GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא בתחרות מה יותר חשוב.
יפעת שאשא ביטון: הם צריכים כל כך הרבה דברים.
<אילן שמש: אני לא אומר מה יותר חשוב, אני אומר שלהשכלה אין אפילו הבנה שזה משמעותי.
<אילן שמש: לשמחתי בכלא הזה הבינו, והם באמת נותנים, היו תקופות שבהם היו מענישים את הילדים על ידי כך שלא מביאים אותם ללימודים.
<אילן שמש: היום המצב התהפך.
<אילן שמש: הלימודים קודמים לכול, ומהבחינה הזאת דווקא בכלא אופק אין לנו בעיה.
<אילן שמש: למה היה חשוב לי כן לבוא ולהגיד לפחות משפט אחד?
<אילן שמש: אל תפספסו את ההשכלה כחלק מאוד משמעותי בכל המקומות שבהם אתם מתעסקים בנושא של שיקום אסירים וחבר'ה קשים ביותר.
<אילן שמש: זה אולי הכלי הכי משמעותי שיש בידיים שלכם לשקם את הילדים.
יפעת שאשא ביטון: אז קודם כל, תודה רבה, כי אני מבינה שגם עוד אחת מהמלצות הוועדה התקבלו.
יפעת שאשא ביטון: אחרי הביקור אנחנו אמרנו שלא להביא ילד לתהליך חינוכי זה לא עונש, אנחנו חייבים את זה בשביל תהליך השיקום, אז אני שמחה שזה שם.
<טובה בן ארי: אני יכולה להגיד לך שאני מאוד התרגשתי.
<טובה בן ארי: הייתי בכלא אופק לפני שבוע, ארבעה ימים.
<טובה בן ארי: אני פגשתי תלמיד אחד שלמד קרוא וכתוב בגיל 16.
<טובה בן ארי: הוא כתב על הלוח, אחד הבתים של אחד המשוררים, הוא כתב שם איזשהו בית שהוא הצליח לכתוב בעצמו.
<טובה בן ארי: זה דבר שמאוד ריגש אותי.
<אילן שמש: היא ממונה זכויות הילד במשרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: אם אני לא אדע, מי ידע?
<אילן שמש: היא תמיד מתקיפה אותנו, את משרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: קודם כל תודה רבה לכולכם על ההשתתפות וגם לנציגי שב"ס שהגיעו ככה בהחלט בנציגות מורחבת ומרשימה.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר את הדברים לא בפוליטיקלי קורקט.
יפעת שאשא ביטון: ומשה גם היטיב להציג את המציאות שאיתה מתמודדים.
יפעת שאשא ביטון: זה לא שאם נעשה הכול הכול הכול, לא יהיו מקרי אלימות.
יפעת שאשא ביטון: יהיו.
יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו לא משלימים עם זה.
יפעת שאשא ביטון: המטרה שלנו היא לראות איך אנחנו ממזערים את זה, איך אנחנו מתמודדים עם המציאות הזאת, עם האווירה האלימה, עם כל מה שאת, ד"ר לרנאו, גם הצגת בתוך כותלי בית הסוהר כדי למזער את מקרי האלימות, כדי להיות שם כשזה קורה, כדי לטפל בזה כשזה קורה.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזו המטרה של כולנו, שכשקורה משהו, אז שאנחנו באמת נהיה שם כדי לטפל ונעשה את זה במלוא הרצינות ובמלוא כובד המשקל.
יפעת שאשא ביטון: וכן, גם אם מישהו צריך לשאת שם באחריות או לשלם מחיר אז הוא יעשה את זה, כי אנחנו חייבים להיות שם בשביל הילדים ולראות איך אנחנו מסייעים להם גם בסיפור הזה.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה, בבקשה, בהמלצות, בכלל בסיכום הדיון, גם לברך על התהליכים שהוצגו כאן, תהליכים שמתרחשים בכלא אופק וגם על החיזוק שנתנה ד"ר לרנאו בהיבט הזה.
