GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גלית גלעד: לסיום אני אחזור על מה שפתחתי, לפרויקט של החברה הבדואית בנגב ויושבים פה נציגי משרד החקלאות שבאמת צריך להוריד בפני משרד החקלאות את הכובע, באמת חיזרנו אחרי הפתחים כל כך הרבה ואמרנו שהילדים הבדואים הם ילדים שנמצאים בסכנה למרות המספר המצומצם של האוכלוסייה הזאת ומשרד החקלאות נרתם ואנחנו בפרויקט הזה כבר שנה שלישית, ובחלק מהפרויקט הוא באמת פרויקט של הסברה, של תקשורת, של שילוט כמו שאתם רואים, אנחנו פעמיים בשנה עושים שילוט שמלווה את העבודה היום יומית שנעשית גם מול בני נוער, גם מול גני ילדים, גם אימהות בטיפת חלב, הורים, ביקורי בית, כל דבר שאפשר.
גלית גלעד: אם אני יכולה לסיים את דבריי בקריאה לוועדה - - -
מסעוד גנאים: גלית עוד שאלה, מאחר וההנהגה השתנתה ויש חילופי שלטון - - -
גלית גלעד: אתה תמיד המנהיג פה, אין בעיה.
מסעוד גנאים: זכותי לשאול, בקשר לתקציבים.
מסעוד גנאים: כמה אתם מייעדים תקציב לעניין של הסברה בערבית.
גלית גלעד: אני לא יודעת להגיד לך, לא באתי עם הנתון הזה.
גלית גלעד: אני רוצה להגיד לך שכיעד אסטרטגי של ארגון "בטרם", כשארגון מגבש לו יעד אסטרטגי התקציבים הם בהתאם, אבל אם אתה רוצה אני אתן לך את זה בצורה מסודרת.
גלית גלעד: אני באתי לדבר על הסברה, כל דבר שקשור לארגון "בטרם", אתה יודע, זה יכול לקחת שבוע ימים, מרוב עשיה ואפילו יותר.
גלית גלעד: אני אשמח כל שאלה לתת לך תשובה.
גלית גלעד: אני רוצה רק לסיים בפניה לוועדה.
גלית גלעד: אנחנו מטפלים, כמו שאמרתי, במדיה החברתית בכלל האוכלוסייה בחברה הערבית.
גלית גלעד: יש בעיה בחברה הבדואית.
גלית גלעד: פייסבוק לא יודע להגיע לכלל הישובים, הוא מגיע רק לרהט ונאמר לי שאם תצא פניה מסודרת לפייסבוק ישראל, אנחנו מתכוונים לפנות אליהם, אמנם קהל יעד קטן אבל הפעולה שאני ועוד גופים מצילי חיים עושים היא יקרה מפז, ואני בטוחה שאם הוועדה תפנה בפניה רשמית לפייסבוק ישראל ותבקש שהם יעשו את הפעולה שלהם כדי שהאנשים והילדים וההורים יקבלו את המסרים שלנו אני חושבת שעשינו הרבה.
מסעוד גנאים: אני רוצה לברך את כל העמותות שהם עוסקים במלאכה הזו של הצלת חיי אדם כל יום, ואנחנו נפגשים איתם בוועדות השונות ובכל הוועדות האלה והישיבות אנחנו הדגשנו את העניין, במיוחד בעניין היפגעות ותמותת ילדים ערבים, במיוחד בדרום, העניין של ההסברה, משום שאמרנו עניין העלאת התודעה במרחב יותר בטוח לילדים.
מסעוד גנאים: לכן ההסברה בערבית או בשפה של הילד ושל החברה הערבית היא קריטית לפי דעתי, כדי להציל את חייהם.
מסעוד גנאים: נשמע את שרה אבו סיאם מעירית רהט.
שרה אבו סיאם: אני מנהלת בטיחות ילדים ברהט, אנחנו כבר מהרשויות המקומיות הראשונות שאנחנו מתעסקים בקידום בטיחות ילדים.
שרה אבו סיאם: גם בתמותת ילדים, אנחנו עם הנתונים הכי גבוהים בארץ, כמעט מס' 1 בארץ.
שרה אבו סיאם: אנחנו כמעט עשר שנים גם בליווי עם ארגון "בטרם".
שרה אבו סיאם: יש כבר שלוש שנים תכנית של משרד החקלאות, בשיתופי פעולה, חדש.
שרה אבו סיאם: אנחנו כבר עשר שנים שבליווי עם "בטרם", גם - - - "בטרם" בעיר, עשר שנים שקל אחד לא נכנס לרהט עם אף פעילות, למרות שיש המון תקציבים, מגייסים ולוקחים תרומות על נתונים של תמותה והיפגעות ילדים, ברהט וגם בחברה הבדואית, בשלוש השנים האחרונות פשוט משרד החקלאות חייב שיתחילו בפעילות אישור הרשות המקומית אז ידענו שיש תקציב.
שרה אבו סיאם: אני מנהלת בטיחות שאחראית וגם פשוט ביקשתי שבהתחלה פניתי לכבודך שאם יש מנהלת בטיחות ילדים ברשות חוץ מהחברה הבדואית בנגב, שאני חייבת כי יש מישהו מקצועי - - -
מסעוד גנאים: זה היה משנים לא - - -
שרה אבו סיאם: לא משנים, זה משנתיים.
