GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתן ברושי: אני חושב שלא היה מי שלא בירך ופרופסור מנו טרכטנברג שכבר סיים את דרכו בכנסת, חברינו חבר הכנסת אלי אלאלוף.
איתן ברושי: כבר אז אני חששתי שהולכים להקים מועצה דו ראשית.
איתן ברושי: איך בכלל מטפלים בגיל הרך?
איתן ברושי: הוא היה במשרד הכלכלה, ועכשיו השאירו אותו במניין הפיזי של משרד הכלכלה והעבירו למשרד הרווחה, כשהיה ברור שהמקום הטבעי שלו זה משרד החינוך.
איתן ברושי: לצערי לא נוצלה תקופת הזמן של אי הוודאות במשרד.
איתן ברושי: בכל זאת, החוק שאני מחזיק אותו פה והוא נחתם גם כדין על ידי כל מי שחותם על חוקים – תדעו, מי שחותם זה ראש הממשלה, שר החינוך, יושב ראש הכנסת ונשיא המדינה.
איתן ברושי: אלו השמות שחתומים על החוק.
איתן ברושי: במוגדר, האחריות על המועצה היא של משרד החינוך, והשר הוא שר החינוך.
איתן ברושי: בהגדרות של החוק היה ברור שהאחריות מוטלת על משרד החינוך ושר החינוך.
איתן ברושי: כל היתר, אני לא אחזור על מה שכתוב פה, כל אחד יכול למצוא.
איתן ברושי: כתוב פה את הפירוט של ה – את תפקיד המועצה ואת ההרכב שלה, למשל, 22 חברים וכולי, ומה הם צריכים לעשות.
איתן ברושי: זה חוק יפה בסך הכל.
איתן ברושי: הנה אנחנו עדים, לא רק שמשרד הרווחה – ויצא לי אולי להפתיע את חיים כץ, שאין לי שום טענה אליו, והוא גם אומר שהוא עושה הרבה ויכול להיות שיש בזה משהו.
איתן ברושי: אז בדיון שנתי על תקציב שהתקיים בוועדת הכספים של הכנסת יחד עם השר, על כל תלות משרדו, אני שאלתי שם כחבר הוועדה קבוע, מדוע אתה בכלל מתעסק עם החינוך?
איתן ברושי: תגלה אחריות ואצילות, ותעביר את התחום הזה למשרד החינוך.
איתן ברושי: מה לך ולחינוך בגיל הרך?
קארין אלהרר: מה הוא ענה?
קארין אלהרר: מעניין.
איתן ברושי: הוא ענה שהוא עושה את זה טוב.
איתן ברושי: הוא היה קצת נבוך מהשאלה, כי זה כאילו לא - - -
יפעת שאשא ביטון: אנחנו תכף נסביר על המועצה עצמה, שזה קצת שני דברים שונים.
איתן ברושי: נכון, אבל העניין הוא הגיל הרך.
איתן ברושי: המועצה היא לא דבר בפני עצמו.
איתן ברושי: המטרה היא לחזק, לקדם – בחדר הזה לא צריך להרחיב את הדיבור, כשיש לנו יושבת ראש כזאת, ואתם בקיאים בנושא.
איתן ברושי: אז המטרה היא לא המועצה.
איתן ברושי: המטרה היא הגיל הרך.
איתן ברושי: בוודאי שאם שר החינוך יהיה יושב ראש המועצה, הוא יהיה תלוי בהסכמות עם חיים כץ, שהוא שר הרווחה, אז זה לא יהיה פשוט.
איתן ברושי: בכלל, כשכמה שרים צריכים לעבוד ביחד, הם לא כל כך יודעים איך עושים את זה.
איתן ברושי: לכן אני ביקשתי את הדיון הזה, שכבר בפברואר הוחלט לקיים אותו, בפברואר 2018.
איתן ברושי: היינו בפגרה וכולי.
איתן ברושי: אני חושב שמה שצריך לומר, שביולי 2017 אושר החוק להקמת המועצה לגיל הרך, שבאחריותה להתוות את המדיניות לטיפול ולחינוך לגיל הרך, ולקדם אותו בין כל משרדי הממשלה.
איתן ברושי: אני לא אקרא את כל מה שכתבנו.
איתן ברושי: לפי החוק החדש, שר החינוך היה אמור למנות את חברי המועצה עד סוף ינואר 2018, אך זה לא נעשה.
איתן ברושי: המועצה לא הוקמה.
איתן ברושי: כתוצאה מזה גם לא התכנסה אפילו פעם אחת.
איתן ברושי: קודם כל, אנחנו לא מאמינים כמה החלטות לא מתבצעות.
איתן ברושי: עכשיו זה התחום שלנו.
איתן ברושי: לכן ביקשתי, מפאת חשיבות הנושא, להביא אותו.
איתן ברושי: אני שמח שהוא עולה ואני מקווה שגם יהיו תוצאות לדיון הזה.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, חבר הכנסת איתן ברושי.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אעשה קצת סדר.
יפעת שאשא ביטון: העניין של מה שחונה במגרש של משרד הכלכלה לשעבר, התמ"ת לשעבר לשעבר, משרד הרווחה היום, זה הנושא של המעונות, שגם אותו צריך להסדיר.
יפעת שאשא ביטון: אני לגמרי מסכימה אתך, אני חושבת שאין דיון שאנחנו לא אומרים את זה כאן, שמעונות היום צריכות לחנות במגרש של משרד החינוך, נקודה, סימן קריאה.
