בחזרה, אבל אני רוצה שנשמור על ילדים אחרים ונשים מצלמות בגני ילדים כדי לראות כל הזמן מה התינוקות עושים שם.
דורינה וינטה: אני יודעת שבמדינה הזאת, כשהילדים מגיעים לגיל שלושה חודשים, האימא צריכה למסור אותם לגן הילדים, משום שהיא נאלצת לחזור לעבודה, אבל הילדים הם כל כך קטנים והם לא יכולים לומר לאימא שהם לא רוצים להיות שם בגלל שיש שם אלימות או משהו כזה.
דורינה וינטה: אני רוצה שכל האנשים – כל ההורים, האימהות – ילכו למחות.
דורינה וינטה: אני מצטערת, קשה לי לדבר באנגלית, זו לא השפה שלי.
דורינה וינטה: אני רוצה שכולם יהיו ביחד ויחוקקו וישנו את החוק במדינה הזאת, כי אני יודעת שבמדינה הזאת הילדים הם החשובים ביותר.
דורינה וינטה: שהיתי רק שנתיים כאן ואני מבינה שהילדים הם דבר מאוד חשוב במדינה הזאת.
דורינה וינטה: אני רוצה מכל הלב לשנות משהו ולהעניק אהבה לילדים, לדאוג לתינוקות, כי התינוקות הם כל כך קטנים והם לא יכולים לדבר.
דורינה וינטה: במדינה שלי הילדים הולכים לגן הילדים כשהם מגיעים לגיל 3, כשהם יכולים לדבר ולומר כל דבר.
דורינה וינטה: לכן אני ומשפחתי רוצים.
דורינה וינטה: דיברתי עם הרבה הורים והם רוצים לשים מצלמות ולהיות בשליטה.
דורינה וינטה: תודה רבה לכולם.
יפעת שאשא ביטון: אני מסתכלת על האימא וחושבת לעצמי כמה כוח צריך.
יפעת שאשא ביטון: אם אנחנו מרגישים שאנחנו צריכים כוח להתמודד עם זה, כמה כוח היא צריכה בשביל להיות כאן ולהשמיע את הקול החשוב הזה.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שאין שום קריאה שמשתווה לקריאה שלה.
עליזה לביא: אנחנו יכולים להיות בדיוק באותו מצב כמוה, הילדים והנכדים שלנו בגנים במדינת ישראל.
עליזה לביא: כל אחד מאיתנו יכול היה להיות במצב שלה.
איילת נחמיאס ורבין: היום נעצרה עוד סייעת.
יפעת שאשא ביטון: בהקשר הזה אני רוצה לומר – וחשוב לומר את זה – שלא כולם הם כאלה.
יפעת שאשא ביטון: לא כולם הם כאלה, אבל מגיעים אלינו יותר מדי מקרים, וכדי למנוע את המקרים האלה אנחנו צריכים לעשות את המעשה.
קארין אלהרר: תודה, גברתי יושבת הראש, על הדיון הזה.
קארין אלהרר: פניתי אלייך ביום חמישי ומייד אמרת שיש דיון.
קארין אלהרר: להורים אני אומר: אני רוצה להביע את תנחומיי, שלעולם לא תדעו צער.
קארין אלהרר: זה נשמע לי כאילו המצב די פשוט ומסבכים אותו.
קארין אלהרר: יש הצעת חוק, היא הוגשה, עברה קריאה טרומית.
קארין אלהרר: אמרו: תמתינו להצעת הממשלתית.
קארין אלהרר: המתנו.
קארין אלהרר: קיימנו ישיבה עם המשרד והדבר שעלה בישיבה היה: תחכו ל- RIA.
קארין אלהרר: מי שלא מכיר, RIA זה לבדוק אם זה מתאים למדינה רגולטיבית.
קארין אלהרר: האם הילדים צריכים לחכות ל- RIA?
קארין אלהרר: ההורים צריכים לחכות ל- RIA?
קארין אלהרר: ואני אשים על השולחן – לי יש ילד שאני צריכה להכניס ב-1 בספטמבר למעון.
קארין אלהרר: אני עוברת דירה, אני לא מכירה את המעון.
קארין אלהרר: אז כמו כל ההורים שנמצאים שם, גם אצלנו החרדה קיימת.
קארין אלהרר: אם לא יהיה פיקוח, הסייעות שנניח גורשו ממעון מסוים יחזרו למעון אחר.
קארין אלהרר: אם לא יהיה פיקוח, יחליפו את השם.