שרה אבו סיאם: ושיש מישהו מקצועי, שיעבור התקציב לרשות המקומית וככה צריך, לא לארגון "בטרם".
שרה אבו סיאם: למרות זאת, פשוט ששיתפתי וחייבתי לזרום עם זה, שתהיה תכנית אסטרטגית מותאמת, פשוט "בטרם" בוחרת את התכניות מה שהיא רוצה, אבל אחר כך אני אדבר על התכניות, ובסוף פשוט שיש ביקורת - - -
מסעוד גנאים: שרה - - -
שרה אבו סיאם: שיש ביקורת על הביצוע שאני מבקשת, עושים כל מיני סכסוכים ברשות מי אחראי, פשוט הם בוחרים מי אחראי שפוליטיקאים, ויש מישהו מקצועי וזהו.
שרה אבו סיאם: אני פשוט הורדתי את היד שלי מהנושא.
שרה אבו סיאם: בשנה הבאה "בטרם" יותר לא תהיה ברהט.
מסעוד גנאים: אולי בכל זאת, שרה - - -
שרה אבו סיאם: אני אגיד את האמת, מה שאני אומרת - - -
מסעוד גנאים: אני מכיר את כל הנושא, אנחנו לא רוצים פה לנגח את "בטרם", יש לך הרבה דברים שהם נכונים, אנחנו יכולים לעזור - - -
שרה אבו סיאם: בסדר, תן לי לסיים ולהגיד מה ש- - -
מסעוד גנאים: תני לי למקד כדי שתמקדי את דבריך לנושא החשוב פה.
מסעוד גנאים: מאחר ואת האמונה או את יודעת על העניין של היפגעות ילדים ברהט, כל העניין של בטיחות, תגידי מה את צריכה, מה את רוצה, מה חסר וכולנו נעזור.
שרה אבו סיאם: אוקיי, ש"בטרם" יפסיקו להציג אותנו שהיא אחראית על בטיחות הילדים.
שרה אבו סיאם: יש מספיק אנשי מקצוע.
שרה אבו סיאם: לא פשוט, יהודים, ארגונים, הם מתעסקים ויודעים מה שיש בתוך רהט.
שרה אבו סיאם: זה לא יהיה.
שרה אבו סיאם: וגם יש לי עוד דברים.
שרה אבו סיאם: יש תכניות פשוט על חשבון תקציב משרד החקלאות, יש תקציב לרשות הלאומית ויש תקציב של משרד החינוך שזה דריסה אחורה, הם מתעסקים ומדווחים למשרד החקלאות ומשרד החינוך כאילו, יש תקציב לנוער על זה שמקבלים, ומדווחים גם למשרד החקלאות.
שרה אבו סיאם: כאילו תקציב משרד החקלאות לא מנוצל בכלל לרהט, חצי מיליון לא מנוצל.
שרה אבו סיאם: מה שפועל ברהט, על חשבון הגופים האחראים ומדווחים על זה.
מסעוד גנאים: בסדר שרה, תודה רבה.
מסעוד גנאים: אני אשמח אחר כך בהרחבה אם יש משהו כדי שנעזור.
מסעוד גנאים: המועצה לשלום הילד בבקשה.
רחלי הכהן: קודם כל אני מאוד שמחה ורוצה לשבח את ארגון "בטרם" ואת כל שאר הארגונים שמתעסקים בנושא החשוב הזה, אין ספק שזה משמעותי, ובהקשר הזה רק נורא חשוב לי להגיד שעם כל הכבוד לארגונים וזה בהחלט חשוב, זה גם המקום של המדינה והגיע הזמן שהמדינה תיקח אחריות כי בנוסף לקמפיינים שהם באמת משמעותיים, צריך לטפל בשורש הבעיה.
רחלי הכהן: אם אני מדברת על התשתיות ודרכי הגישה, על המבנים המסוכנים, על הפעילות אחרי הצהריים, במיוחד עכשיו בחופש הגדול, אם זה פתיחת מגרשים והפעלת יותר מרכזים קהילתיים, אני חושבת שאין ספק שזה צעד ראשון משמעותי, ההסברה, זה חשוב, אבל צריך לטפל בשורש הבעיה וזה התפקיד של המדינה.
מסעוד גנאים: יש שאלה שהיא מאוד חשובה לרגל השפה הערבית, כמועצה לשלום הילד ואני יודע שאתם גם עושים דברים מאוד חשובים והייתי אצלכם בכנס לפני כשבוע בבן גוריון בבאר שבע, וזה חשוב מאוד.
מסעוד גנאים: אתם מוציאים משהו בשפה הערבית כהסברה?
מסעוד גנאים: או לפחות הנתונים שלכם למשל?
רחלי הכהן: כרגע יש לנו שני קמפיינים, הנתונים שלנו בשנתון לצערי כרגע לא מונגשים בשפה הערבית, אנחנו הוצאנו חוברת למיטב ידיעתי לפני כמה שנים שכן הייתה, וזה עניין של תקציבים ונגישות אבל אני כן אגיד שאנחנו עובדים על זה, וגם יש לנו שני קמפיינים שעכשיו הם עוד בתהליכים אבל למיטב ידיעתי כן יש כבר התחלה של ניסיון לתרגם אותם לערבית, אנחנו בהחלט מבינים את החשיבות ואנחנו לגמרי על זה.