יפעת שאשא ביטון: העניין של המועצה לגיל הרך שאני הייתי חלק מיוזמיה יחד עם טרכטנברג, אלאלוף וחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, מדברת בעצם על איגום כל המשרדים וכל הרשויות שעוסקות בנושא של הגיל הרך.
יפעת שאשא ביטון: זה אומר המעונות, לצורך העניין, זה אומר משרד הבריאות טיפות החלב, זה אומר מי שנותן שירותים במשרד הרווחה לאותן קבוצות של פעוטות בסיכון.
יפעת שאשא ביטון: זה אומר כי מי שבעצם נוגע או נותן שירות בצורה כזו או אחרת לילדים בגיל הרך, יהיה תחת המועצה, וככה אנחנו נוכל פעם אחת לאגם משאבים, פעם שנייה לייצר איזושהי מדיניות שאנחנו כמדינה לוקחים אחריות על הגיל הזה.
יפעת שאשא ביטון: לכן בעצם כנראה נוצר השיח בין המשרדים.
יפעת שאשא ביטון: זה לא רק עניין של חינוך פרופר, אם כי גם בעיניי תמיד הכל מתחיל ונגמר בחינוך, והוא בהחלט פקטור מאוד משמעותי כאן.
יפעת שאשא ביטון: מה שאנחנו באמת צריכים לכוון וזה עולה גם בצורה מאוד חזקה מדברייך, זה את התכלס.
יפעת שאשא ביטון: יש חוק, אנחנו רוצים שהמועצה הזו תצא לדרך, ויפה שעה אחת קודם.
יפעת שאשא ביטון: בואו נזכור שכל יום שאנחנו מתעכבים, אנחנו לא נותנים את המענה שאנחנו צריכים לאותם ילדים ואותן משפחות.
יפעת שאשא ביטון: אגב, אנחנו כוללים בעניין הזה גם את העניין של ההורים, שגם הם מקבלים מענים לילדים בגיל הרך.
יפעת שאשא ביטון: כולם מפסידים מזה.
יפעת שאשא ביטון: מעבר לזה, זה נון גדול לבית הזה שאנחנו כבר מצליחים להעביר חוקים כל כך משמעותיים, ואנחנו לא מצליחים ליישם אותם בשטח.
יפעת שאשא ביטון: חבר כנסת טלב אבו עראר, אתה רוצה לדבר עכשיו או אחרי שאתה תשמע את הדוברים?
טלב אבו עראר: אני רוצה להוסיף כמה מילים.
יפעת שאשא ביטון: קארין, את רוצה גם עכשיו, לפני?
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, חבר הכנסת טלב אבו עראר.
טלב אבו עראר: תודה גברתי היושבת ראש.
טלב אבו עראר: בנוסף למה שאמר חברי, חוק צריך לכבד.
טלב אבו עראר: כשזה קשור כאילו לחינוך הילדים שלנו, ושר החינוך הוא הממונה על מינוי המועצה הזו.
טלב אבו עראר: המועצה הזו היא לא המשיח, כאילו שאנחנו כולנו מחכים לה.
טלב אבו עראר: אבל מה?
טלב אבו עראר: שר החינוך צריך לטפל בבעיות הקיימות.
טלב אבו עראר: מה הכוונה מהמועצה כאן, המועצה לגיל הרך?
טלב אבו עראר: לבנות תכנית אסטרטגית, לטפל בכל המחסור הקיים במערכת החינוך בכלל, ובמגזר הבדואי בנגב בפרט.
טלב אבו עראר: הרי יש אלפי ילדים.
טלב אבו עראר: עד היום, דיברנו בשנה שעברה על זה, עד היום לא השתנה כלום.
טלב אבו עראר: אני לא יודע איך שר החינוך ומשרד החינוך בכלל, בואו לא נדבר על האיש עצמו.
טלב אבו עראר: איך משרד החינוך מתפקד שהוא רואה ילדים כאלו, בגיל 3-4, בלי מסגרת חינוכית, מפקיר אותם.
טלב אבו עראר: אין לי – אם ימשיכו ככה, הם יחונכו לפשע ולכל תופעה שלילית.
טלב אבו עראר: מזה כולנו נסבול בעתיד.
יפעת שאשא ביטון: ונשלם הרבה יותר יקר.
טלב אבו עראר: בדיוק, זה המצב.
טלב אבו עראר: לכן גם ילדי גן שמוסעים במרחק של כמה קילומטרים, לא מטרים, אלא כמה קילומטרים ממקום מושבם לגן הקרוב.
טלב אבו עראר: הקרוב, זה אחרי כמה קילומטרים.
טלב אבו עראר: נודע לי ממשרד האוצר שהוא מעביר כ-80 מיליון שקלים להסעות למשרד החינוך.
טלב אבו עראר: אני מתכוון למגזר הבדואי.
טלב אבו עראר: ב-80 מיליון שקלים אפשר להקים כמה בתי ספר וכמה גנים.
טלב אבו עראר: באמת, 80 מיליון שקלים שנתיים, על מה?
טלב אבו עראר: לא חבל על הכסף הזה?
טלב אבו עראר: אפשר להקים - - -
יפעת שאשא ביטון: זה חלק מהאיגום שמועצה שיושבת ומסתכלת בראייה רחבה ורואה אתה המאקרו, יכולה בעצם להמליץ ולפתור.