קארין אלהרר: מהשם של המעון שהיה, למיקי מאוס.
קארין אלהרר: כולנו מבינים שהדברים האלה קורים.
קארין אלהרר: כולנו מבינים שהיום יותר קל לפתוח מעון יום שמטפל בתינוקות רכים מאשר לפתוח חנות שמוכרת פלאפל.
קארין אלהרר: אני נותנת את הדוגמה שלך, גברתי.
קארין אלהרר: איך זה יכול להיות?
קארין אלהרר: אני שומעת את האימא שאומרת בלהט שהיא יודעת שמדינת ישראל דואגת לילדים שלה.
קארין אלהרר: ואני שואלת, נוכח העובדה שמחכים ל- RIA: האומנם?
קארין אלהרר: הגנת הפרטיות היא דבר חשוב, השאלה מול מה, מול מה היא עומדת.
קארין אלהרר: אנחנו נמצאים במקום שהמעון הוא ג'ונגל.
קארין אלהרר: יש מעונות מצוינים – יושבת כאן קרן מחיבה – ונפל בחלקי המזל ובילד הראשון הייתי במעון מעולה, אבל האם זו רולטה?
קארין אלהרר: אחד כן, אחד לא? לא יודעים.
קארין אלהרר: למה שלא נסדיר את זה?
קארין אלהרר: העובדה שאפשר לפתוח מעון בכזאת קלות, שכל מי שיש לה דופק יכולה להגיע ולטפל בילדים; העובדה שאין דורש, אין שואל שאלות, אין שום דבר שמפקח מלבד ההורים שעובדים.
קארין אלהרר: בואו נודה על האמת, הרבה פעמים הם שמים את הילד במעון כי אין ברירה אחרת.
יפעת שאשא ביטון: קהל שבוי.
קארין אלהרר: על פי רוב ההורים לא עושים ביקורי פתע.
קארין אלהרר: אז מה נעשה אם לא יהיה את הדבר הזה?
קארין אלהרר: אני קוראת מכאן למשרד הרווחה, למשרד ראש הממשלה שמתעקש על ה- RIA הזה, ולכל משרד שידו בדבר: אל תחכו לקורבן הבא.
קארין אלהרר: הוא נמצא, הוא קיים, אתם יכולים למנוע את זה.
איילת נחמיאס ורבין: אני אחכה לחבריי, אני צריכה עוד קצת זמן להירגע, אני צריכה קצת לאסוף את עצמי.
עליזה לביא: תודה, גברתי, על הדיון החשוב הזה.
עליזה לביא: אני רוצה גם להביע התנצלות בפני כל ההורים שנמצאים בחוץ.
עליזה לביא: הגיעו הרבה הורים לדיון הזה ובחמש תהיה הפגנה מחוץ לכנסת.
עליזה לביא: אני מקווה שכולנו נצא לשם.
עליזה לביא: לפני שלושה שבועות הנכדה הצעירה שלי נרשמה לגן בפתח תקווה.
עליזה לביא: אימא שלה חזרה ללימודים, לסטאז' בבית החולים, ליוויתי וכבר הוצאתי אותה פעמיים מהפעוטון.
עליזה לביא: אני חייבת לומר לכם שמאז המקרה המזעזע של יסמין אני כל הזמן מפחדת.
עליזה לביא: אני ממש מפחדת, אני לא זוכרת שפחדתי כך פעם.
עליזה לביא: כשאני רואה את הקטנה בת השבעה חודשים, חסרת הישע הזאת, וכמה רחובות מהגן שהיא נמצאת עכשיו קרה הרצח הנורא הזה.
עליזה לביא: אין מילים אחרות לזה חוץ מרצח.
עליזה לביא: אני לא מבינה את השימושים האחרים, כמו רשלנות או הריגה.
עליזה לביא: זה רצח חד-משמעי.
עליזה לביא: התמונות המזעזעות מספרות לנו את הסיפור.
עליזה לביא: אין חלופה, הנשים צריכות לחזור לעבוד.
עליזה לביא: גברים צריכים לחזור לעבוד.
עליזה לביא: אין דרך אחרת.
עליזה לביא: אני לא אזכיר כאן שאם את לא חוזרת, היום את נשארת שנה בלימודי רפואה, אז ברור שצריך לחזור ואין חלופה אחרת.