מסעוד גנאים: יופי, אני מקווה שתעשו את זה מאחר והאחוז הגדול לצערי של התמותה ושל ההיפגעות היא לילדים ערבים, אז אני חושב שזה עניין מאוד חשוב שבשפה הערבית ייצא כל החומר.
רחלי הכהן: אתם לגמרי צודקים, אנחנו בהחלט מודעים לחשיבות.
מסעוד גנאים: יעקב מקרן אברהם.
מסעוד גנאים: (היו"ר יוסף ג'בארין)
יעקב איברהים: שלום לכולם.
יעקב איברהים: אני רוצה לדבר על נושא קצת אחר שהוא הכי חשוב, שזו השפה הערבית ואני רוצה לשתף אתכם בקמפיין שאנחנו עשינו ביוזמות קרן אברהם.
יעקב איברהים: אמנם זה לא קשור לילדים, זה קשור לתאונות דרכים ולנהגים, אבל מה שעשינו זה הלכנו לקבוצות מיקוד שהם מהחברה הערבית ושאלנו איזה דברים יכולים כן להשפיע עליכם, וזה יכול להתאים גם בהחלט לילדים.
יעקב איברהים: אחד הדברים הכי חשובים שעלו שם, חוסר ההזדהות עם החומר המוצג.
יעקב איברהים: אנשים לא רוצים בחברה הערבית עוד דברים מתורגמים.
יעקב איברהים: הם רוצים חומרים מקוריים שאנשים יזדהו גם עם הדמויות וגם עם השפה עצמה.
יעקב איברהים: זה לא רק צריך לדבר ולתרגם את המודעות האלה, אלא ממש לדבר בשפה ערבית שהיא תקינה ונכונה וגם שמדברת אליהם, לאנשים.
יעקב איברהים: עוד דבר שאנשים ממש ביקשו לראות, זה הצורך ביצירת – אמנם זה נשמע מפחיד – אבל יצירת זעזוע בקרב האנשים והפחדה ולא עוד הזדהות ועוד הטפה של מחנכים ושל אנשי דת ומסגד והורים, אלא ממש תחושת הזעזוע עושה דברים לאנשים.
יעקב איברהים: אז כשלוקחים את השפה הערבית זה הכי חשוב, וגם שתהיה תקינה.
יוסף ג'בארין: מה עשיתם עם המסקנות הללו, העברתם הלאה?
יעקב איברהים: אנחנו העברנו והפקנו שני סרטונים בנושא הזה, רצינו להקרין אותם אבל זה 30 שניות - - -
תמי ברנע: אם אתה רוצה אתה יכול.
תמי ברנע: אנחנו התארגנו לזה.
יוסף ג'בארין: בואו נראה.
יוסף ג'בארין: (מוקרן סרטון)
יעקב איברהים: זה היה בשיתוף עם אתר בוקרא ושגרירות ארצות הברית שזה רץ ברשת בכל מיני מקומות וזה הופץ גם בבתי ספר במיוחד באזור הצפון.
יעקב איברהים: יש עוד סרטון.
יעקב איברהים: (מוקרן סרטון)
יעקב איברהים: שוב, הסרטונים האלה היו בעקבות קבוצות מיקוד שעשינו גם עם הורים גם עם תלמידים גם עם מחנכים, גם עם אנשי דת, גם עם המשטרה, שאספנו אותם באתר בוקרא, וזה מה שיצא.
יוסף ג'בארין: אני חושב שההערה שלך היא מאוד חשובה לנו במסקנות לגבי הצורך בוודאי של התאמה תרבותית, אבל גם של הבנה מעמיקה של השיח בתוך החברה הערבית ופשוט להיות גם מאוד אותנטי, כך שלפעמים, אם להשתמש בפוסחא, או בשפה היותר מדוברת ושגרתית וכדומה יכול לחבר את האנשים יותר למקרים הללו.
יוסף ג'בארין: אחמד ג'בארין, יו"ר הוועדה הארצי של הורי התלמידים הערבים בבקשה.
אחמד ג'בארין: תודה לך על הכינוס שקיימת והיוזמה, ותודה לך שזימנת אותנו ותודה לכל הנוכחים.
אחמד ג'בארין: בין היתר הנושא של בטיחות וילדים, אם אנחנו מדברים על ילדים, בטח הרוב הם ילדינו בבתי הספר.
אחמד ג'בארין: כשאנחנו מרכזים ילדים במקום אחד, ברור שאם יש סכנה ואם חס וחלילה קורה משהו, הסכנה שיקרה מה שנקרא "אסון גדול" זה בכותלי בתי הספר ומוסדות החינוך.
אחמד ג'בארין: לצערנו, היינו עדים בתקופה האחרונה, כבר בשנה הזאת, כמו שראינו גם בסרטון והסקרים שהוצגו על ידי "בטרם" שהרוב בדרום אבל גם היה בנצרת ובכל הארץ, וכבר רק בשנה הזו אנחנו עדים כמעט לארבעה או חמישה מקרים בתוך כתלי בתי הספר.
אחמד ג'בארין: לצערנו מה שקורה, יש פה אחראים והאחראים זה משרד החינוך והרשויות ויש שם גם תאונות בגלל נפילות ותאונות בגלל דריסה.
אחמד ג'בארין: גם היה לפני שנתיים וחצי בפורדיס שמורה חזרה על זה שהיה בתקשורת, כולנו ראינו את זה.