טלב אבו עראר: איפה הביקורת כאן שחוק לא מיושם?
טלב אבו עראר: חוק חשוב מאוד, חיוני ואנחנו צריכים אותו, לא מיושם.
טלב אבו עראר: אם ככה משרד החינוך מתנהג וככה מתייחס לחוקים שמוטלים עליו לבצע אותם, והוא לא מבצע, אז מי כאן השופט?
טלב אבו עראר: אני לא מבין.
קארין אלהרר: תודה רבה גברתי יושבת הראש, גם על הדיון הקודם.
קארין אלהרר: תודה רבה גם ליוזמים על העלאת הנושא החשוב.
קארין אלהרר: אני אומר בקצרה לפני שנשמע את המשרדים.
קארין אלהרר: תראו, אני חושבת שאחת הבעיות הקשות ביותר שבפניה ניצבים אזרחי מדינת ישראל, בוודאי הורים לילדים, הוא העובדה שכדי לקדם נושא, דרושה בהכרח – דרוש שיתוף הפעולה בין כמה משרדים ממשלתיים.
קארין אלהרר: האמת שהייתי – זה היה יום שמח ויום טוב מבחינתי בעבודה כשעבר החוק הזה, כי חשבתי שהנה, יוצאים לאיזושהי דרך חדשה.
קארין אלהרר: באמת זה חוק עם בשורה וראייה קדימה - - -
יפעת שאשא ביטון: שינוי תפיסה גם, שזה משהו מאוד משמעותי.
קארין אלהרר: לגמרי, שינוי תפיסה והבנה שמענה אמיתי הוא מענה אינטר-דיספלינרי.
קארין אלהרר: הילד הוא אותו ילד, מספר תעודת הזהות שלו אותו דבר, המאפיינים הם אותם מאפיינים, והוא פשוט דורש צרכים מכל המשרדים הממשלתיים שאוכפים.
קארין אלהרר: במקום שההורים יצטרכו להתדפק על 10 דלתות, תהיה דלת אחת שתיתן מענה שלם, כולל.
קארין אלהרר: באמת צר לי ששר החינוך עסוק כנראה בעיקר בהתגברויות ובדברים שאינם קשורים בענייני משרדו.
קארין אלהרר: אני זוכרת את הנאום המאוד מרגש שלו על הפודיום, על כמה הדבר הזה חשוב ואיך הוא מודה לכל היוזמים על העבודה הנפלאה, והוא שותף לה, ובאמת גבוהה גבוהה – מה אני אגיד לך, גברתי, היו לי דמעות בעיניי כי אמרתי: איזה יום נפלא.
קארין אלהרר: ושום דבר לא קרה.
קארין אלהרר: זה גם מעיד טיפה על הטרגדיה בעבודת הממשלה.
קארין אלהרר: הכנסת מחוקקת, אנחנו באים ואנחנו מחוקקים ומצביעים, על חלק מהדברים נסכים ועל חלק בוודאי שלא, אבל עדיין, בדברים האלה, אני חושבת שיש אחדות דעים שצריך לקדם את הנושא.
קארין אלהרר: הממשלה, אני לא אומרת מזדון, אבל זה כאילו הנושא שפחות מעניין.
קארין אלהרר: אני מצרה על כך.
קארין אלהרר: אני הייתי מבקשת לשמוע, בוודאי נעשה את זה בדיון הזה.
קארין אלהרר: אני רוצה לשמוע ממשרד החינוך מדוע העיכוב.
קארין אלהרר: הרי אין פה עניין פוליטי, אולי זו הבעיה, שזה לא מייצר איזו כותרת גדולה.
יפעת שאשא ביטון: אני לא הייתי בטוחה שאין פה עניינים פוליטיים, תכף הם בטח יצופו.
יפעת שאשא ביטון: בואי נגיד, הם פוליטיים לייט, או לא פוליטיים כמו פסקת ההתגברות, אבל הם פוליטיים.
קארין אלהרר: הם פחות סקסיים מפסקת ההתגברות.
קארין אלהרר: בכל זאת, לא סוגרים איזה מפעל גדול.
קארין אלהרר: אני כן הייתי שמחה לשמוע איפה האבן הגדולה שמהווה מכשול שלא ניתן להסיר אותו, ואם דרושה עזרתנו, כנסת ישראל, יותר מנשמח.
קארין אלהרר: אני מכירה את גברתי ואת מחויבותה לנושא, ויותר מנשמח.
קארין אלהרר: חבל שכך מתנהלים הדברים.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת קארין אלהרר.
יפעת שאשא ביטון: אז כן, משרד החינוך, נכון?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו אליכם.
יפעת שאשא ביטון: שם מלא ותפקיד, בבקשה.
מיכל חורין: אני עורכת דין מיכל חורין, מהלשכה המשפטית של משרד החינוך.
מיכל חורין: גם אני ישבתי בחדרים האלה בכנסת הזאת שחוקק החוק, וכולנו שמחנו עליו.
מיכל חורין: אנחנו עדיין שמחים עליו.
מיכל חורין: אני רוצה להגיד שהמועצה, מבחינתנו, זה גוף חשוב מאוד.
איתן ברושי: עד כדי כך חשוב שלא הקמתם אותו.
מיכל חורין: אם יורשה לי להגיב.