עליזה לביא: מדינה שלא עושה מעשה – ויש פה הצעת חוק שהוגשו גם בכנסת הקודמת על ידי חבר הכנסת שמולי, שאני חתומה עליה, ויש את ההצעה של קארין שגם עליה אני חתומה, והחוק של אורלב.
עליזה לביא: החוק הזה שאנחנו מתכנסים לגביו, ואת רואה בוועדת שרים שביום ראשון האחרון זה שוב נדחה מהמקום הזה של ההגנה על הפרטיות.
עליזה לביא: אני לא כל כך מבינה את מערך השיקולים.
יפעת שאשא ביטון: הפעם זה היה קצת אחרת.
יפעת שאשא ביטון: אני אסביר את זה בהמשך.
עליזה לביא: אבל עדיין, גברתי, החוק הזה לא התקדם וצריך לראות איך פותרים אותו.
עליזה לביא: כמו שאמרת נכון בפתח דברייך, אם לא היתה מצלמה זה היה עוד מקרה של מוות בעריסה, אבל זה רצח של חסרת ישע וזה קורה במשמרת שלנו.
עליזה לביא: לא נוכל לומר שידינו לא שפכו את הדם הזה.
עליזה לביא: לא נוכל לומר את זה.
עליזה לביא: אנחנו פה במשמרת שלנו ולא בכדי כל כך הרבה חברי כנסת עזבו את כל הדיונים האחרים ואת הימים המיוחדים שיש פה ובאו לדיון הכל כך חשוב הזה.
עליזה לביא: הדם של יסמין יחתום את החוק הזה.
עליזה לביא: אני קוראת מכאן לקדם את הצעת החוק שלך ושל אחרים, שרובנו חתומים עליה, כי אין מוצא אחר.
עליזה לביא: הטכנולוגיה הקיימת היום מאפשרת, בשום שכל, מתי לפתוח, מתי לא לפתוח, מתי לבדוק, מתי לא לבדוק.
עליזה לביא: אני קוראת מכאן לא לעכב, גם לשרת המשפטים.
עליזה לביא: את אותו הדבר אנחנו רואים גם באיזוק האלקטרוני, את המקום הזה של הגנת הפרטיות.
עליזה לביא: צמד המילים הזה לא יכול להיות זה שבגללו לא יימנע הרצח הבא של התינוק או התינוקת הבאים.
יפעת שאשא ביטון: אני מוכרחה לומר – ואפילו אהיה יותר בוטה – הסיפור הזה של הגנת הפרטיות, וזה אכן דבר חשוב, בעיניי הוא תירוץ וסוג של צביעות, כי אנחנו מצולמים כמעט בכל מקום.
יפעת שאשא ביטון: כשאני שואלת למה בבנקים יש מצלמות ולמה בכספומט יש מצלמות, אומרים שזה כדי להגן על האשראי שלנו.
יפעת שאשא ביטון: אבל מה עם ההגנה על הילדים שלנו?
יפעת שאשא ביטון: איפה זה עומד פה כשאנחנו לוקחים את הדברים בחשבון.
יפעת שאשא ביטון: ההצעה בעניין חוק המצלמות עלתה פעם אחר פעם בוועדת שרים ונדחתה כל פעם מחדש, וכל פעם נשלחנו לעשות את הבדיקה, בעיקר עם משרד המשפטים.
יפעת שאשא ביטון: הם ישבו עם גורמים מקצועיים ובספטמבר האחרון יצאה חוות דעת, ושוב העלינו לוועדת שרים.
יפעת שאשא ביטון: בפעם האחרונה, לפני שלושה שבועות זה נדחה בשבוע, והעלינו את זה שוב.
יפעת שאשא ביטון: הפעם – קשה לי להגיד בזכות – בגלל הטרגדיה הזאת, הם אמרו: אנחנו מוכנים לקבל את זה לגילאי לידה עד 3.
יפעת שאשא ביטון: זאת כבר אמירה אחרת לגמרי ממה ששמענו בשנתיים האחרונות.
יפעת שאשא ביטון: תשבו שבועיים ותביאו לנו מתווה שהוא מוסכם על כולם, כי מי שהתווסף למתנגדים לפני שבוע הוא היועץ המשפטי לממשלה שפתאום קם ואמר כמה החוק הזה לא נכון וכמה אנחנו לא צריכים להחיל אותו.
יפעת שאשא ביטון: היום גם הם מוכנים לשקול את הנושא הזה בגילאי לידה עד 3.
