GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איילת נחמיאס ורבין: ההורה כן.
איילת נחמיאס ורבין: כמו כל אזרח.
<משה דגן: ההורים יכולים לתבוע תביעת נזיקין.
איילת נחמיאס ורבין: ההורים יכולים לתבוע תביעת נזיקין.
<יובל בר יוסף: הילד כבר נפגע.
איילת נחמיאס ורבין: בואו נראה, כן, בדיוק.
איילת נחמיאס ורבין: להורים יש הרבה משאבים.
<יובל בר יוסף: לספק את זה.
<יובל בר יוסף: כאשר מדברים על הפעלת מחויבות של רישוי כלשהו, צריך לזכור, לא רק יהודים עושים בריתות במדינת ישראל.
<יובל בר יוסף: יש לא יהודים שעושים בריתות.
<יובל בר יוסף: אני נחשף לאחרונה לסיבוכים כתוצאה מבריתות שנעשות על ידי אריתראים באזור דרום תל אביב.
<יובל בר יוסף: אני עובד באיכילוב והדבר הזה לא כולל רק יהודים.
<יובל בר יוסף: זה גם דבר שצריך לקחת בחשבון.
רחל עזריה: ומי אחראי על הלא יהודים?
<יובל בר יוסף: אף אחד.
<יובל בר יוסף: זאת אומרת זה מדווח, אבל אין - - - מה לעשות עם זה.
איילת נחמיאס ורבין: זה מדווח למשרד הבריאות.
<קריאה: ד"ר וסטרייך, אתה יכול לספר להם על הלא יהודים?
<משה וסטרייך: יש ועדה שבאמצע הקמתה, שהיא דרך משרד הפנים, בשביל המוסלמים, אבל בינתיים היא לא - - -
איילת נחמיאס ורבין: לא, אבל מוסלמים זה לא בהכרח מהגרי עבודה.
איילת נחמיאס ורבין: מהגרי עבודה זה לא בהכרח הדעת שלהם - - -
<יובל בר יוסף: אבל גם מוסלמים - - -
איילת נחמיאס ורבין: ברור, אבל מהגרי עבודה הם לא בהכרח בני דת האסלאם.
<ישי פאליק: היום הם מבצעים את זה בלי פיקוח.
<ישי פאליק: אנחנו מנסים להסדיר את זה תחת ועדה דומה לוועדה הזו.
אלעזר שטרן: רגע, לא מוסלמים ולא מהגרים - - -
איילת נחמיאס ורבין: לא, לא מוסלמים, לא יהודים ולא מהגרים.
אלעזר שטרן: בנים של יהודים, האבא יהודי, האמא לא יהודייה, נולדו כאן בארץ לעולים מחבר העמים, לא התגיירו.
אלעזר שטרן: איפה הם בתוך הקטגוריה הזאת?
<משה וסטרייך: הם יכולים לעשות ברית איפה שהם רוצים.
<יובל בר יוסף: תלוי מי עושה להם את המילה.
<יובל בר יוסף: ההגדרה של יהודים לא יהודים זה המוהל, זה לא הילד.
<משה דגן: המוהל לא בודק את הדברים האלה.
<משה וסטרייך: מילה הם יעשו.
<משה וסטרייך: השאלה אם זה ברית מילה.
<משה דגן: בדיוק.
<משה דגן: הוא יעשה מילה, הוא לא יעשה ברית, אז לא תהיה מציצה, לא יהיו את כל ההיבטים ההלכתיים, אבל הטיפול הכירורגי ייעשה.
איילת נחמיאס ורבין: טוב, חברים, אני אמשיך.
איילת נחמיאס ורבין: מי אדוני, שם ותפקיד.
<יצחק אליהו: יצחק אליהו, פעיל חברתי.
<יצחק אליהו: אני משתתף בהרבה בריתות.
<יצחק אליהו: קודם כל היום מי שרוצה למול את בנו, היום לרוב ואני נמצא בהרבה בריתות, הם לוקחים מוהל מוסמך.
<יצחק אליהו: עכשיו עוד דבר אחד.
<יצחק אליהו: לסבר את האוזן לכולם פה.
<יצחק אליהו: היום גם כן אם אני מעיר למוהל, יש לו את הכלים.
<יצחק אליהו: מוהל, לפני שהוא מוהל הוא מחטא את הידיים שלו באצטון.
<יצחק אליהו: כבוד יושבת הראש, הוא לוקח אצטון, מחטא את השפתיים שלו ואת הפה.
<יצחק אליהו: הוא מחטא לפני המציצה הישירה.
<יצחק אליהו: הוא מחטא.
<יצחק אליהו: יש לו גם כן את המכשיר של המציצה הישירה.
<יצחק אליהו: אם מוהל יודע שהוא לא מרגיש טוב, אז או שהוא לא בא או שהוא לוקח את מכשיר הזכוכית עם צמר הגפן, ומוצץ.
<יצחק אליהו: תודה רבה.
איילת נחמיאס ורבין: משה בר מהמשמר החברתי.
<משה פריאל: משה פריאל.
איילת נחמיאס ורבין: פריאל, סליחה.
<משה פריאל: עיתונאי ופעיל חברתי.
איילת נחמיאס ורבין: סליחה משה.
<משה פריאל: ראשית, חבר הכנסת מקלב, יישר כוח בשעה טובה שזכית כאלוף חברי הכנסת, על ידי אתר 99.