מיכל חורין: החוק באמת נחקק, פורסם בתחילת אוגוסט שעבר, ונכנס לתוקף תוך חצי שנה מיום הפרסום שלו.
מיכל חורין: המחוקק כן נתן לשר החינוך, בגלל שמדובר במועצה שהיא מורכבת, יש בה 22 חברים, נציגויות של משרדי ממשלה וגופים אזרחיים ממגזרים שונים.
מיכל חורין: מדובר במלאכת מינוי מורכבת מאוד, ולכן המחוקק גם נתן אפשרות להאריך את – החוק קובע שעד יום התחילה תמונה המועצה, ומאפשר להאריך או לדחות בעצם את יום התחילה בשלושה חודשים נוספים.
מיכל חורין: כשגילינו במשרד - - -
טלב אבו עראר: אבל זה כמעט שנה היום.
מיכל חורין: רגע.
טלב אבו עראר: תשעה חודשים.
טלב אבו עראר: שלושה ועוד שישה, תשעה.
טלב אבו עראר: כמעט שנה.
מיכל חורין: כשגילינו במשרד שלא נצליח לעמוד בששת החודשים הראשונים, באמת הבאנו צו שצריך היה לקבל את אישור וועדת העבודה.
מיכל חורין: ביקשנו להביא צו לוועדת העבודה.
מיכל חורין: הצו לא נדון.
יפעת שאשא ביטון: ביקשתם להאריך את זה למתי?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו בסך הכל ביקשנו – בסך הכל הייתם צריכים להרכיב את הנציגים, זו לא איזושהי דרמה.
יפעת שאשא ביטון: לא דיברנו על תכנית עבודה מוגמרת.
מיכל חורין: השלושה חודשים הנוספים אמורים להסתיים בעוד שבוע.
קארין אלהרר: רק אם אפשר לדעת, מה הייתה המניעה עד כה?
מיכל חורין: אין מניעה, ולכן אני כן יכולה להודיע שאנחנו בעצם נמצאים בשלבי המינוי האחרונים של 21 מ-22 חברים.
מיכל חורין: זאת אומרת, יש לנו שמות, מרביתם הגדול מילאו את טופסי ניגוד העניינים, את הפרוצדורה שאנחנו עושים לפני מינויים בדרך כלל.
טלב אבו עראר: מכל המגזרים?
מיכל חורין: החוק קובע חלוקה הולמת.
טלב אבו עראר: לפי יחס האוכלוסייה?
מיכל חורין: אני חושבת, אם אני לא טועה, שיהיה ייצוג הולם לכל המגזרים.
מיכל חורין: 21 מתוך 22 חברים יש לנו.
מיכל חורין: לגבי סגן יו"ר המועצה, שהוא בעצם מי שינהל את המועצה, נקבע שהוא ימונה בהתייעצות עם שר העבודה.
מיכל חורין: אנחנו כבר פנינו לשר העבודה בשביל לקיים את הליך ההיוועצות הזה.
מיכל חורין: המטרה שלנו היא למנות את גברת סימה חדד כסגן יו"ר המועצה, אחרי שהיא הודיעה על פרישה מהמשרד.
מיכל חורין: אנחנו מאמינים שמדובר במינוי ראוי מאוד.
מיכל חורין: אנחנו מחכים בעצם – פנינו כבר ל - - -
יפעת שאשא ביטון: העצבת אותי עכשיו שהיא עוזבת את המשרד.
מיכל חורין: כן, כולנו, אבל אנחנו ננצל את הניסיון שלה ואת הוותק, ובאמת את הכישורים המיוחדים, לטובת ניהול הגוף הזה.
מיכל חורין: ללמדכם עד כמה חשוב לנו הגוף הזה.
מיכל חורין: אנחנו בעצם פנינו כבר לפני – אין לי את מועד הפניה, אבל פנינו כבר לשר העבודה בשביל לקיים את הליך ההיוועצות המחויב, ומיד עם הסיום אנחנו נמנה באופן פורמלי את כל החברים והמועצה החשובה הזו תצא לדרך.
יפעת שאשא ביטון: שהיא בעצם המינוי ה-22, נכון?
יפעת שאשא ביטון: ובעצם בזה אנחנו סוגרים את המשימה של המינוי.
יפעת שאשא ביטון: משרד העבודה והרווחה, מי יש לי כאן?
יפעת שאשא ביטון: נדב, מיכל, מי מכם רוצה לדבר?
יפעת שאשא ביטון: אם הוצג - - -
מיכל כרמל: לנו אין שום סיפור, אנחנו נערכנו בזמן.
מיכל כרמל: התרנו את ההמלצות שלנו כבר בראשית פברואר.
מיכל כרמל: לצורך העניין, נערכנו במשרד והקמנו וועדה בתוך המשרד - - -
איתן ברושי: איזו ועדה?
קריאה: דברי למיקרופון, בבקשה.
מיכל כרמל: אני אחזור, שומעים אותי?
מיכל כרמל: אני אחזור ואומר כך: אנחנו נערכנו בזמן.
מיכל כרמל: בראשית פברואר העברנו את כל ההמלצות.
מיכל כרמל: נערכנו גם באופן פנימי בתוך המשרד, הקמנו וועדה מקצועית בין-אגפית, שכוללת את אגף מעונות יום, אגף מוגבלויות ואגף ילד ונוער, כדי לשרטט לעצמנו את המצפן ואת הנכסים שלנו, וגם את הנושאים שנרצה לקדם במועצה.