יפעת שאשא ביטון: תכף נשמע מהמשרדים איך בפרקטיקה, בעוד שבועיים, אנחנו מעלים לוועדת שרים הצעה שעוברת ומגיעה למליאת הכנסת, כי אנחנו לא יכולים לחכות עוד.
יפעת שאשא ביטון: בהקשר זה אני רוצה לעבור למשרד הרווחה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו עכשיו בשלב של התכלס, אין זמן לחכות.
יפעת שאשא ביטון: מבחינתי הרכבת יצאה מהתחנה.
יפעת שאשא ביטון: ישבנו במספר דיונים, בחלקם השתתפה גם חברת הכנסת קארין אלהרר, בהם דיברנו איך אנחנו מקדמים את החוק ופותרים את כל החסמים.
יפעת שאשא ביטון: אתמול קראתי את כל הפרוטוקולים של הדיונים – לא מהכנסת הזאת, מכנסות קודמות – בחוק.
יפעת שאשא ביטון: גם הדברים שהיו שנויים במחלוקת בינינו לגבי מספר הילדים שמהם אנחנו נתחיל את הפיקוח – אנחנו ביקשנו חמישה, אתם ביקשתם 12.
יפעת שאשא ביטון: בהצעה הממשלתית שאתם קידמתם לקריאה כמעט שנייה ושלישית, היו שבעה ילדים.
יפעת שאשא ביטון: זה מאוד מתאים לפשרה שאנחנו הצענו.
יפעת שאשא ביטון: הדברים פתירים והשאלה היא איך אנחנו מקבלים מכם התחייבות עכשיו, עם לוח זמנים מאוד מאוד ברור, לגבי הקידום של חוק הפיקוח.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא רוצים לחכות ל- RIA.
יפעת שאשא ביטון: אמרתי את זה כבר בפתיחה, ואמרו פה גם חברותיי, לא מדובר פה על רגולציה, מדובר על חיים של ילדים.
איילת נחמיאס ורבין: וגם אם מדובר על רגולציה, עושים RIA על שטויות תוך שבועיים-שלושה, תוך חודש-חודשיים.
איילת נחמיאס ורבין: איזה שטויות.
איילת נחמיאס ורבין: נניח שצריך לעשות RIA אז מה?
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת נחמיאס ורבין, שום מחסום פה - - -
מיכל רוזין: חברים, זה לא ה- RIA, זה כסף.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת רוזין, הלוואי שזה היה כסף, כי זה היה נפתר כבר.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לך את זה כמי שמלווה את זה וכבר מכירה גם את הפרטים האלה במשך הרבה מאוד זמן.
מיכל רוזין: אם יקימו מעונות יום במדינת ישראל כמו שצריך, עם פיקוח והכשרה תחת משרד החינוך, אז לא נצטרך מצלמות.
עליזה לביא: למה זה בכלל במשרד הרווחה?
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת לביא, בואו נשים את הדברים על השולחן.
יפעת שאשא ביטון: אין אחד פה בחדר מישהו – ואני מוכנה לעשות את הבדיקה – שלא חושב שהסיפור הזה צריך לחנות במשרד החינוך.
פנינה תמנו: יש גם דוח של משרד ראש הממשלה שקבע חד-משמעית שזה צריך להיות תחת משרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: אין שאלה שזה צריך להיות תחת משרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: כולנו מסכימים.
יפעת שאשא ביטון: עכשיו, יש לנו שתי ברירות – או להתחיל את המלחמה באיזה משרד זה יהיה או לבוא כמו שאנחנו באנו ואמרנו: חברים, לא משנה כרגע באיזה משרד זה נמצא, ובגלל זה גם כתוב בחוק "השר הממונה", ולא "משרד הרווחה", כמו שביקש משרד הרווחה.
יפעת שאשא ביטון: איפה שזה נמצא היום, שיהיה פיקוח.
יפעת שאשא ביטון: קודם כול, אנחנו נתחיל במה שאנחנו יכולים לקדם בכאן ועכשיו, בלי להיכנס לפוליטיקות שבין המשרדים.
יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה להיות שם ואנחנו נמשיך לומר את דברינו שזה צריך להיות במשרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: אני פונה שוב למשרד הרווחה.
יפעת שאשא ביטון: אני מסכימה איתך, חברת הכנסת נחמיאס ורבין, שאין כאן שום שיקולים של רגולציה וכד'.
יפעת שאשא ביטון: זה לא היה בסדר העדיפויות, כי כשביקשתי את זה אמרו שאפשר לעשות הרבה צעדים אחרים כדי לנסות ולהגן על הילדים.