אחמד ג'בארין: מה שכן מלמד אותנו שאנחנו צריכים לא רק לדבר על הבעיה.
אחמד ג'בארין: אנחנו בוועד ההורים הארצי לקחנו את הדברים לידיים ואנחנו גם כן הולכים לגייס הכל מהפינה שלנו ומהמקום הצנוע שלנו כוועד הורים.
אחמד ג'בארין: אנחנו הולכים לפעול ולהפעיל את הוועדים בכל הארץ ואנחנו גייסנו לזה גם תקציבים מהאיחוד האירופי, וגם תכניות הכשרה לוועדי ההורים וגם לסגל שאפשר שהוא עוסק בתחום.
אחמד ג'בארין: מה שאני חושב, צריך פה להוציא המלצה שלא צריכים לחכות עד כיבוי שריפות.
אחמד ג'בארין: אנחנו עדים למשל בהרבה בתי ספר שיש שם הרבה כישלונות שהם נמצאים ורואים אותם ולא מטפלים בהם, וזה שלא קורה אסון זה נס מהשמיים.
אחמד ג'בארין: בתי ספר, שבמקום שילדים יתפרקו בחצרות האלה, אני מדבר על המגזר הערבי, חונות שם מכוניות.
אחמד ג'בארין: גם גוזלים להם את המקום להתפרק בו וגם שמים אותם בסכנת זיהום אויר מהרעלים של המכוניות שמגיעות ועומדות בחצר, שצריכה להיות נקיה, והחשוב ביותר שמים אותם גם בסכנת דריסה.
אחמד ג'בארין: אני חושב שצריכים ממש לקום ולעשות דברים כי יש דברים שהם בידי משרד החינוך למשל, והם האחראים הראשונים וגם הרשויות.
יוסף ג'בארין: סאאירה נמצאת?
יוסף ג'בארין: אני מניח שאת רושמת.
סאאירה עבד: אני אדבר על הכל.
אחמד ג'בארין: למשל אנחנו כוועד חדש שנבחר, נבחרנו ב-25 לפברואר השנה, כבר נכנסתי לקרוב ל-22 ישובים, נכנסתי לקרוב ל-72 בתי ספר.
אחמד ג'בארין: אני - - - למקום שאפשר להגיד שלא קרה עד עכשיו אסון זה רק נס מהשמיים.
אחמד ג'בארין: אני לא באתי חס וחלילה, אני רוצה לדבר בכללי.
אחמד ג'בארין: כשאני מגיע, ואני סתם בודק את נושא כיבוי האש, אני רואה שהתוקף שלו כבר פג יותר משנה, שמונה חודשים, ועל ידו יש שם ארון חשמל, הכל בכשלים וזה שאין קצר למשל בכפר ערערה אם אתם זוכרים, הכל פורסם, הייתה שריפה פעמיים.
אחמד ג'בארין: אז בבית הספר הזה אם יהיה חס וחלילה מקרה כזה, אנחנו עדים, כל אחד יעצום את העיניים ויתחיל חס וחללה לדמיין מה יצא מבית הספר הזה, איזה אסון.
אחמד ג'בארין: אני עוצר ואני אומר, אתה יודע, אם הבן שלי לומד שם, אני לא רוצה שהבן שלי ילמד, אני רוצה אותו חי.
אחמד ג'בארין: קודם כל רוצה אותו חי.
אחמד ג'בארין: אז יש דברים שהם ממש חשובים ביותר.
אחמד ג'בארין: אני מביא לא עשרות, מאות ילדים, מרכז אותם במוסד ושם אותם מתחת לסכנה כזו אני חושב שזו אזלת יד.
אחמד ג'בארין: אני מטיל את כל האחריות שהיא על משרד החינוך, על המפקחים, שכל תחילת שנה הם צריכים לחתום, חותמים אם זה על כיבוי אש ואם זה על גדרות, למשל היום יש לנו גנים, הגנים, שמעתי מהגברת שדברה שהפייסבוק לא מגיע לכל מקום, אז אני אגיד לך, גם רשת טלפון לא מגיעה אפילו למקומות מסוימים וחס וחלילה קורה משהו, אין אפילו רשת טלפונים ניידים, אין קליטה וגם אין קו של טלפון.
אחמד ג'בארין: הכוונה שלי פה, אנחנו צריכים - - -
שרה אבו סיאם: יש נציג ברהט, הפייסבוק משווק שם, תחום בטיחות ילדים משווק חזק מאוד ברהט במיוחד.
שרה אבו סיאם: בחברה הבדואית כמעט אין.
שרה אבו סיאם: יש נציג שם.
אחמד ג'בארין: אני הייתי ושמעתי מגנים, אני מדבר על גני ילדים שהייתה שריפה ליד גם כן, הילדים כמעט נחנקו ולא היה טלפון לדבר עם מוקד כיבוי אש.
אחמד ג'בארין: אז אנחנו קודם כל לוקחים את הדברים לידיים ומתחילים להיכנס לזה ומתחילים להעמיק את הנושא הזה בכל התחומים ויש לנו תכנית עבודה שאנחנו מתחילים בה בשנת הלימודים 2017-2018.
אחמד ג'בארין: אני מודה לכם.