יפעת שאשא ביטון: אם הוגש לכם המינוי של סימה חדד, שבמקרה מי שיושב כאן סביב השולחן מכיר את האישיות והאיכויות, לא השבתם?
יפעת שאשא ביטון: השבתם?
יפעת שאשא ביטון: יש התנגדות?
מיכל כרמל: זה מול שר העבודה.
יפעת שאשא ביטון: אז את רואה?
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת קארין אלהרר, זה הפוליטיקות.
מיכל כרמל: התחום שלנו זה הנושא המקצועי.
מיכל כרמל: מה שדיברתי עכשיו זה באמת ההיערכות המקצועי.
מיכל כרמל: זה מעליי.
יפעת שאשא ביטון: אז נדב, בבקשה.
נדב כץ: אני רוצה להוסיף על הדברים של מיכל.
קריאה: רק תציג את התפקיד.
נדב כץ: נדב כץ, ראש מטה של מנכ"ל המשרד, של דוקטור אביגדור קפלן.
נדב כץ: בזמנו, המשרד והשר תמכו בהקמת המועצה, מתוך באמת, כמו שכולם אמרו פה, כוונה ליצור שיתוף פעולה בין הגורמים הרלוונטיים בתחום הגיל הרך, ומתוך כוונה של שיתוף פעולה בין המשרדים.
נדב כץ: כמו שמיכל אמרה פה, הקמנו צוות פנימי משרדי, שכלל גם אנשים מאגף מעונות יום, גם נציגים של זרוע הרווחה שלנו שמביאים את הצרכים של ילדים בסיכון ושל ילדים עם מוגבלויות.
נדב כץ: באמת נערכנו היטב לקראת הקמה המועצה, בשביל באמת לראות בזה כלי לטובת הילדים בגיל הרך.
קריאה: ו?
נדב כץ: בין היתר, בעקבות עבודת הצוות, השר שלנו שלח לפני כשלושה חודשים, ממש רשימה של מינויים מומלצים לשר החינוך.
קארין אלהרר: לא, אני מתה.
קארין אלהרר: הכל נופל על ג'ובים, למי זה ילך.
קריאה: רגע, תני לו.
נדב כץ: זה היה לפני כשלושה חודשים.
נדב כץ: הרשימה כללה כמובן גם את נציגי המשרד לוועדה, אבל גם נציגים של ארגונים רלוונטיים, נציגי ציבור ונציגי אקדמיה, ולצערי עד היום לא קיבלנו שום התייחסות להמלצות האלה של השר שלנו.
נדב כץ: באמת לפני שבוע, בדיוק ב-24.4.18, יצא מכתב משר החינוך לשר שלנו על כוונתו למנות את סימה חדד.
נדב כץ: אנחנו הצענו בזמנו מועמד, לדעתנו ראוי מאוד לתפקיד הזה, אבל עד היום לא קיבלנו שום - - -
יפעת שאשא ביטון: עוד פעם מועמד?
יפעת שאשא ביטון: למה לא מועמדת?
נדב כץ: זה היה באמת לפני שבוע, אבל מה שאני רוצה להגיד זה שאנחנו הצענו אנשים שהם לא אנשי משרד, אלא אנשי אקדמיה.
קריאה: נדב, אני שואלת באמת בצורה חפה מציניות.
קריאה: אתם העברתם רשימת מומלצים, שלושה חודשים, אפס, לא קיבלתם תשובה, כנראה שהתשובה היא לא.
קריאה: הוא הציע מועמדת, מה תשובתכם?
נדב כץ: אנחנו נשקול את זה ותצא תשובה.
קריאה: כמה זמן צריך לשקול שם?
נדב כץ: על פניו זה נראה מעט מוזר שזה אנשים ממשרד החינוך ולא איש מקצוע ש- - -
קריאה: אבל היא לא עובדת משרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: רגע, האנשים שהצעתם, במקרה היא זרקה – לא התכוונו לדון בפרסונות.
יפעת שאשא ביטון: אגב, גם אין לנו את הסמכות, אבל זה כבר עלה וזה אנשים שאנחנו מכירים.
נדב כץ: אנחנו מצפים לדו שיח בין המשרדים - - -
יפעת שאשא ביטון: רגע, שנייה, תכף אני אדבר על הקשר ביניכם.
יפעת שאשא ביטון: הצעתם אנשי מקצוע שבאים מהתחום, או אנשים שהם ראויים כשלעצמם, אבל לא בהכרח באים מהתחום של הגיל הרך ומסוגלים לשנע אותו?
נדב כץ: אנשי מקצוע מהתחום שהומלצו אחרי עבודת הצוות המשרדי ונבחנו על ידי מנכ"ל המשרד ועל ידי השר, ובאמת אני אומר לכם, עשינו פה עבודה מאוד יסודית ונערכנו מבעוד מועד.
נדב כץ: יצאה פה כבר פנייה לפני שלושה חודשים.
איתן ברושי: נדב, אתה מתכוון לארבעת הנציגים שלכם, או בכלל?
נדב כץ: כלל הנציגים.
איתן ברושי: זאת אומרת, אתם הגשתם הצעה שלמה של כל ההרכב של המועצה, חוץ מזה שיש לכם ארבעה נציגים שאתם ממנים אותם.
נדב כץ: נכון.