יפעת שאשא ביטון: אני כן רוצה להתייחס לנושא של סנכרון בין המערכות ושיתופי פעולה כפי שהציגה לירון, זה מאוד מאוד חשוב.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שגם העברת השיח, יחד עם הסנגוריה, יחד עם כל גוף שבעצם שותף ומקבל מידע, זה מאוד חיוני גם לכם כשב"ס ביכולת לטפל או אולי לדעת דברים שסופרו למישהו אחר ולא סופרו לכם, ולכן האיחוד פה, החיבור בין כולם הוא מאוד חשוב ומשמעותי.
יפעת שאשא ביטון: כמובן הנושא של הגברת ערנות ומודעות כדי למזער את הפגיעה, קיום של שיח בתוך כותלי הכלא כדי גם לדובב וגם לתת לנערים את התחושה שיש להם כתובת והם יכולים לפנות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נגיע לסיור כוועדה, אנחנו נרצה לשמוע את הנתונים, נרצה לראות מקרוב גם את מרכז הקשב שחוסך לנו את העניין של האפוטרופוס, כן מאשר ריטלין או לא מאשר ריטלין, כי מצאתם את הדרך היצירתית לטפל בזה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נבוא ונראה את הדברים מקרוב.
יפעת שאשא ביטון: ושוב, תודה רבה לכולכם על הנוכחות ועל הדיון הרציני.
יפעת שאשא ביטון: ברשותכם, אני פותחת את דיון הוועדה בנושא מעורבות הרשויות, למען הילד, בעת משברי גירושין והתמודדות עם תופעת "ניכור הורי".
יפעת שאשא ביטון: כמה דברים לפני שניכנס למהות.
יפעת שאשא ביטון: הדיון הזה הוא מסוג הדיונים הנפיצים, מניסיון אישי מאוד מאוד טעון עם הרבה מאוד אמוציות.
יפעת שאשא ביטון: האמוציות עלו עוד לפני שבכלל פתחנו את הדיון ואנחנו כבר חווים את זה מאותו רגע שהנושא עלה לאתר, וזה בסדר וזה לגיטימי ואני בהחלט מבינה לליבם של כולם.
יפעת שאשא ביטון: אבל חשוב לי שהדיון הזה יתנהל בצורה מכובדת ומכבדת.
יפעת שאשא ביטון: חשוב לי שאנחנו נשמע את כל הצדדים כדי שנוכל ללמוד או לפחות לצאת מכאן גם עם תובנות וגם עם פרקטיקה כדי לשנות את המציאות הזו ולו במעט.
יפעת שאשא ביטון: חשוב לי שכולנו נזכור שהדיון הזה לא נכנס למלחמה של בין המינים שהיא כואבת מאוד.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כאן בשביל הילד.
יפעת שאשא ביטון: הדיון הזה כאן בוועדה לזכויות הילד הוא למען הילדים.
יפעת שאשא ביטון: כשאנחנו מדברים על ניכור הורי, אני לא נכנסת עכשיו לפגיעה של גבר באשתו או האישה בגבר אלא אנחנו נכנסים לשאלה מה זה עושה לילדים שנמצאים בסיטואציה הזאת כאשר ילד לא רואה את אחד מהוריו.
יפעת שאשא ביטון: שאנחנו נתייחס לסוגיה של הטיה מגדרית בשיקולי הדעת של חלק מהמוסדות, אנחנו לא נתייחס רק לפגיעה של אותה הטיה מגדרית לצורך העניין באחד מהצדדים אלא אנחנו נתייחס למה זה עושה לילד, לילד שנמצא במרכז העניינים.
יפעת שאשא ביטון: לצערי הרב במלחמות הגירושין אנחנו כל כך עסוקים במלחמה של בין הצדדים ואנחנו כמעט שוכחים שיש ילדים באמצע.