עליזה לביא: כמו מה?
יפעת שאשא ביטון: למשל, להמשיך את הבנייה של מעונות היום – שצריך לומר שהיא נעשית יפה מאוד ונבנים כמו שלא נבנו לפני כן – ובכך להגדיל את הפיקוח.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא יכולים להמשיך להיות שם.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת מכם התייחסות פרקטית, מה קורה מחר בבוקר כדי שהדבר הזה יוסדר.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, חגי.
חגי פורגס: אנחנו כמובן מאוד בעד חוק הפיקוח ורוצים מאוד לקדם אותו.
חגי פורגס: השר חיים כץ שם על זה את כל כובד משקלו והנחה להפיץ את תזכיר החוק וגם קיבלנו הערות.
חגי פורגס: היינו בדיונים עם גורמים מקצועיים במשרד ראש הממשלה לגבי בחינת השפעת החוק.
חגי פורגס: לפני מספר שבועות הונחינו לבצע תהליך RIA.
חגי פורגס: אנחנו מקדמים אותו בכל הכוח ובמקביל השר הנחה לקדם הצעת החלטה לא לעשות RIA על החוק הזה.
חגי פורגס: בסוף מי שקובע אם צריך לעשות RIA או לא, זה לא אנחנו.
חגי פורגס: אנחנו רוצים לקדם את החוק ואנחנו חושבים שלא צריך.
יפעת שאשא ביטון: חגי, יכולתם לעשות את זה לפני כן.
יפעת שאשא ביטון: לא היינו צריכים לחכות.
יפעת שאשא ביטון: החוק יושב משנת 2015, הוא לא נולד אתמול.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו גם מכירים את זה מכנסות קודמות, כלומר הדבר הזה בהחלט יכול היה להתקדם.
יפעת שאשא ביטון: דבר שני, הצענו לכם גם בדיון ואמרנו שיש פה הצעת חוק פרטית.
יפעת שאשא ביטון: אם אתם רואים שאתם לא מצליחים להסתדר עם משרד ראש הממשלה, רק תגידו לי כן ואנחנו נקדם את הצעת החוק הפרטית ולא נצטרך RIA.
יפעת שאשא ביטון: יש דרך לעשות את זה, וזה מה שאני מנסה להגיד לכם.
יפעת שאשא ביטון: בואו לא ננסה עכשיו לראות מי עיכב אותנו בדרך, אלא תגידו לי איך מחר בבוקר אנחנו עושים את הצעד הראשון כדי שזה יקרה.
חגי פורגס: אני רוצה להדגיש, זה לא שאנחנו אדישים לסיטואציה ויושבים ולא עושים כלום.
יפעת שאשא ביטון: אני בטוחה שאתם לא אדישים.
חגי פורגס: אנחנו עושים בכלים שיש לנו.
חגי פורגס: אנחנו גם מתואמים עם הצעות החוק הפרטיות.
חגי פורגס: אני לא יודע לגבי 2015, נראה לי שזה כבר גלגול שלישי או רביעי של החוק - - -
יפעת שאשא ביטון: מה שעוד יותר מקומם.
חגי פורגס: הפעם האחרונה שהשר קידם את זה, ואנחנו בשיח עם משרד ראש הממשלה, שם הם עושים תהליכים של טיוב רגולציה, ואנחנו איתם - - -
יפעת שאשא ביטון: כמה זמן?
יפעת שאשא ביטון: כמה ילדים עוד צריכים ללכת מכאן כדי שזה יהיה?
חגי פורגס: מאז שהופץ תזכיר החוק להערות הציבור, לדעתי לפחות חצי שנה.
יפעת שאשא ביטון: זה המון זמן.
חגי פורגס: לאחרונה נדרשנו לבצע תהליך של RIA, אנחנו מתחילים לקדם אותו, ובמקביל - - -
קארין אלהרר: זה לא לאחרונה, כי נפגשנו לפני יותר מחודש.
יפעת שאשא ביטון: ב-8 במאי נפגשנו בפעם האחרונה ואמרנו שצריך לפתור את זה.
חגי פורגס: אמרתי ואני אומר שוב, אנחנו נקדם הצעת החלטה שלא לעשות RIA על החוק הזה.
יפעת שאשא ביטון: תוך כמה זמן זה יקרה?
חגי פורגס: היום קיבלנו הנחיה לעשות את זה.