<משה פריאל: שמה?
<משה פריאל: זכית.
<משה פריאל: כן, בזכותכם.
<משה פריאל: בנוסף לזה אני רוצה לשאול שאלה פשוטה.
<משה פריאל: אתה מאד חברתי, אתה אדם מאד פתוח.
יפעת שאשא ביטון: איש מקסים.
<משה פריאל: האם הפרשה שהתפוצצה לפני שנה עם אותו מוהל שחבר כנסת שטרן הזכיר לפני כניסתך, שהוא השתמש באוכלוסייה מוחלשת והוא גרם שבר בל יתואר, לא מעסיק אותך?
<משה פריאל: לא מעניין אותך?
<משה פריאל: ודאי שמעסיק אותי.
<משה פריאל: אני מזדהה עם זה.
<משה פריאל: מוחה על זה.
איילת נחמיאס ורבין: לא, משה פריאל, אל תיסחף בבקשה.
איילת נחמיאס ורבין: עם כל הכבוד, זה לא - - -
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו בתחלואי החברה שיש לנו, מעסיק אותי - - -
איילת נחמיאס ורבין: סליחה, חבר הכנסת מקלב.
איילת נחמיאס ורבין: זה לא שיח ישיר.
איילת נחמיאס ורבין: כן, אני רק אענה לו.
איילת נחמיאס ורבין: אני שלחתי, יש לי עוזר - - -
איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת מקלב, אני צריכה לסיים את הדיון.
איילת נחמיאס ורבין: יש לי עוזר שנולד לו בן בכור.
איילת נחמיאס ורבין: ביום שישי הייתה ברית.
איילת נחמיאס ורבין: בשבת, לפי המלצה שלי, הוא הלך להדסה ביביי.
איילת נחמיאס ורבין: האחות משכה לו וקרעה לו את חבל הטבור.
איילת נחמיאס ורבין: בתוך זה הוא חזר עם טראומה.
איילת נחמיאס ורבין: הוא ואשתו חזרו עם טראומה.
איילת נחמיאס ורבין: אני שואל אותו איך היה בשבת?
איילת נחמיאס ורבין: הוא אומר לי הכל היה מצוין, חוץ מהדבר הזה.
איילת נחמיאס ורבין: כן, האחות הראשית גערה בה.
איילת נחמיאס ורבין: ומה הוא עושה עם העניין הזה?
איילת נחמיאס ורבין: מה הוא יכול לעשות בעניין הזה?
איילת נחמיאס ורבין: כל תחלואי הרפואה, כל תחלואי החברה שיש - אנחנו מזדהים עם כזה בן אדם?
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו לא מזדהים עם אנשים.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מחינו בעניין הזה, אבל אנחנו מדברים כאן על נתונים שנמצאים בפנינו - - -
איילת נחמיאס ורבין: טוב, חבר הכנסת מקלב, מכיוון שאני חייבת לסיים את הדיון - - -
<משה פריאל: כבוד יושבת הראש, אני אסכם במשפט אחד.
<משה פריאל: מה קורה בנושא הברית מילה – זה הפך לאישו במדינה ובצדק.
<משה פריאל: כי ראשית כולנו יהודים ואנחנו מחויבים ומצווים, אבל לצערי הרב, גם כאדם דתי ושומר מצוות, אני לא מתפלא אם אותו אזרח במדינת ישראל יהיה בסימן שאלה כן או לא, לנוכח מה הדיבורים שאני שומע כרגע.
<משה פריאל: איך יתכן שהרבנות הראשית - - -
<משה פריאל: תסתכל פה.
<משה פריאל: מה ששמעת פה, כן צריך להיות פיקוח.
<משה פריאל: איך יתכן שהרבנות הראשית – ותנו לי תשובה – מה קורה כיום עם הרב אסולין בחדרה.
<משה פריאל: האם הוא ממשיך לבצע את ה - - -
איילת נחמיאס ורבין: אדוני, אתה לא פונה ישירות.
איילת נחמיאס ורבין: בבקשה, יש לך שאלה, אתה רוצה לדעת מה קורה עם הרב אסולין, אנחנו- - -
<משה פריאל: זאת השאלה.
<משה פריאל: אנחנו - - -
איילת נחמיאס ורבין: מר פריאל, תודה רבה לך.
איילת נחמיאס ורבין: כאמור אני חייבת פשוט לסכם את הדיון.
איילת נחמיאס ורבין: מר פריאל מבקש לדעת והאמת שהיא שגם אני סקרנית לדעת מה קורה עם הרב אסולין.
<קריאה: הייתה החלטה.
<קריאה: ההחלטה שהתקבלה בזמנו לגבי הרב אסולין מחולקת לשניים.
<קריאה: אחד, שאין לו רשות ללמד תלמידים יותר - - -
איילת נחמיאס ורבין: לעולם?
<קריאה: במשך שלוש שנים.
<קריאה: וההחלטה השנייה, שאם תהיה עוד עבירת משמעת מהסוג הזה, אז הרישיון שלו וההסמכה שלו ישללו.
<משה פריאל: אבל הוא - - -
רחל עזריה: אבל אין לזה משמעות.
רחל עזריה: זה מה שמדהים.
<קריאה: זה התקבל לאור זאת שהיו מספר נימוקים.