יפעת שאשא ביטון: לכן הדיון הזה יתמקד כל כולו בילד ואיך אנחנו עוזרים לילדים לשרוד את התקופה הקשה הזו ואיך אנחנו עוזרים לילדים בסופו של דבר שיזכו - אגב, לפי האמנה הבין לאומית לזכויות הילד – גם לאימא וגם לאבא לאחר הגירושין.
יפעת שאשא ביטון: ההורים מתגרשים אחד מהשני אבל הילדים נשארים זקוקים להם, לא רק בנישואין אלא גם בגירושין.
יפעת שאשא ביטון: לשם אני מבקשת לכוון את הדיון.
יפעת שאשא ביטון: לכן אני מאוד אודה לכולכם אם אנחנו באמת נשמור על שיח מכבד ללא התפרצויות.
יפעת שאשא ביטון: אני בדרך כלל מאפשרת שיח בין המשתתפים אבל בגלל שאני מזהה את הפוטנציאל שיש כאן, אני אומרת מראש שאחד או אחת שיתפרצו שלא ברשות הדיבור שלהם, אני פשוט אוציא.
יפעת שאשא ביטון: לא תהיה לי ברירה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו גם חדר עם נוכחות רבה ואם אני אדרש לכך, אני אומרת שמי שיתפרץ, ימצא את עצמו בחוץ.
יפעת שאשא ביטון: לפני שאני פותחת את הדיון אני מקריאה לפרוטוקול.
יפעת שאשא ביטון: אני קובעת כי לפי סעיף 120 לתקנון, ככל שתהיה בקשה או שיעלה הצורך, יימחקו מהפרוטוקול המפורסם לעיון הציבור פרטים מזהים של דוברים או של קטינים עליהם דובר בדיון או חלקים מסוימים מתוך הדברים שנאמרו לפרוטוקול, ככל שהדבר נדרש כדי להגן על עניינים של קטינים.
יפעת שאשא ביטון: אני קובעת כי לפי סעיף 120 לתקנון ככל שתהיה בקשה או שיעלה הצורך, יימחקו מהפרוטוקול המפורסם לעיון הציבור פרטים מזהים של דוברים או חלקים מסוימים מתוך הדברים שנאמרו לפרוטוקול, ככל שהדבר נדרש לבקשת מי שהשתתף בישיבה, אם העמדת הפרוטוקול לעיון הציבור עשויה לגרום לו נזק או לזולתו.
יפעת שאשא ביטון: אני מאוד מבקשת מהמשתתפים, בעיקר בעדויות האישיות, לא להזכיר שמות, בטח לא של הילדים, כדי שנוכל להגן עליהם גם מהבחינה הזו.
יפעת שאשא ביטון: אני נכנסת עכשיו לתוך מהות הדיון.
יפעת שאשא ביטון: הדיון הזה בעצם זומן מתוך פניות שהגיעו אלי, גם מהורים גברים ונשים, אבל בעיקר מילדים.
יפעת שאשא ביטון: ילדים שפנו אלי.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהזעזוע או הזעקה האמיתית הייתה כאשר ילדים כנראה הרגישו שאין להם למי לפנות עד כדי כך שהם הגיעו אלי, חברת כנסת, יושבת ראש הוועדה לזכויות הילד.
יפעת שאשא ביטון: נסו רגע להיכנס לראש של ילד, אזרח, שמרגיש שזה המוצא האחרון שלו ופשוט עושה את הפנייה הזאת.
יפעת שאשא ביטון: מתוך הליווי של ילדים, הבנתי את הקושי והמצוקה האמיתית שלהם מבחינת המענה, מבחינת האוזן הקשבת, מבחינת הסיוע שהם נדרשים לו והם לא מצליחים למצוא אותו בתוך המציאות בה הם נמצאים בין האב לאם.
יפעת שאשא ביטון: חלק מהמקרים או מקרים נוספים ליוותה מיכל, כתבת "ישראל היום" והיא גם הביאה אותם בכתבה מאוד מאוד מפורטת שגם היא היוותה טריגר לדיון מבחינת חומרת המקרים ובעיקר חוסר האונים האמיתי לסייע גם לילדים וגם לאבות - במקרה של הכתבה של מיכל – בתוך הסיטואציה הקשה הזו.