נדב כץ: עכשיו, לא בהכרח – משרד החינוך לא חייב להסכים לכל המינויים - - -
איתן ברושי: על ארבעת הנציגים שלכם, אתם צריכים אישור ממנו?
נדב כץ: הם כבר מילאו את השאלונים בפרוצדורה.
נדב כץ: זאת אומרת, הארבע שלכם התקבלו.
מיכל חורין: אגב, הם לא מילאו את השאלונים, נדב.
מיכל חורין: הנציגים שלכם הם היחידים שלא מילאו.
יפעת שאשא ביטון: אני מנסה רגע להבין - - -
נדב כץ: מיכל שיושבת פה היא אחת הנציגים, והיא יכולה להעיד על עצמה.
יפעת שאשא ביטון: דווקא כמי שבאה מהחינוך, ואם היית יושבת עכשיו בכיתה, ושני ילדים לא מדברים, היו יוצאים החוצה ומנסים לגשר – אתם צריכים אותנו בשביל שתהיו מסוגלים לשבת ביחד ולדבר?
יפעת שאשא ביטון: אתה אומר: הגשנו לפני ארבעה חודשים, לא התייחסו אלינו, אנחנו הגשנו לפני שבוע – אין פה שיח, מה קורה?
יפעת שאשא ביטון: נדב, שאלה באמת פשוטה.
יפעת שאשא ביטון: איך אתם רוצים לנהל את המועצה הזו, אם בכלל אתם לא מסוגלים לדבר ביניכם?
יפעת שאשא ביטון: באמת, אנחנו עוד לפני שאנחנו מתחילים להניע את המועצה, ואתם לא מסוגלים לתקשר ברמה הכי בסיסית שיכולה להיות.
נדב כץ: אני מגלגל את השאלה למשרד החינוך.
נדב כץ: כלומר, אנחנו רק מקדימים - - -
יפעת שאשא ביטון: אני פונה לשניכם, שלא תתבלבל.
יפעת שאשא ביטון: גם אליכם וגם למשרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: אני באמת שואלת את שני המשרדים, מה צריך לקרות כדי ששני אנשים בוגרים יישבו וידברו ביניהם?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו בסופו של דבר צריכים להניע תהליך.
מיכל כרמל: שוב, הנציגים של משרד העבודה – בהתחלה נאמר ש – באמת, פנינו לכל שרי הממשלה שקבועים בחוק, לקבל את רשימת הנציגים שלהם.
מיכל כרמל: אני מבינה שקיבלנו את זה, זה מופיע לי ברשימות.
קריאה: בפברואר.
מיכל כרמל: בסדר גמור, כי מאז עוד לא נעשה המינוי הפורמלי.
מיכל כרמל: אנחנו מחכים לשאלונים.
מיכל כרמל: השאלונים מולאו, אני מבינה, בסופו של דבר.
מיכל כרמל: אבל זה שונה, אגב - - -
יפעת שאשא ביטון: את הדבר המגוחך הזה לא נמשיך כאן.
יפעת שאשא ביטון: מבחינתי בסיכום הדיון, אני כבר אומרת לכם מעכשיו, הנה תרוויחו גם את הזמן הזה לחשוב.
יפעת שאשא ביטון: תוך שבוע, הוועדה מבקשת תשובה לגבי המינוי ולגבי זה שתמה ונשלמה הסאגה הזו, ואנחנו יכולים לצאת לדרך.
יפעת שאשא ביטון: מבחינתנו זה מה שהולך להיות בסיכום.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רק נשמע פה מספר אנשים שרצו לומר כמה דברים.
יפעת שאשא ביטון: נתחיל אתך, פרופסור רבקה לזובסקי.
קארין אלהרר: אם בשבוע אתם לא מסתדרים עם זה תודיעו.
יפעת שאשא ביטון: אל תדאגי, אנחנו נדע.
נדב כץ: זה אינטרס שלנו לקדם את זה.
נדב כץ: אנחנו לא נגד.
קארין אלהרר: אני אגיד לך.
קארין אלהרר: ברור לי שאתם רואים בזה אינטרס, ברור ליש הם רואים בזה אינטרס.
קארין אלהרר: איכשהו האינטרסים לא נפגשים, למרות שזה ממש אינטרס של כל אחד מכם.
קארין אלהרר: אני לא מצליחה להבין את זה.
קארין אלהרר: אין לי, אני לרגע לא חושדת בכוונת זדון.
קארין אלהרר: אני רק אומרת, באמת, כל אחד עושה מעשים נפלאים, אבל למה לא ביחד?
יפעת שאשא ביטון: אני אגיד את זה לא יפה.
יפעת שאשא ביטון: בכלל היום, כנראה בגלל שלא ישנתי מספיק, אז לחוץ קצת.
יפעת שאשא ביטון: באמת, נראה לי כאילו כל המהות הפכה עכשיו להיות סביב המינויים, את מי אנחנו ממנים, מי הם נתנו ומי אנחנו.
יפעת שאשא ביטון: ככה אנחנו מפספסים את מי שלשמם בכלל הקמנו את כל הנושא של המועצה לגיל הרך, וזה את הילדים וכל המערך.
יפעת שאשא ביטון: יש לכם שבוע לפתור את הסוגיה הזו.
יפעת שאשא ביטון: פרופסור רבקה לזובסקי, בבקשה.
רבקה לזובסקי: אז קודם כל, תודה ליושבת ראש ותודה לחברי הכנסת שיזמו את הדיון החשוב הזה.