<קריאה: אחד מהם היה שבסופו של דבר מי שביצע את הברית זה היה הרב, ולפי שידור שהוא הקרין בפנינו, האמא הסכימה שהוא יביא לשם סטודנט.
<קריאה: זו הייתה אמא פיליפינית - - -
<משה פריאל: אוי, באמת.
<משה פריאל: יש לי פה תיאור, ברשותך, יושבת הראש.
<משה פריאל: יש לי פה תיאור של משפחה דתית, שמתארים - - -
איילת נחמיאס ורבין: לא, אתה לא יכול להקריא עכשיו את המכתב.
איילת נחמיאס ורבין: אתה יכול להגיד שני משפטים מתוכו.
איילת נחמיאס ורבין: אתה לא יכול להקריא אותו.
<משה פריאל: בקיצור: משפחה דתית מהיישוב בית אליעזר שהזמינו מוהל.
<משה פריאל: מאחר שהם שומרי שבת, רצו שהמוהל יגיע רגלית.
<משה פריאל: הוא הגיע.
<משה פריאל: הוא ביצע את מה שהוא עשה והייתה הסתבכות וזיהומים וכו' וכו', ובאיזה שהוא מקום הוא כאילו - - -
איילת נחמיאס ורבין: מוהל מוסמך, לא מוסמך?
<משה פריאל: זה היה אותו הרב אסולין.
איילת נחמיאס ורבין: טוב, אז קודם כל אני רוצה לבקש, מר פריאל, כי אני לא יודעת, אולי ברבנות ובוועדה לא יודעים על האירוע הזה, ולכן אני מבקשת שאתה תעביר את התלונה.
איילת נחמיאס ורבין: זה ממש נראה לי המינימום להעביר את התלונה.
<משה פריאל: זה הופיע בעיתון.
<משה פריאל: אני מצטט מהעיתון.
איילת נחמיאס ורבין: אני באמת לא שמתי לב לזה בעיתון.
איילת נחמיאס ורבין: אני עברתי את הבריתות ובזאת אני משתדלת, רוב הזמן לפחות לשכוח מזה.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לתת לחברי הכנסת לסכם.
איילת נחמיאס ורבין: ד"ר וסטרייך, זה משהו מאד מאד חשוב?
איילת נחמיאס ורבין: כי יש לי עוד דובר אחד, אז דקה.
איילת נחמיאס ורבין: תני פרנק מנאמני תורה ועבודה, מאד קצר.
<תני פרנק: כן, אני אעשה את זה קצר מאד.
<תני פרנק: אנחנו פועלים בנושא הזה של המוהלים, חיזוק שירותי הדת.
<תני פרנק: ושוב, גם יש לי כאן ניסיון אישי.
<תני פרנק: לפני חמישה חודשים נולד לי בן ועברנו - - -
<תני פרנק: מזל טוב.
<משה פריאל: מזל טוב.
<תני פרנק: תודה.
<תני פרנק: ויש לי כבר ניסיון שני.
<תני פרנק: ובאמת היה לי חשוב ורק אחרי שגיליתי, היה לי בן שנולד שלוש שנים לפני ואז פחות הבנתי וידעתי שאני צריך לברר.
<תני פרנק: עשיתי גם בדיקה עם החברים, עם האנשים, אף אחד לא מברר באמת.
<תני פרנק: אף אחד לא יודע.
איילת נחמיאס ורבין: מי מוהל מוסמך ומי לא.
<תני פרנק: הם לא יודעים.
<תני פרנק: אני מאמין לכם שכוונותיכם טובות, אני בטוח - - -
<תני פרנק: מה הם לא יודעים?
רחל עזריה: אם הוא מוסמך או לא.
רחל עזריה: איך הוא הגיע למוהל?
<תני פרנק: יש כרטיס - - -
איילת נחמיאס ורבין: כשהוא בבית חולים - - -
איילת נחמיאס ורבין: אבל איך הוא הגיע למוהל הזה?
איילת נחמיאס ורבין: בדפי זהב?
<משה דגן: זה מופיע ברשימות באתר האינטרנט.
<משה דגן: קיבלת ממישהו המלצה, נכון?
<תני פרנק: מה שקורה זה שיש בדרך כלל מוהל אחד בעיר, שכולם מכירים אותו וכולם סומכים עליו ואז הוא עובר מפה לאוזן וממשיכים.
<תני פרנק: היום יש הרבה מוהלים צעירים שלא כולם מכירים, אבל יש מוהל שעושה עכשיו – המוהל המזמר, או כל מיני דברים, אז אנשים הולכים אחרי הדברים האלה.
<תני פרנק: הם לא בודקים.
<תני פרנק: לצערי אני אומר, הם לא יודעים.
<תני פרנק: הם לא מודעים.
רחל עזריה: אתה לא יודע, זה - - -
<תני פרנק: אפילו אם לא תהיה חקיקה ואנחנו כמובן תומכים בחקיקה.
איילת נחמיאס ורבין: שני משפטים, סליחה, תני.
<תני פרנק: שני משפטים.
<תני פרנק: אפילו אם לא תהיה חקיקה, תפעלו בבקשה להגביר את המודעות בכל צורה שהיא.
איילת נחמיאס ורבין: אני מצטרפת לקריאה הזו בכל לשון.