יוסף ג'בארין: האמת היא שאחמד הצביע על בעיה מאוד קשה בתוך בתי הספר ובתוך מערכת החינוך.
יוסף ג'בארין: אני שמח שיש כאן לפחות שני נציגים אחרים שיכולים להתייחס לנושא.
יוסף ג'בארין: אני רואה שגם מר זהבי מנהל אגף בטיחות וגם סאיארה, שניכם תרצו להתייחס, אבל גם בעקבות דבריו של אחמד, אני גם מכיר את הדו"ח של הרשות לבטיחות בדרכים שיצא לא מזמן על הסיכונים הבטיחותיים בתוך בתי הספר הערביים.
יוסף ג'בארין: יכול להיות שנצטרך לייחד בוועדה הזו דיון מיוחד לנושא הזה.
יוסף ג'בארין: אני גם רואה כאן מורים שיכולים להשתתף בדיון, אבל לפחות נתחיל בלשמוע התייחסות לנושא.
יוסף ג'בארין: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן יו"ר ועדת קידום מעמד האישה, אולי תרצי גם להתייחס לפני כן.
עאידה תומא סלימאן: אני מתנצלת, יש לי עוד ועדה שאני צריכה לנהל אותה עוד מעט ואני אצטרך לצאת, אבל היה לי חשוב להגיע כי בעיני זה שיש יום מיוחד לשפה הערבית בכנסת זה לא מה בכך, במיוחד בימים אלה.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה לחבר הכנסת חברי יוסף ג'בארין על היוזמה ועל עצם העובדה ששש מהוועדות כן מקיימות דיונים היום בנושא ואני חושבת שבימים אלה שיש ניסיון לפגוע במעמדה של השפה הערבית, אנחנו חשבנו בתחילת דרכנו פה שאנחנו נאבקים על עצם ביצוע העובדה שהשפה הערבית היא שפה רשמית ואנחנו צריכים לדבר על איפה לא משתמשים בשפה הערבית כשפה רשמית, היום אנחנו נאבקים על המעמד הזה, בגלל חוק הלאום שמנסים לחוקק ושיש בו פגיעה במעמד השפה.
עאידה תומא סלימאן: אז אני באמת מודה, זה תזמון, למרות שלא התכוונת אליו, אבל יצא תזמון טוב.
עאידה תומא סלימאן: לעניין הפרסומים לבטיחות הילדים, אני חושבת שמאוד מוזר לי לשבת ולשמוע שהמועצה לשלום הילד עד היום הזה, מתחילים לעבוד.
רחלי הכהן: אני מדברת על שני הקמפיינים שעוד לא יצאו.
רחלי הכהן: כי נגיד הקמפיין של נפגעי עבירה שלנו הוא בהחלט בערבית, יש לנו פרוספקטים בערבית בדיוק כמו אלה בעברית שאנחנו מחלקים לכולם.
עאידה תומא סלימאן: אוקיי.
עאידה תומא סלימאן: אז כנראה למרות שישבתי והקשבתי את אמרת עכשיו, אנחנו חושבים על זה - - -
רחלי הכהן: לא, דיברתי על קמפיינים שעוד לא יצאו.
עאידה תומא סלימאן: אז מצוין.
עאידה תומא סלימאן: אם אתם הולכים לעשות את זה גם כן בשפה הערבית, כי בסופו של דבר אם נסתכל על כל מקורות הסיכון על ילדים, אם זה מבחינת תאונות דרכים, אם זה תאונות בבית, אם זה בבתי הספר, אם זה גם סטטיסטיקה אחרת שמתכוונת לנפגעי ונפגעות עבירה, אחוז הילדים הערבים הוא מאוד גבוה במכלול הפגיעות האלה ואני חושבת שבאמת כל ארגון שרוצה להגן על זכויות הילד צריך להקדיש תשומת לב מיוחדת לילדים הערבים ואם זה לא יתבטא גם בקמפיינים וגם במערכות הסברה בשפה הערבית, אז יש פספוס מוחלט.
עאידה תומא סלימאן: זה חייב להתבטא בתקציבים שמקדישים אותם למטרה הזו, זה חייב להתבטא בסוג וטיב הקמפיינים שעושים בנושא הזה, בדיוק שאלתי אם "בטרם" דיברו ונאמר לי שדיברו לפני כניסתי, אני אשמח לקבל מידע יותר מדויק בנושא הזה, מה היקף הפעילות של "בטרם" באוכלוסייה.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שאני לא רוצה להיות ניזונה רק מצד אחד במידע, יש לי הרבה שאלות בנושא הזה, יש הרבה טענות אבל אני אשמח לקבל כל מידע, ותודה שוב.
עאידה תומא סלימאן: אני מתנצלת שאני צריכה לצאת.
יוסף ג'בארין: תודה חברת הכנסת סלימאן.
יוסף ג'בארין: יש כאן נציגים מהממ"מ?
יוסף ג'בארין: יכול להיות שאחד הדברים שנרצה לעשות הוא באמת להזמין דו"ח מטעמם לגבי הקמפיינים האלה, במיוחד הנושא של בטיחות במערכת החינוך.
יוסף ג'בארין: החלטתם?
סאאירה עבד: אני מדריכה ארצית לנושא בטיחות בדרכים במשרד החינוך, אני חדשה בתפקיד, בעקבות מותו של מר יוסוף אבו מוך ז"ל.