חגי פורגס: אנחנו נקדם הצעת החלטה - - -
יפעת שאשא ביטון: חגי, אתה מכיר אותי, אני יודעת שאני מציקה.
איילת נחמיאס ורבין: את לא מציקה.
יפעת שאשא ביטון: כמה זמן ייקח?
יפעת שאשא ביטון: להגיד קיבלנו הנחיה, ואז אנחנו נשב פה בעוד חודש לישיבת מעקב ואתם תגידו שאתם עובדים על ההחלטה הזאת.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לשבת פה בעוד חודש ושתגידו התקדמנו ב-א', ב', ג', ד', ועכשיו אנחנו לקראת השלב הזה והזה.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שזה יגיע לשולחן הדיונים ושנתחיל לעבוד על החוק ולקדם אותו לקריאה ראשונה ואחר כך לשנייה ושלישית.
יפעת שאשא ביטון: אין לנו זמן, החיים של הילדים חשובים.
קארין אלהרר: יש ישיבת ממשלה ביום ראשון.
קארין אלהרר: יש הצעת מחליטים ליום ראשון?
אמיר מדינה: אנחנו מקווים שתהיה הצעת מחליטים בישיבת הממשלה ביום ראשון, אנחנו לא יכולים להתערב.
אמיר מדינה: אולי נפנה לרה"מ שנתן את ההתניה, בדיוק כפי שחגי ציין, לפני מספר שבועות לבצע RIA.
אמיר מדינה: כולם יודעים שזה תהליך מורכב וארוך, במיוחד לאור העובדה שכבר פנינו לארגונים, עשינו תהליך ארוך ומורכב מול הארגונים, קיבלנו תשובות והטמענו חלק מהתשובות שלהם לתוך הצעת החוק.
אמיר מדינה: מיני RIA נעשה, אז אולי צריך לפנות לגורם שאמר לעשות RIA ולהגיד לו לבטל את הדרישה הזאת.
יפעת שאשא ביטון: חבר'ה, תוותרו על הפרוצדורה הזאת.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים לבדוק רגולציה - - -
אמיר מדינה: אנחנו הראשונים שמבקשים לבטל את הפרוצדורה הזאת.
יפעת שאשא ביטון: נלחמתם בשביל זה?
אמיר מדינה: בוודאי שנלחמנו בשביל זה.
יפעת שאשא ביטון: נלחמתם מול משרד ראש הממשלה כדי לבטל את זה?
יפעת שאשא ביטון: אני צריכה לבדוק רגולציה כדי לקבל את האישור לשמור על הילדים שלי?
אמיר מדינה: לא.
אמיר מדינה: את צודקת, לא.
איילת נחמיאס ורבין: אתה בא אלינו ואתה אומר לנו: תפנו אתם למשרד ראש הממשלה כדי שיפטרו את התהליך הזה מ- RIA.
איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת, אין בעיה.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו לא נגיד לא, אנחנו נפנה לראש הממשלה בכבודו ובעצמו ותדרוש ממנו להעלות ביום ראשון הצעת מחליטים.
איילת נחמיאס ורבין: אין בעיה, עשינו את זה, אתם יכולים להודיע שבעוד שבועיים-שלושה אנחנו אחרי החקיקה?
אמיר מדינה: בוודאי.
אמיר מדינה: התבלבלו היוצרות פה - אם יש גורם בשירות המדינה שבראש מעייניו זה קידום החוק, זה אגף בכיר מעונות יום ומשפחתונים לגיל הרך.
יפעת שאשא ביטון: קדימה, תילחמו יחד איתנו.
יפעת שאשא ביטון: אני נלחמת כבר שנה.
אמיר מדינה: זה חד וחלק, וזו עמדת השר והעמדה המקצועית של האגף.
אמיר מדינה: אתם אולי שואלים את הגורם הלא רלוונטי.
קארין אלהרר: ניסחת הצעת מחליטים?
קארין אלהרר: יש הצעת מחליטים שנכנסת למעטפה?
פנינה תמנו: תביאו את החוק לכנסת, נראה מי יצביע נגד.
פנינה תמנו: אנחנו צריכים להפסיק לבקש, אנחנו צריכים לדרוש את זה.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת פנינה תמנו, אנחנו העברנו את זה בטרומית, זה לא הסיפור.
יפעת שאשא ביטון: אני סומכת על השר כץ, כי כשהוא רוצה הוא יודע להריץ את הדברים.
פנינה תמנו: תעבירו בקריאה ראשונה.