איילת נחמיאס ורבין: שתי הערות משני הנוכחים כאן, בבקשה, מה שמך?
<נריה כנפו: נריה כנפו, מנהל מכון על משמר הכנסת.
<נריה כנפו: יש לי בקשה, למרות לא יושבת ראש ועדה קבועה.
<נריה כנפו: אנשים שלא נרשמים לבקשת דיבור - - -
<נריה כנפו: נרשמתי.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא יודעת.
<נריה כנפו: אז זה יגיע.
<נריה כנפו: אני רק רוצה לשאול שאלה פשוטה.
<נריה כנפו: יש מקרים שמגיעים אליכם לבדיקה לגבי מוהלים שיש איתם בעיות – האם הרשימה הזאת מתפרסמת לטובת ההורים, שיכולים לדעת איזה מוהלים הם בעייתיים ולא לפנות אליהם, או שקורה מקרה ואף אחד בארץ לא יידע מזה ויכול להיות שהורה יזמין את המוהל הזה מחדש.
איילת נחמיאס ורבין: נריה, אני מוכרה להגיד לך, לפי מה שאני הבנתי מהרבנות וגם מד"ר וסטרייך, על פניו – וזה גם נשמע לי מטריד – זה נראה כאילו רוב הבעיות ורוב התלונות הן בכלל עם רופאים, לא עם מוהלים.
רחל עזריה: לא, לא, זה לא נכון.
איילת נחמיאס ורבין: סליחה, זה מה שד"ר וסטרייך אמר.
רחל עזריה: נו, בסדר.
איילת נחמיאס ורבין: אני שאלתי אותך על 144 התלונות.
<נריה כנפו: אני שואל עכשיו שאלה עקרונית.
רחל עזריה: זה מה שניסו לעשות פה ספין - - -
איילת נחמיאס ורבין: בדיוק, אני רוצה להבין.
רחל עזריה: זה הספין, זה הספין.
<נריה כנפו: אני שואל שאלה עקרונית, האם מתפרסמת רשימת המוהלים שהיו איתם בעיות.
<משה דגן: מתפרסמת רשימת הרופאים?
איילת נחמיאס ורבין: הנה, את רואה?
איילת נחמיאס ורבין: לזה התכוונתי.
<נריה כנפו: רשימת מוהלים שהיו איתם בעיות, כדי שהציבור יוכל להחליט אם הוא רוצה לקחת את המוהל הזה או לא.
רחל עזריה: זה א'-ב'.
איילת נחמיאס ורבין: נריה, תעצור רגע.
איילת נחמיאס ורבין: ד"ר וסטרייך, סליחה, רגע - - - -
רחל עזריה: אבל זה לא אותו דבר.
איילת נחמיאס ורבין: ד"ר וסטרייך, תבהיר את דבריך.
<נריה כנפו: מוהל שהיה ועשה בעיה - - -
איילת נחמיאס ורבין: נריה, אני רוצה להבהיר את השאלה.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להבין, עוד הפעם תאמר לי, התלונות שהגיעו לדיון בוועדה, עיקר התלונות הן על מוהלים מוסמכים, לא מוסמכים או רופאים?
<משה וסטרייך: רופאים לא מגיעים לוועדה בכלל.
איילת נחמיאס ורבין: אוקיי, שמנו בצד.
איילת נחמיאס ורבין: המסקנות.
איילת נחמיאס ורבין: השאלה הנכונה היא מה המסקנות.
איילת נחמיאס ורבין: האם מי שנמצא בסופו של דבר, הרי יש הרבה תלונות, אבל זה בגלל דימום או בגלל זיהום או בגלל דבר אחר - - -
איילת נחמיאס ורבין: לא, אבל דימום, סליחה, הוא אומר לך על דימום שהגיעו בגלל זה לטיפול נמרץ, חבר הכנסת מקלב.
איילת נחמיאס ורבין: זה מאד הפריע לי שהרב דגן אמר בראשית דבריו - - -
איילת נחמיאס ורבין: אבל זה לא אשמה של המוהל.
איילת נחמיאס ורבין: מי אמר?
איילת נחמיאס ורבין: סליחה, עם כל הכבוד.
איילת נחמיאס ורבין: הרב דגן, כשאתה אומר לי דימום, זה בסך הכל דימום, זה לא מקובל עלי.
איילת נחמיאס ורבין: גם דימום אצל תינוק שמגיע לטיפול נמרץ, חייב - - -
איילת נחמיאס ורבין: זה לא מקובל עלי.
<משה דגן: לא, יש בעיות - - -
<משה דגן: הנה, זאת התשובה, שלא.
<משה דגן: יש בעיות דימום ש - - -
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה תשובה מד"ר וסטרייך, הרב דגן.
איילת נחמיאס ורבין: גם אני לא רופאה.
<משה וסטרייך: יכול להיות שיש מצבים שהחולה יכול להיות מאד מאד חולה, אפילו בסכנת חיים והמוהל לא אשם.
<משה וסטרייך: למשל, לדוגמא, ילד יש לו המופיליה ולא גילו את זה לפני הברית.
איילת נחמיאס ורבין: אוקיי, כמה מקרים כאלה יש, שילדים היה להם דימום מאד רציני וזה היה עקב המופיליה?
<משה וסטרייך: שלושה-ארבעה מקרים - - -
איילת נחמיאס ורבין: זה היה עקב המופיליה שלא גילו אותה?