סאאירה עבד: אתמול קיבלתי את המינוי ואמרו לי שיש ועדה לזכויות הילד ובאתי, אבל אני שמעתי כל מיני בעיות באמת שאנחנו נתקלים בהן בתוך החברה הערבית, אם זה מספר ההרוגים בתאונות הדרכים או כל מיני נפגעים.
סאאירה עבד: אני מטעם משרד החינוך, אגף בטיחות בדרכים נגישות ואורח חיים בטוח, אנחנו שונים קצת מהביטחון ובטיחות בתוך בתי הספר מה שדיבר עליו מר אחמד, אם זה הבטיחות, אנחנו שמים דגש על פעילויות ותכניות של בטיחות בדרכים.
סאאירה עבד: כל הפעילויות שלנו, אנחנו לא מפיקים קמפיינים או משהו, אבל כל העיסוק שלנו זה החינוך, מוסדות החינוך מגנים עד יב'.
סאאירה עבד: אנחנו מפעילים הרבה תכניות בתוך מוסדות החינוך ונתחיל בתכנית שנמצאת בגני חובה, לצערי הרב אנחנו בתוך המגזר שלנו, לא כל גני הילדים מפעילים את התכנית הזאת, לכן אחת מהתכניות שלי לשנה הבאה היא להכניס את התכנית הזו כי היא עומדת על הכשרת התלמידים להתמצאות במרחב, איך הם יעשו את זה בסימולציות וברוב זה תרגולים ואימונים אבל התלמיד עצמו בגיל הרך יוצא לכביש והוא מחכה מה הגננת אמרה לו.
סאאירה עבד: אני שמחה שלפעמים "בטרם" נכנסים לגנים ויש איתם פעילות משותפת, אבל לא כל כך.
סאאירה עבד: אנחנו צריכים עוד גופים שגם יעזרו לנו, משרד החינוך, גם יעזרו להסברה, גם יעזרו לנו לחנך את התלמידים.
סאאירה עבד: העיקר אנחנו נמצאים במשולש, יש לנו את זוויות המשולש, את בית הספר ומוסדות החינוך, יש את הסביבה שנמצאת בה המשטרה וכל המוסדות שעושים את העבודה אם זה "בטרם" או הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ועובדים גם עם אור ירוק, ויש לנו את המשפחה, נושא המשפחה מאוד מאוד חשוב.
סאאירה עבד: אנחנו נמצאים במצב במוסדות החינוך שאין שיתוף פעולה בכיוון שאנחנו מלמדים את ההתנהגויות ודפוסי התנהגות נכונים בתוך הרכב, בכביש, איך לחצות את הכביש, איך לשחק במקומות פתוחים אבל לצערי הרב אני נמצאת במצב לפעמים שמזמינים הורים לסדנאות ואין היענות.
סאאירה עבד: זה האתגר שלי וכל הגוף בתוך החברה הערבית לגייס את ההורים גם, וזה אני פונה לוועד ההורים, שנגייס את ההורים כדי להגביר את המודעות.
סאאירה עבד: חם ההורים איתנו בתוך בית הספר ועם כל הגופים נעבוד למען זכויות הילד, למען החיים של הילד, אנחנו נצליח.
יוסף ג'בארין: מי הגורם המופקד על הטיפול באותן לקויות קשות שאחמד הצביע עליהן?
רותם זהבי: אני אדבר על זה.
סאאירה עבד: יש לי גם הצעה - - -
יוסף ג'בארין: צריך לסכם.
סאאירה עבד: אנחנו תמיד מטילים או על משרד החינוך או על החינוך.
סאאירה עבד: אנחנו מחנכים, יש לנו את התכניות, התחלתי בתכנית לנוע בעולם מתנועע, בכיתה א' ב' יש לנו ללמוד תנועה, אנחנו קופצים לכיתה ה', עצמאים בשטח ונותנים להם את כל נושא העצמאות וחשיבותו.
סאאירה עבד: יש לנו את משמרות הזה"ב שנותנת מנהיגות לתלמידים, יש לנו את החינוך התעבורתי, בשנה הבאה נכניס לכל כיתה י' את החינוך התעבורתי ואת ההוראות התקינות לנהג העתידי.
סאאירה עבד: יש לנו את הסינמה דרייב שאנחנו בשיתוף עם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ואור ירוק שזה סימולציה לאלכוהול ומה זה עושה.
יוסף ג'בארין: נוכל לבקש ממך להגיש לנו מסמך שמסכם את הפעילות שקיימת בתחום הזה מטעמכם?
סאאירה עבד: בטח.
סאאירה עבד: יש לי בקשה, יש בעיה של התשתיות.
סאאירה עבד: כשאמר מר אחמד שנכנסים לבתי ספר - - -
סאאירה עבד: כן.
סאאירה עבד: לכל בית ספר יש רכז לבטיחות בדרכים ואנחנו מכשירים אותם, אנחנו מכשירים גם מדריכים שייכנסו לבתי ספר ויתנו את ההדרכות הנכונות לכל התכניות, אבל בקשר למצב הקיים - - -
יוסף ג'בארין: התשתיות הפיזיות.
סאאירה עבד: התשתית שנמצא בו בית הספר.
סאאירה עבד: בבקשה.
יוסף ג'בארין: מר זהבי, האמת היא שהמציאות שאני מכיר אותה לפחות מהדו"חות אבל גם מביקורים אישיים, היא מציאות קשה של בטיחות.