פנינה תמנו: הם לא מריצים.
פנינה תמנו: גם בעבר זה עבר בטרומית ותמיד תוקעים את זה.
פנינה תמנו: אני אומר לך, זה כבר למעלה מעשור.
פנינה תמנו: לא רק ב-2015, גם אורלב.
פנינה תמנו: הלכתי עד הבית שלו כדי להבין.
פנינה תמנו: זה סיבון, והם ימשיכו לסבן אותנו.
יפעת שאשא ביטון: אם זה היה תלוי באורלב, זה היה עובר.
פנינה תמנו: הלכתי אליו הביתה, הוא ניסה, והוא אמר: פנינה, הם לא רוצים את זה.
יפעת שאשא ביטון: אם זה היה תלוי בו, זה היה עובר.
יפעת שאשא ביטון: אבל זה לא היה תלוי בו וזה נתקע שם.
פנינה תמנו: לכן אנחנו צריכים להפסיק לבקש, אנחנו צריכים לדרוש להביא את זה ולקיים הצבעה שמית.
יפעת שאשא ביטון: כל חברי הכנסת שמתפרצים מבחינתי סיימו את רשות הדיבור שלהם.
פנינה תמנו: אנחנו יזמנו את הדיון.
פנינה תמנו: בואי נגיד שוויתרנו על זה, שמי שיזם ויתר על כבודו ונתת לאחרים, אבל יש גם חברי כנסת אחרים.
יפעת שאשא ביטון: יש פה כבוד לכולם.
יפעת שאשא ביטון: לא הגיע אליי כלום מהנשיאות.
תמי ברנע: הנשיאות הודיעה שהיו כמה הצעות לדיון מהיר.
תמי ברנע: כפי שמוטל עליי, הודעתי לנשיאות שממילא קבענו דיון.
יפעת שאשא ביטון: חברים, כולנו שותפים פה.
יפעת שאשא ביטון: אמרתי גם בראשית הדברים, שצריך את הכוח כל אחד ואחת.
קארין אלהרר: מה עם הצעת המחליטים, תהיה מעטפה או לא?
יובל גל אביעד: אני מלווה את הצעת החוק הזאת כבר למעלה מעשור.
יובל גל אביעד: הייתי בכל הדיונים ויש פה חברי כנסת שעבדו יחד איתי לפני.
יובל גל אביעד: אני חייב לומר כמה מילים שלי, בין היתר גם של המשרד: המשרד מחויב להצעת החוק.
יובל גל אביעד: משרד הכלכלה בשעתו היה מחויב להצעת החוק הממשלתית שהוא העביר.
יובל גל אביעד: להצעת החוק יש קשיים, היו בה חסמים - - -
איילת נחמיאס ורבין: היו חורים.
יובל גל אביעד: זו הצעת חוק שמבחינה משפטית לא היתה קלה.
יובל גל אביעד: היו המון חסמים שהיה צריך לפתור.
אורלי לוי אבקסיס: היו גם התנגשויות עם חוקים אחרים, כמו חוק התכנון והבנייה, ושהתנגש לחלוטין עם חוק הפיקוח כך שאי אפשר היה לקיים אותם יחד והייתם הופכים לעבריינים.
יובל גל אביעד: אני לא אחזור על מה שהיה בעבר, רק ציינתי שהיא היתה מלאת קשיים.
יובל גל אביעד: בכל זאת, היתה מחויבות של הממשלה, הן של משרדי הממשלה, גם של משרד המשפטים וגם שלנו, כדי שבכל חסם שהיה ליצור תבנית משפטית ראויה.
יובל גל אביעד: היו דיונים סיזיפיים וקשים שעברנו, כולל בסוגיות של זכויות יסוד והתנגשויות עם זכויות יסוד, כי כולנו היינו מחויבים לזה.
יובל גל אביעד: צריך להבין שגם האגף וגם המשרד שממנו אני בא, כולם מחויבים, כולל ברמת השר.
יובל גל אביעד: זה דבר ראשון שצריך להיאמר.
יפעת שאשא ביטון: אתה יודע מה מעניין אותי – אני חייבת לשאול שאלה: אתה מדבר על עשור, ועל דיונים ועל חסמים, ואני הולכת איתכם בכול, אני לא כופרת בשום דבר שאתה אומר כאן.
יפעת שאשא ביטון: מה עשיתם מאז?
יפעת שאשא ביטון: חיכיתם שנבוא לכנסת כדי לקדם?