<יובל בר יוסף: לא בהכרח.
<משה וסטרייך: לא, לא המופיליה.
<משה וסטרייך: אבל לא באשמת המוהל.
<משה וסטרייך: לא, אבל המוהל לא ידע.
<משה וסטרייך: או שהם לא קראו לו, או שלא הגיעו אליו.
<משה וסטרייך: כל מיני סיבות וזה המוהל - - -
איילת נחמיאס ורבין: אבל אני שאלתי שוב, כמה בעיות - - -
איילת נחמיאס ורבין: אשמת המוהל.
איילת נחמיאס ורבין: לא, לפני זה.
איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת כמה בעיות היו עם מוהלים מוסמכים, כמה בעיות היו עם מוהלים לא מוסמכים וזה מתחבר לשאלה של נריה, האם יש דרך לדעת.
איילת נחמיאס ורבין: נניח שהוועדה החליטה שמוהל לא עשה ברית מילה כסדרה.
איילת נחמיאס ורבין: זה מקובל עליך, מקלב, שיש מוהלים שעושים טעויות?
איילת נחמיאס ורבין: שיש להם בעיות בברית?
איילת נחמיאס ורבין: זה קורה, נכון?
איילת נחמיאס ורבין: קרה יותר אצל רופאים.
איילת נחמיאס ורבין: רגע, קורה, נכון?
איילת נחמיאס ורבין: אני שאלתי וד"ר וסטרייך אומר שזה לא נכון.
איילת נחמיאס ורבין: ד"ר וסטרייך אמר שזה לא נכון.
איילת נחמיאס ורבין: הוא כן אמר.
איילת נחמיאס ורבין: מהמסקנה.
איילת נחמיאס ורבין: את שאלת שתי שאלות.
איילת נחמיאס ורבין: האם הבדיקה בתלונות שהיו, כמה היו רופאים וכמה לא.
איילת נחמיאס ורבין: במסקנות, באשמה שיש על מי שביצע, אז שם התברר ששם זה 100 אחוז רופאים.
איילת נחמיאס ורבין: מאה אחוז רופאים?
איילת נחמיאס ורבין: יש תלונות.
איילת נחמיאס ורבין: חברים, אני לא מצליחה להבין.
רחל עזריה: לא, אני מבינה.
רחל עזריה: יש עכשיו 42 מקרים - - -
רחל עזריה: אני מבינה היטב ואני רוצה - - -
רחל עזריה: שהם בדקו אותם - - -
רחל עזריה: כבוד יושבת הראש - - -
איילת נחמיאס ורבין: סליחה שאני אומרת לך, 41 מקרים שהם מעידים עליהם שהגיעו אליהם.
איילת נחמיאס ורבין: מה עם מקרים אגב שלא מדווחים?
איילת נחמיאס ורבין: אבל בואו נשים את זה לשנייה אחת בצד.
<משה דגן: מה פירוש?
<משה דגן: בית החולים מחויב לדווח.
איילת נחמיאס ורבין: זה לא הגיוני שלא.
<יובל בר יוסף: יש לי את הפירוט מתוך בתי חולים - - -
רחל עזריה: הנה, בבקשה.
<יובל בר יוסף: אנחנו נמצאים באירוע במצב של תת דיווח.
רחל עזריה: תת דיווח.
רחל עזריה: כי המספרים בבית החולים לא מתיישבים.
איילת נחמיאס ורבין: ברור, זה לא רק על מוהלים, הרב דגן.
איילת נחמיאס ורבין: אל תיקחו את זה אישית.
<יובל בר יוסף: - - -לעומת 3-4-5 מקרים מאיכילוב, שזה בית החולים שלי - - -
רחל עזריה: 38 מקרים בבית חולים העמק?
<יובל בר יוסף: העמק, לעומת 3 עד חמישה באיכילוב.
<יובל בר יוסף: וזה השתנה - - -
רחל עזריה: וממה שאתם יודעים, על כמה?
<קריאה: בית חולים לא מדווח למרות ההוראות - - -
איילת נחמיאס ורבין: יכול להיות, רגע, סליחה.
רחל עזריה: אבל זה חלק מהבעיה.
איילת נחמיאס ורבין: אבל זה חלק מהמורכבות, הרב - - -
רחל עזריה: אבל זה כל הזמן חוזר לזה.
איילת נחמיאס ורבין: סליחה, חברים.
רחל עזריה: אני רוצה לומר משפט אחד.
<נריה כנפו: אבל הם לא ענו.
רחל עזריה: לא, הם לא ענו.
רחל עזריה: אין להם תשובה, נו.
איילת נחמיאס ורבין: הם לא ענו לך, כי אין להם תשובה על השאלה הזאת.
<נריה כנפו: הם מפרסמים - - -
רחל עזריה: לא, הם לא מפרסמים.
איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע שהתשובה היא לא.
איילת נחמיאס ורבין: מפרסמים?
<משה דגן: יש דרך לעשות את זה לפי חוק חופש המידע.
<משה דגן: אתה יכול לפנות ולבקש.
<משה דגן: אני צריך לפנות - - -
רחל עזריה: די, נו, אבל זה 30 יום וזה - - -
<נריה כנפו: אני רוצה עכשיו - - -
איילת נחמיאס ורבין: לא, לא, נאמני תורה ועבודה - - -
רחל עזריה: הוא נריה.