רבקה לזובסקי: אני נמצאת פה בשני כובעים.
רבקה לזובסקי: כובע אחד שהוא הכי חשוב, במיוחד לדיון הזה, אני אשת חינוך מגיל 16.
רבקה לזובסקי: אני פרופסור לחינוך בתחום ייעוץ חינוכי.
רבקה לזובסקי: הכובע השני זה יושבת ראש ויצו, כשויצו הוא ארגון לא מפלגתי אלא ארגון חברתי.
רבקה לזובסקי: בדיוק מה שקורה פה זה מה שחששתי שיקרה - - -
יפעת שאשא ביטון: גם הוא לא חף מפוליטיקות.
רבקה לזובסקי: לא במובן של - - -
יפעת שאשא ביטון: גם באקדמיה יש פוליטיקה, הכל בסדר.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת את זה בחיוך.
רבקה לזובסקי: לא בנושא הזה.
רבקה לזובסקי: זה לא נכון, סליחה שאני לא מסכימה אתכם.
רבקה לזובסקי: זה ממש לא נכון.
זאב גולדבלט: פוליטיקה זו לא מילה גיסה.
רבקה לזובסקי: לא, פוליטיקה זה לא, אבל - - -
זאב גולדבלט: בכל ארגון ובכל גוף קיימת פוליטיקה.
יפעת שאשא ביטון: לא חשוב, לא משנה.
יפעת שאשא ביטון: בואו נתקדם.
רבקה לזובסקי: סליחה, הארגון מוגדר כארגון חברתי לא מפלגתי.
רבקה לזובסקי: הוא מוגדר בהגדרה שלו.
רבקה לזובסקי: אני מציבה לכם את האמת.
רבקה לזובסקי: למה אני אומרת את זה?
רבקה לזובסקי: יש פה בדיוק מה שחששנו שיקרה.
רבקה לזובסקי: אני רוצה להגיד לכם.
רבקה לזובסקי: אם מישהו לא יודע, רוצה להזכיר לכולנו.
רבקה לזובסקי: לא הרשימה חשובה, חשובים אותם הילדים מגיל 0-3, שכל מחקר, ופה כאשת מחקר, מוכיח שמה שאנחנו לא עושים בגיל הזה, זה נזק לילד.
רבקה לזובסקי: אנחנו יוצרים את הפער החברתי.
רבקה לזובסקי: הם מגיעים למסגרות החובה עם פער לימודי, התפתחותי, חברתי.
רבקה לזובסקי: אני יכולה עכשיו להרצות לכם שעתיים עם נתוני מחקר עדכניים.
רבקה לזובסקי: אני הייתי מאוד מעורה בנושא הזה של ניסוח החוק של המועצה, ומאוד שמחתי שזה היה בין מפלגתי, ומאוד שמחתי על ההצעה להעביר את זה למשרד החינוך, כאשת חינוך.
רבקה לזובסקי: שוב, לא כאישה פוליטית, כי זה ממש לא הנושא.
רבקה לזובסקי: יש בעיות בוערות בתחום.
רבקה לזובסקי: יש נזקים שנעשים כל יום.
רבקה לזובסקי: צריך להיות פיקוח, אותו פיקוח שיש על המעונות המפוקחים, על כל השאר.
רבקה לזובסקי: תכנית חינוכית, בריאותית, התפתחותית, מה לא.
רבקה לזובסקי: יש לנו כל כך הרבה מה להציע במדינת ישראל.
רבקה לזובסקי: אם עוד לא נעשה, עוד לא הותנה, ואז יהיו המשחקים בין שני המשרדים או יותר, אנחנו נחזור בדיוק למצב שהיינו קודם.
רבקה לזובסקי: המטרה העיקרית זה שיהיה תיאום טוטאלי בין כל הגורמים שאחראיים על החינוך בגיל הרך, ואני מאוד מסכימה אתך - - -
יפעת שאשא ביטון: על הטיפול בכלל בגיל הרך, לא רק בחינוך.
רבקה לזובסקי: נכון.
רבקה לזובסקי: הנושא הוא הגיל הרך.
רבקה לזובסקי: תיאום בין כולנו, כדי שאף אחד לא יסבול, כדי שהבעיות הבוערות של הגיל הרך, 100,000 ילדים מתוך מחזור של 400 ילדים, מגיעים לחינוך לגיל הרך המפוקח.
רבקה לזובסקי: כל המשרדים, כל הגורמים, בואו נעשה את זה.
רבקה לזובסקי: אולי יהיה אפשר פעם, ואני מאוד מבקשת להתחיל בזה, לתת דוגמה לכל המדינה, איך כולנו נעבוד בתיאום מוחלט למען הגיל הרך.
רבקה לזובסקי: בלי משחקי המשרדים והפוליטיקה.
רבקה לזובסקי: אנחנו לא מעורים בזה, אבל זה מה שקורה.
רבקה לזובסקי: אני רוצה להגיד לכם, אני שאלתי את חבר הכנסת אלאלוף וגם את מנו ואחרים, האם החוק הזה יישאר במגירה, והתשובה של כולם הייתה: אנחנו מקווים שלא.
רבקה לזובסקי: אז בואו - - -
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נעשה הכל שלא.
יפעת שאשא ביטון: יש פה חברי כנסת חרוצים שיושבים עם היד על הדופק.