יוסף ג'בארין: אני חושב שלמשל הרשות לבטיחות בדרכים - - -
רותם זהבי: אני שמעתי, אני אסביר.
יוסף ג'בארין: אני ברשות הדיבור אז אולי תמתין קצת.
יוסף ג'בארין: הדו"ח של הרשות לבטיחות בדרכים אני חושב שהוא הצביע על כך שלפחות 2/3 מבתי הספר הערביים נכשלו במבחן הבטיחות.
יוסף ג'בארין: כל מה שקשור לכניסה ולחצר, הרשות לבטיחות בדרכים, אני יכול לשתף אותך במחקר הזה.
יוסף ג'בארין: יש מישהו מטעם הרשות?
יוסף ג'בארין: את מכירה את הדו"ח.
יוסף ג'בארין: 2/3 או יותר, אני מדייק?
קריאה: 2/3.
יוסף ג'בארין: בבקשה.
רותם זהבי: קודם כל צריך להבין מה המשימה ומה המטרה של משרד החינוך, מה הייעוד שלו.
רותם זהבי: הייעוד שלו הוא קודם כל בחינוך.
רותם זהבי: הוא לא אחראי על תשתיות של הרשויות המקומיות.
רותם זהבי: כל נושא הגישה לבתי ספר והדרכים זה אחריות הרשות המקומית, זה לא תקציבים של משרד החינוך.
רותם זהבי: משרד החינוך מתקצב בניה של בית ספר, הוא לא מתקצב את כל דרכי הגישה ואת מעברי החציה ולא את הדרכים והכבישים שמובילים אל בית הספר.
רותם זהבי: כל הנושא הזה הוא באחריות הרשות המקומית, שהיא צריכה לעשות את זה בהתאם להנחיות מדינת ישראל.
רותם זהבי: לפי החוק, בהתאם לחוק התעבורה ולגבי החוקים האחרים.
רותם זהבי: לכן כל הדיון הזה לגבי הכניסות לבתי הספר וכולי, הוא לא רלבנטי למשרד החינוך, הוא צריך לבוא לפתחו של ראש הרשות וראש הרשות צריך לטפל בנושא הזה מתוקף סמכותו ואחריותו הישירה.
רותם זהבי: הנושא הזה הוא לא - - -
יוסף ג'בארין: ואתה חושב שההורה אכפת לו מי אחראי, משרד החינוך או הרשות המקומית?
רותם זהבי: קודם כל צריך להבין איך - - -
אחמד ג'בארין: אפשר מילה במקום הזה?
רותם זהבי: לא, אל תפריע לי.
רותם זהבי: אני הקשבתי לך.
רותם זהבי: קודם כל צריך להבין את גבולות האחריות.
רותם זהבי: גבול האחריות אומרת שהבעלות של המבנה היא באחריות הרשות המקומית.
רותם זהבי: היא הבעלות על המבנה.
רותם זהבי: מה זאת אומרת?
רותם זהבי: כל נושא תחזוקת מבנים, תחזוקה של מתקנים, מתקני סל, דרכים, חצרות, מתקני המשחק, מתקני הספורט, הגישה לבית הספר, הכל באחריות הרשות המקומית/בעלות.
רותם זהבי: משרד החינוך הוא אחראי על החינוך ולכן מה שאנחנו עשינו, עשינו כמה דברים.
רותם זהבי: הכשרנו לרשויות מנהלי בטיחות מוסדות חינוך שהם יודעים איך להסתכל על בטיחות של בית הספר ויודעים להגיד מה בטוח ומה לא בטוח.
רותם זהבי: יש לנו כאלה כמעט ברוב הרשויות בישראל, כולל רהט זה שהכשרנו להם מספר אנשים - - -
יוסף ג'בארין: עובדי הרשות המקומית.
רותם זהבי: שהם עובדי הרשות המקומית, אנחנו הכשרנו כאלה קרוב ל-450 איש ואנחנו מסייעים להם בהדרכה, בהנחייה, אבל בסופו של דבר הם צריכים לטפל, האחריות היא עליהם.
אחמד ג'בארין: אם אפשר רק - - -
יוסף ג'בארין: לא, רק, משהו קצת לא מובן לי.
יוסף ג'בארין: יש אגף שלם, אגף בטיחות ארצי, אז כל המשימה שלכם זה רק להכשיר יועצים שיעבדו ברשויות המקומיות?
יוסף ג'בארין: זהו?
יוסף ג'בארין: נניח שרשות מקומית לא עושה את תפקידה, רשות מקומית במצב כלכלי גרוע, מה אתם עושים כדי להבטיח?
יוסף ג'בארין: נציג ועד ההורים הצביע על מקרים מאוד קשים.
יוסף ג'בארין: אתה יכול להגיד "זה לא ענייננו אני רק מייעץ להם" ואתה יכול להגיד "זה הילדים של כולנו".
רותם זהבי: קודם כל זה הילדים של כולנו.
יוסף ג'בארין: זה מערכת החינוך.
רותם זהבי: אני לא מתעלם, אני לא פרשתי לך את כל התפקידים והמשימות שאני עושה.
יוסף ג'בארין: אני שואל ספציפית איך מטפלים בזה.