איילת נחמיאס ורבין: נריה, סליחה.
איילת נחמיאס ורבין: סליחה תני, אני מתנצלת.
איילת נחמיאס ורבין: נריה, אני מבקשת, אני לא רוצה לקרוא לך לסדר.
רחל עזריה: הוא לא חבר כנסת, את לא יכולה.
איילת נחמיאס ורבין: לא, זה לא משנה, לקרוא לסדר אפשר כל בן אדם למיטב ידיעתי.
איילת נחמיאס ורבין: זה יותר קשה כשיולי אדלשטיין קורא לך לסדר, זה נכון.
איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת, הדיון הוא דיון לא כל כך פשוט ואני רוצה לבקש מחברת הכנסת רחל עזריה לסכם.
רחל עזריה: בסדר, תודה רבה כבוד יושבת הראש.
רחל עזריה: מה שאנחנו רואים פה, אני מרגישה שזה כמו עליסה בארץ הפלאות וזה כמו מלכוד 22.
רחל עזריה: זאת אומרת אומרים לי כן, אפשר להתלונן, אבל זה רק אם הוא מוסמך וגם אם הוא מוסמך ועשה משהו לא בסדר, אז אנחנו נגיד לו שהוא צריך לעבור קורס, אבל בינתיים מותר לו להמשיך להיות מוהל.
רחל עזריה: הוא גם יכול לא לעשות את הקורס, הוא פשוט יפסיק להיות מוסמך ואין לזה שום משמעות.
רחל עזריה: אתם לא מפרסמים את מי שעושה דברים שהם לא כדין והם לא בסדר, אין שום פיקוח.
רחל עזריה: אתם בתת דיווח.
רחל עזריה: ואנחנו - וזו תופעה מדהימה – אנחנו מציעים לכם להיות אלה שיכולים לפקח, הנה, בואו נעשה טרייד אוף.
רחל עזריה: ניקח את הכשרות – ניתן לכם את המוהלים.
רחל עזריה: אתם לא רוצים לקחת את המוהלים ואני לא מבינה.
רחל עזריה: יש לכם.
רחל עזריה: אנחנו רוצים להסדיר, אנחנו חושבים על ההורים לילדים קטנים שלא יודעים.
רחל עזריה: אחרי הלידה, הדבר האחרון שהורה מסוגל לעשות זה לבדוק אם המוהל מפוקח או לא מפוקח.
רחל עזריה: אנחנו לא יודעים בכלל איפה הרשימות נמצאות.
רחל עזריה: וגם הם יודעים, להטיל את האחריות על ההורים?
רחל עזריה: יש פה רופאת שיניים, היא אמרה לי קודם, מה, אסור לעשות שום טיפול אם אין לה רישיון.
רחל עזריה: היא תיענש.
רחל עזריה: היא לא רק אולי יגידו לה לעשות שוב קורס, היא תיענש.
רחל עזריה: זה אסור ולא יכול להיות שבפעילות כירורגית כזו זה מותר.
רחל עזריה: וזה שאתם בתת דיווח וזה שאין ענישה וזה שאין משמעות, אנחנו כאילו יושבים פה בדיון שהוא פשוט כאילו נחמד.
רחל עזריה: זאת אומרת עשינו את הדיון, הכל בסדר, אנחנו עשינו את הכותרת שלנו, אך בסופו של דבר אין לנו שום דרך לדאוג לתינוקות.
רחל עזריה: תינוקות בני שמונה ימים היום שעוברים ברית מילה, אין לנו שום דבר לדעת שהכל יהיה בסדר.
רחל עזריה: בעצם אתם מועלים בתפקידכם לדעתי, כי אתם לא מאפשרים לנו לחוקק את החוק ואתם מתנגדים לחוק, ואנחנו מועלים בתפקידנו כי אנחנו בעצם לא יכולים לתת לתינוקות את ההגנה הראויה להם.
רחל עזריה: אפשר משפט?
איילת נחמיאס ורבין: בבקשה, חבר הכנסת מקלב, אבל ממש משפט, כי אני כבר צריכה לסיים.
איילת נחמיאס ורבין: ממש משפט אחד.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מודעים לזה וזה יכול להיות דבר טוב שהיום יש מודעות יותר גדולה להכשרה של מוהלים, מה הפועל היוצא שיכול להיות, לא לסכנות, אבל אולי לתופעות שיכולות לקרות בעקבות מילה, זה בעקבות כך שאולי התקשורת מציפה איזה מקרים שניים, בו בזמן שלפי כל קנה מידה, האחוזים מפגיעה והתופעות שיש מבריתות הם נמוכים מכל פעילות כירורגית או התערבות, או פרוצדורה כזו או אחרת, אין ספק.
איילת נחמיאס ורבין: לצערנו אנחנו בפרוצדורות רפואיות הכי פשוטות שיש, שומעים על מקרים מאד קשים וגם שקורים בעקבות פעולה או פרוצדורה רפואית ואולי גם בעקבות אולי אנשים שלא פעלו נכון.
איילת נחמיאס ורבין: אבל בכל הפרמטרים האלה בנושא של המילה, אנחנו רואים את האחוזים הכי נמוכים.