רבקה לזובסקי: אני אומרת לכם שוב, באופן אישי כאשת חינוך, בשם הארגון שלי ואני חושבת שגם ארגונים חברתיים אחרים, שאנחנו עושים את זה רק למען החברה, אם זה נעמת, אם זה אמונה ואחרים.
רבקה לזובסקי: אני מבקשת, בואו נצלו.
רבקה לזובסקי: יש לנו ידע וניסיון עצום.
רבקה לזובסקי: אנחנו מציעים אותו בכל הלב.
רבקה לזובסקי: יש פה הקבה מאוד גורמים.
רבקה לזובסקי: היה כל כך יפה העבודה ביחד לקראת הקמת המועצה, זה היה ממש חגיגה שהחוק עבר ואושר.
רבקה לזובסקי: אז זאת הבקשה שלי.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, פרופסור לזובסקי.
בת שבע פיק: בת שבע פיק, מהמועצה לשלום הילד.
בת שבע פיק: אני לא רוצה לחזור על כל מה שנאמר פה, כי אני חושבת שכל מי שיושב פה, יש תמימות דעים שהמועצה הזאת היא חשובה.
בת שבע פיק: אנחנו ראינו בהקמת המועצה הזו בשורה שמעידה על העלאת הסיפור של הגיל הרך לראש סדר העדיפויות.
בת שבע פיק: באמת קיווינו שמדובר באיזושהי בעיה מהותית-מקצועית שאנחנו נוכל לסייע בה.
בת שבע פיק: הפינג-פונג הזה, בסוף יש פה ילדים בגיל הרך - - -
יפעת שאשא ביטון: יש פינג-פונג ביניכם לבין משרד הרווחה, הכל תלוי בכם.
בת שבע פיק: כך נראה פינג-פונג.
יפעת שאשא ביטון: בסדר, פניתם לשר הרווחה.
יפעת שאשא ביטון: סליחה רגע, בת שבע.
יפעת שאשא ביטון: פניתם למשרד הרווחה, משרד הרווחה לא מגיב.
יפעת שאשא ביטון: עם התגובה שלו ובלי התגובה שלו יהיה מינוי - - -
מיכל חורין: כן, אנחנו ממנים לפי הכללים של היוועצות, מה זאת אומרת?
מיכל חורין: יש חוק, אנחנו מתכוונים לעמוד בו.
מיכל חורין: אני חושבת שהסקירה שלי בהתחלה הוכיחה שאנחנו מתכוונים לעמוד בו.
יפעת שאשא ביטון: אם כי בדיליי של חודשים, למרות שהצו לא טופל.
יפעת שאשא ביטון: אבל בואי, אנחנו בדיליי.
מיכל חורין: אנחנו הבאנו צו, הוא לא נדון.
מיכל חורין: לא נאמר לנו למה הוא לא נדון.
מיכל חורין: אנחנו מוכיחים פה שכן יש בכוונתנו למנות את המועצה, להשלים את המינוי.
מיכל חורין: באמת, אני חושבת שהוכחה יותר גדולה מזה שאנחנו בשלב האחרון, אני לא יכולה להביא.
נדב כץ: אם אפשר רק לעדכן אותנו מי יהיו האנשים שימונו.
יפעת שאשא ביטון: בת שבע רק תסיים את הדברים שלה, ואחר כך.
יפעת שאשא ביטון: בת שבע, בבקשה.
בת שבע פיק: אני רק אזכיר שבפינג-פונג הזה יש בטווח ילדים בגיל הרך, בגיל הקריטי ביותר, בגיל הפגיע ביותר.
בת שבע פיק: כשאנחנו מקבלים אצלנו במועצה עשרות, מאות ואלפי פניות בשנה על פגיעות – אני עוד לא בהתפתחות של המוח ועוד לא – אני מדברת על ילדים באוכלוסייה הפגיעה ביותר.
בת שבע פיק: שוב, אנחנו מסתכלים על זה בצורה מערכתית, על המשפחה כולה.
בת שבע פיק: מבחינתנו, באמת הייתה התחייבות של הממשלה.
בת שבע פיק: אנחנו לא רואים שום סיבה שהמועצה הזאת לא תקום מחר.
בת שבע פיק: אז אנחנו נחכה שבוע.
בת שבע פיק: תודה.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה בת שבע.
מיכל כרמל: אני פשוט באמת רוצה לחדד את מה שאמרתי קודם.
מיכל כרמל: המשרד שלנו נערך בצורה הרצינית ביותר.
מיכל כרמל: אני עכשיו מדברת על הקטע המקצועי.
מיכל כרמל: מאוד חשוב לו הנושא של קידום המועצה, באמת בגלל כל מה שאמרו קודם.
מיכל כרמל: יושבת לידי דוקטור יעל דיין, שבמקרה גם הייתה המורה שלי.
מיכל כרמל: אנחנו רואים את זה בשליחות, אוקי?
מיכל כרמל: עכשיו, באמת, כלל האגפים, האגף למעונות יום, אגף מוגבלויות ואגף ילד ונוער, פשוט הזיזו את כל מה שהם צריכים לעשות, ובמשך חודשיים ישבנו מבחינה מקצועית רק על הנושא הזה.
יפעת שאשא ביטון: בסדר, אנחנו לא רק אחרי החודשיים, אנחנו אחרי החצי שנה פלוס תוספת של ארבעה חודשים.