רותם זהבי: קודם כל התמונה שאמר החבר כאן אני לא מקבל אותה, היא לא תמונה מדויקת.
רותם זהבי: הוא לא מביא נתונים מסודרים.
רותם זהבי: במידה ויש איזה שהוא ליקוי אפשר לטפל בו באופן מפורט, גם אנחנו מוכנים להתערב.
רותם זהבי: וכולי.
רותם זהבי: אם זה למשל במחוז צפון, אז מעבירים את זה למחלקה במחוז צפון, יש מחלקה במחוז צפון שמטפלת.
רותם זהבי: אם זה במחוז דרום, אם זה במגזר הבדואי אפשר לטפל בזה במחוז דרום.
רותם זהבי: לכן אמירה כללית שהמצב לא טוב, אני לא מקבל.
רותם זהבי: יש מקומות שבהם הטיפול בנושא בטיחות הוא מצוין ויש מקומות שפחות טוב.
רותם זהבי: אז עניינית, אני מוכן לקבל ממנו סמל מוסד, מקום, תמונה, מה הבעיה ואנחנו נדע בעניין הזה לגשת ולהנחות מה צריך לעשות ואיך צריך לעשות.
יוסף ג'בארין: אני רוצה רק, האם אתם יודעים, כשהיה מקרה של אותו ילד שמת בבית הספר בכפר - - - אדם, הסתבר לנו שההנחיות הבסיסיות, הנחיות איך להתנהג בשעת חירום קיימות רק בשפה העברית.
יוסף ג'בארין: פשוט אני לא האמנתי שדבר כזה יכול לקרות, שבעים שנה אחרי קום המדינה.
יוסף ג'בארין: פשוט הנחיות בסיסיות, איך להתנהג במקרה של חירום, לא קיימות בשפה הערבית.
רותם זהבי: אז מה, זה עדיין לא אומר שהם לא יודעים, זה לא אומר שהם לא יודעים לפעול.
יוסף ג'בארין: הדבר המינימלי שהייתי מצפה, פשוט להתאים את החומרים.
יוסף ג'בארין: דיברו כאן על איך לוקחים את החומר הזה, מתאימים אותו לחברה הערבית.
רותם זהבי: מורה בישראל לדעתי יודע עברית.
יוסף ג'בארין: אני עכשיו לא רוצה להיכנס לסיפור שבקושי ידעו מה לעשות.
יוסף ג'בארין: זה כבר משהו אחר.
יוסף ג'בארין: ובקושי ידעו לאן להתקשר, להתקשר למוקד או להתקשר ישירות, זה כבר סוגיות שמעבר לדיון הזה.
יוסף ג'בארין: אבל אין לי שום ספק שצריך לעשות חושבים עם כל הנושא הזה, שזה הנושא של הדיון שלנו, לא נחרוג ממנו, פשוט המצאותם של הנחיות והוראות ואולי גם הדרכה למנהלים גם בשפה הערבית.
יוסף ג'בארין: ואתה יודע מה?
יוסף ג'בארין: אני גם רוצה להיות בטוח שגם הקו הזה שיתקשרו אליו יהיה גם דובר ערבית.
סאאירה עבד: זה מה שביקשנו כשהיינו בישיבת צוות, ביקשנו גם שכל ההוראות, יש ספרים בעברית, תכנית הלימודים, אבל אנחנו ביקשנו שכל מה שיוצא בשפה העברית גם כן יתורגם, אם לא יותאם לשפה הערבית, יותאם לשפה הערבית כי - - -
יוסף ג'בארין: את כמדריכה, איך את חיה בשלום עם העובדה שאין לך הוראות חירום בשפה הערבית?
קריאה: היא רק יומיים.
יוסף ג'בארין: יומיים זה בסדר, זה מספיק ימי חסד.
סאאירה עבד: יש לי משהו להגיד פה.
סאאירה עבד: כשאנחנו מכשירים את - - -
יוסף ג'בארין: אני רוצה לדרבן אותך - - -
רותם זהבי: אני רוצה רגע לשאול, אם לא כתוב בעברית זאת אומרת שמה, שהמורה לא יודע לקרוא בעברית?
רותם זהבי: אני שואל אותך.
רותם זהבי: הוא לא יודע לקרוא בעברית?
יוסף ג'בארין: אני מדבר על שני הדברים, גם זמינותם של חומרים בשפה הערבית שהם נגישים, אתה יודע מה, לפעמים יכול להיות שמשפט בעברית לא יהיה מובן, וכשאני מדבר על מקרה חירום אני לא רוצה להשאיר שום ספק בעניין הזה.
רותם זהבי: מקרה חירום מתקשר למד"א ומגיע אמבולנס.
רותם זהבי: מה זה מקרה חירום?
יוסף ג'בארין: אבל את זה הוא צריך לדעת והוא צריך לקבל הנחיות ברורות ואני אומר לך, בבית הספר, אני הייתי בבית הספר - - -
רותם זהבי: הוא מוכשר כמורה בישראל.
רותם זהבי: בכל מכללה הוא עובר קורס עזרה ראשונה מלא של 25, 40 שעות והוא מקבל ריענון אחת לשנתיים, כולל קורס שהוא מקבל את זה ויש כאלה 4,000 עובדי הוראה שעברו ריענון בשנה האחרונה.
יוסף ג'בארין: לפני שאני מגיע לזה, אני מדבר על הדבר המינימלי.