איילת נחמיאס ורבין: לא זו אף זו, צריך לדעת שאני לא חושב שיש עוד, זאת אומרת ממה שמוצג בפנינו, שבמחלקה והרבנות הראשית ביקשה וועדה הבין משרדית, פועלת בעניין הזה, היא יושבת, יש לה שקיפות מלאה משנת 2011, מה שדרשו ושהממצאים כאן מפורטים ואנחנו בסוף נצא עם דברים שלא בקשר לעניין הזה ואנחנו נחטא לאמת, שהציגו בפנינו נתונים שהם ביקשו את הדיווח מבתי החולים.
איילת נחמיאס ורבין: עכשיו יגידו לא מדווחים.
איילת נחמיאס ורבין: לא מדווחים - - - שאמרו תיקחו לבתי חולים, למה יש תת דיווח.
איילת נחמיאס ורבין: זה גם אשמה שלהם?
איילת נחמיאס ורבין: אבל במה שמקבלים, הם יודעים לפלח והם מצויים בוועדה הכי מקצועית שיכולה להיות.
איילת נחמיאס ורבין: אף אחד לא יכול - - -
איילת נחמיאס ורבין: לא, אני דווקא שאלתי שאלה שלא ענו לי עליה, אבל בסדר.
איילת נחמיאס ורבין: גם מקרים וכפי רק בסוף הוועדה התוודעת לכל העניין, כמו אחרים, שילדים שהגיעו לטיפול נמרץ זה לא בגלל אשמת המוהל, זה יכול להיות בגלל אשמה או שלא ידעו שיש לו בעיה קשה - - -
איילת נחמיאס ורבין: זה יכול להיות.
איילת נחמיאס ורבין: לא, ד"ר וסטרייך לא אמר שזה באופן אוטומטי.
איילת נחמיאס ורבין: לא, הוא אמר, הוא אמר - - -
איילת נחמיאס ורבין: הוא אמר שהוא מקבלים שזה לא היה באשמת המוהל.
איילת נחמיאס ורבין: הוא אמר שמתוך ה-41 מקרים האלה, שהיו בשנת 2016, מי שנמצא אשם בסופו של דבר, שבאמת הייתה רשלנות של מבצע הברית, זה היה רופא וזה לא היה מוהל.
איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת מקלב, אני חייבת לסכם.
איילת נחמיאס ורבין: אז אין ספק בדבר אחד.
איילת נחמיאס ורבין: אני רק רוצה שלא נצא בהרגשה – ויש כאן שאלות האם צריך להכריח את תושבי מדינת ישראל לקחת דווקא מוהל מוסמך על ידי הרבנות, אני מתנגד לכזאת חקיקה, בגלל שאני חושב שכמו שאנחנו לא מחייבים - - -
איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת מקלב, אני מוכרחה לסגור את הדיון.
איילת נחמיאס ורבין: כפי שאני לא מחייב מישהו לעשות ברית או לא לעשות ברית, אין חיוב במדינת ישראל על מישהו לבצע ברית או לא לבצע ברית.
איילת נחמיאס ורבין: באותה מידה אי אפשר, כשאני רוצה לבצע ברית לילד שלי, עדיין לא נקבע במדינת היהודים שברית זה דבר מסוכן ושזה תהליך - - -
רחל עזריה: זה לפחות מחייב פיקוח.
רחל עזריה: שצריך להיות מישהו מוסמך.
רחל עזריה: זה לא נקבע וזה גם לא ייקבע אם ירצה השם.
איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת מקלב, אני מוכרחה לסיים ואני רוצה לסכם את הדיון.
איילת נחמיאס ורבין: עברנו את השבת, עברנו על המילה, אנחנו כבר לא צריכים מתנגדים במדינת היהודים.
איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת מקלב, אם אני הייתי אצלך בוועדת המדע, אתה היית מסכים שאני - - -
איילת נחמיאס ורבין: אז בבקשה, תן לי לסיים את הדיון.
איילת נחמיאס ורבין: את הרבה יותר - - -
איילת נחמיאס ורבין: אני מאד.
רחל עזריה: הרבה יותר מה?
רחל עזריה: גמישה ממני.
איילת נחמיאס ורבין: אני מאד משתדלת, כי אתה יודע, כי לכולנו בכנסת יש חולשה מאד גדולה אליך, אבל עם כל הכבוד, אני - - -
רחל עזריה: כן, הפמיניסט של יהדות התורה.
איילת נחמיאס ורבין: לא, הוא הרבה יותר מזה ואנחנו כולנו יודעים.
איילת נחמיאס ורבין: באמת, מלא כרימון.
איילת נחמיאס ורבין: אני לבד פה, אני צריך להגן על זה.
איילת נחמיאס ורבין: זהו, אלף זה בדיוק מה שרציתי להגיד לך, חבר הכנסת מקלב.
איילת נחמיאס ורבין: בגלל שאני רואה בכך חבר כנסת כל כך משמעותי וגם כל המדדים של הכנסת הזאת מעידים על כך, אני יודעת שבסוף הציבור במדינת ישראל מעניין אותך ומטריד אותך.
איילת נחמיאס ורבין: ואני רוצה להגיד לך, א' אני אומר בשם חבר הכנסת אלעזר שטרן, שהניח הצעת חוק בנושא הצעת החורק המוהלים הוא לא יכול היה להישאר כאן מאותה סיבה שאני צריכה ללכת לישיבת הסיעה.