יפעת שאשא ביטון: התשובה היא: כלום.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לספר לך, כשהתחלנו לעבוד על החוק זה היה במשרד הכלכלה.
יפעת שאשא ביטון: זה היה בקדנציה הזאת.
יפעת שאשא ביטון: עשינו דרך סיזיפית ומתישה וכמעט הגענו לישורת האחרונה לאשר את זה בוועדת שרים, והופס, פוליטיקה - התחלפו השרים, העבירו את כל הנושא הזה למשרד העבודה והרווחה ומצאתי את עצמי מתחילה את כל התהליך מחדש, למרות שאנשי האגף לא השתנו.
יפעת שאשא ביטון: בואו נגיד את זה – לא השתנו.
יפעת שאשא ביטון: מי שהשתנה הוא רק הראש.
יפעת שאשא ביטון: עכשיו הייתי צריכה לשכנע מחדש שזה חשוב.
יפעת שאשא ביטון: הגענו לישורת הזאת, בינואר העברנו את זה בקריאה טרומית.
יובל גל אביעד: אני רוצה להבהיר כמה דברים.
יובל גל אביעד: גברתי צודקת, נעשתה עבודה גם מהצד שלכם.
יובל גל אביעד: כמובן שגם אנחנו, כמשרד, מחויבים להחלטות הממשלה ולכל ההנחיות של היועץ המשפטי לממשלה.
יובל גל אביעד: אנחנו לא יכולים לעשות משהו אחר.
יובל גל אביעד: אנחנו פועלים במסגרת אותן הנחיות ועושים את מה שצריך לעשות.
יובל גל אביעד: כמו שנאמר, בגלל שהתחלפה הכנסת, בגלל שהיה צורך להפיץ תזכיר מחדש, הפצנו תזכיר מחדש.
יובל גל אביעד: לדעתי בחודש ינואר.
יפעת שאשא ביטון: מה קרה מאז?
אורלי לוי אבקסיס: לא נעשו שינויים בתזכיר החדש.
יובל גל אביעד: נעשו שינויים.
יפעת שאשא ביטון: אני יכולה לומר שלקחו אחורה ממה שעבר בקדנציות הקודמות.
פנינה תמנו: זה בלבולי מוח.
פנינה תמנו: כל התזכירים, וה-RIA, הכול בלבולי מוח.
פנינה תמנו: חיכיתם שילדים ימותו, זה מה שאתם מחכים.
פנינה תמנו: זו האמת, בואו נודה על האמת.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת פנינה תמנו, אף אחד סביב השולחן לא מחכה - - -
פנינה תמנו: בסדר, אני אומרת את מה שיש לי להגיד.
פנינה תמנו: מחכים שמישהו ימות כדי לעשות משהו.
פנינה תמנו: אני אומרת את דבריי בדרך שלי.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת פנינה תמנו, אני מבינה את ההתרגשות, אבל אני לא רוצה להאשים אף אחד פה במוות של הילדים האלה, אבל הגיע הזמן שהאנשים כאן יתעוררו.
פנינה תמנו: אני מאשימה.
פנינה תמנו: אני מאשימה את המערכת.
פנינה תמנו: את הדברים שלי אגיד בדרך שלי – מחכים שילדים ימותו במדינת ישראל כדי לעשות פה מעשה.
פנינה תמנו: ככה זה גם בהרבה מאוד תחומים אחרים.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת פנינה תמנו, יושבים כאן השליחים של המשרדים שטיפלו בזה פעם אחר פעם.
יפעת שאשא ביטון: אם את רוצה להפנות את זה, אין שום בעיה, אבל לא לשליחים שיושבים כאן ומנסים לעזור.
איילת נחמיאס ורבין: הם לא פוליטיקאים.
איילת נחמיאס ורבין: את הפוליטיקאים את יכולה להאשים, לא את הפקידים.
פנינה תמנו: חד-משמעית, אני מאשימה.
פנינה תמנו: הם לא פחות אשמים.
יובל גל אביעד: אני רק אגיד משהו אחד – יושבים פה אנשים, וגברתי צודקת, שמטפלים בדבר הזה מעבר לתפקיד שלהם, למה שהם צריכים לעשות.
יובל גל אביעד: אז ברמה זאת צריך לתת את הקרדיט גם לאנשים שעושים יום ולילה עבור התפקיד הזה, ובתוכם גם אני.
יובל גל אביעד: אז מה עשינו – שאלת מה עשינו - - -