איילת נחמיאס ורבין: אני הבטחתי לו שאני אציין שוב שיש לו את חוק המוהלים.
איילת נחמיאס ורבין: אני מוכרחה להגיד לך משהו, חבר הכנסת מקלב.
איילת נחמיאס ורבין: כמי שבכלל לא חלפה לה השאלה בראש, האם הילדים שלי, הבנים שלי יעברו ברית או לא יעברו ברית, אני רוצה להיות מסוגלת באמת לסמוך גם על הרבנות הראשית, גם אם אני בחרתי אגב לעשות את זה אצל רופא שהוא גם מוהל.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה שהציבור הישראלי יוכל לדעת אצל מי הוא מפקיד את תינוקו בן השמונה ימים, ואני יודעת שזה אינטרס שלך גם.
איילת נחמיאס ורבין: כי האירוע הזה הוא אירוע דתי גם בשבילי, אבל הוא גם אירוע כירורגי.
איילת נחמיאס ורבין: אי אפשר להתעלם מהדבר הזה.
איילת נחמיאס ורבין: ואני יודעת שאנחנו גם רוצים שהתינוק יסבול כמה שפחות, אנחנו יודעים את זה.
איילת נחמיאס ורבין: ולכן כשבאה הרבנות הראשית ואומרת לי שאנחנו מעבירים כל מיני פרוספקטים וברושורים כדי שיידעו שיש מוהלים מוסמכים ולא מוסמכים - - -
רחל עזריה: אנחנו בכלל לא שם.
איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לכם, אנחנו נמצאים במקום יותר רחוק מזה.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה גם האינטרס שלכם, כמי שבסופו של דבר מסמיכים את המוהלים האלה.
איילת נחמיאס ורבין: אני בטוחה שאתם הייתם רוצים להפחית את האירוע האלה עוד פחות ואני משוכנעת ואגב אני רוצה להגיד לכם משהו.
איילת נחמיאס ורבין: אמרתי קודם, אני באה מעולם של ניהול.
איילת נחמיאס ורבין: לא הגיוני בעיני בכמויות כאלה של בריתות, ואגב אתם רוצים שתהיינה הרבה בריתות במדינת ישראל.
איילת נחמיאס ורבין: כי בסוף, בוודאי יהודים, נכון?
איילת נחמיאס ורבין: גם מטעמים בריאותיים.
איילת נחמיאס ורבין: אבל אם אנחנו רוצים שתהיינה בריתות במדינת ישראל, בואו גם ניתן את השירות המלא לאזרחים ונדאג שמי שמבצע את הבריתות האלה הוא בן אדם מוסמך שעבר תחת ידינו - ולצורך העניין אני יוצאת מנקודת הנחה, ואגב, מאד התרשמתי מד"ר וסטרייך - באמת אז אנחנו רוצים לדעת שתחת ידינו יוצאים מוהלים מוסמכים שיכולים לעשות את זה.
איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת מקלב, אנחנו לא נמצאים, נדמה לך שאנחנו נמצאים בשני עולמות שונים.
איילת נחמיאס ורבין: זה לא נכון.
איילת נחמיאס ורבין: הם לא זקוקים לכזאת הגנה ממך.
איילת נחמיאס ורבין: באמת, אני חושבת שיכול שקצת תנוח דעתך.
איילת נחמיאס ורבין: לטעמי אנחנו כולנו רוצים כאן את אותו דבר.
איילת נחמיאס ורבין: את אותו דבר.
איילת נחמיאס ורבין: אז נכון, גם בפרוצדורות רפואיות אין מאה אחוז.
איילת נחמיאס ורבין: אתם צודקים, אבל אני כן רוצה להעיר משהו על ברית המילה.
איילת נחמיאס ורבין: מעבר לזה שמדובר בילד בן 8 ימים, שמדובר בנזקים לטווח ארוך, זה נזקים לטווח ארוך באירוע הזה, זה לא אירוע רגיל.
איילת נחמיאס ורבין: בואו, צריך להגיד את האמת, זה לא אירוע שגרתי וזה לא אירוע רגיל וגם אגב בגלל שזה אירוע דתי, אני חושבת שמותר לנו לצפות שזה יהיה באינטרס של הרבנות הראשית ושל מי שרואים את עצמם כנציגיה הבכירים של הדת היהודית, שהם ירצו שמי שיעשו את המילה יהיו מוהלים מוסמכים.
איילת נחמיאס ורבין: ושהציבור יידע ויוכל להיחשף לזה, למי הוא אותו מוהל שאצלו כן קרתה התקלה.
איילת נחמיאס ורבין: אני באמת חושבת שאנחנו צריכים להידרש לעניין הזה.
איילת נחמיאס ורבין: זה היה דיון מהיר.
איילת נחמיאס ורבין: הסוגיה הזו צפה ועולה וכמו שאמר חבר הכנסת מקלב בצדק, הורים יותר מודעים ונוטים לפרסם יותר.
איילת נחמיאס ורבין: עדיין אני משוכנעת שאנחנו מצויים בתת דיווח.
איילת נחמיאס ורבין: זה אינטרס של כולנו לדעת שהתינוקות של כולנו נמצאים בידיים הכי טובות.
רחל עזריה: תודה רבה, יישר כוח.
רחל עזריה: תודה רבה לך.