יפעת שאשא ביטון: לכן אנחנו כאן.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כאן ואני רוצה לספר לכם על מקרה בוחן אחד כדי שתבינו למה אני מתכוונת וממנו נתחיל קודם כל בשמיעת עדויות, בשמיעת התייחסויות לסוגיות השונות ולאחר מכן נשמע את ההתייחסות של משרדי הממשלה לנוכח מה שיעלה כאן כי חייב להיות שינוי.
יפעת שאשא ביטון: חייב להיות שינוי בתפיסה החברתית שאנחנו נמצאים בה.
יפעת שאשא ביטון: התפיסה הזו בסופו של דבר משפיעה על הדרך בה אנחנו בוחרים לטפל בסוגיות השונות.
יפעת שאשא ביטון: אני זיהיתי הטיה מגדרית באופן שבמקרים שהם לא מעטים, בהם יש לצורך העניין אולי פגיעה מצד אם וילדים שמבקשים לעבור לצד האב, וההחלטה של הרשויות היא ללוות את האם, דבר שהוא חשוב כי הילדים זקוקים גם לה וגם לאב, אבל בשום מקום בדרך אף אחד לא קם ואמר, בסדר, אנחנו נעביר את הילדים לאב, אנחנו נוציא אותם למשפחת אומנה עד שהדברים יסתדרו, ואני קמתי והתערבתי ואמרתי שאם הילדים רוצים לעבור לאב שיהיה משמורן והאב לצורך העניין כשיר וטוב להם והם בטוחים שם והם גם היו שם, אז למה מוציאים את הילד לגורם שלישי כשיש לנו את הפתרון בתוך הבית?
יפעת שאשא ביטון: אז אמרו שאלה סכסוכי גירושין, זה מורכב, אנחנו לא נמצאים שם.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שכאשר יש חשש מצד אב שעלול לפגוע בילדים שלו, הוא יראה אותם במרכז קשר.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שבמקרים הפוכים זה קורה מעט מאוד ולרוב אנחנו בוחרים ליצור תהליך של שיקום.
יפעת שאשא ביטון: שוב, אני בעד התהליך של שיקום גם במקרה הזה וגם במקרה אחר.
יפעת שאשא ביטון: כל הנושאים האלה בסופו של דבר מתחברים גם לעניין של ניכור הורי.
יפעת שאשא ביטון: שאלו אותי איך זה קשור לניכור הורי.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שכאשר מונעים מילד לראות את ההורה או כשילד לא רואה את אחד ההורים באופן קבוע, אין שאלה שיש כאן ניכור הורי.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא צריכים להוכיח שום דבר בסיפור הזה כי הרי לילד יש את הזכות הבסיסית לראות את שני הוריו.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהמקרה שהכי נגע בי הוא כאשר ליוויתי שתי בנות שהפכו להיות קורבן של המלחמה בין האם לאב.
יפעת שאשא ביטון: הן נמצאות במשמורת של האם וכל פעם כשהאם רוצה להעניש את האבא, היא לא שולחת אותן לצופים או שפתאום היא מבטלת להן טיול שהן היו אמורות לצאת אליו מחר בבוקר או שהיא פתאום מחליטה באמצע הלילה – למרות שזה סוכם מראש – שהיא שולחת משטרה ומחזירה אותן הביתה.
יפעת שאשא ביטון: כל מיני תופעות כאלה.
יפעת שאשא ביטון: ליוויתי אותן בצורה אישית.
יפעת שאשא ביטון: אף אחד לא יוכל לומר שסיפרו לי סיפורים.
יפעת שאשא ביטון: דיברתי עם הילדים עצמם והגעתי למסקנה אחת ברורה.
יפעת שאשא ביטון: הילדים האלה חייבים מישהו שילווה אותם ורק אותם בתוך ההליך המורכב הזה כשיש לנו סכסוך גירושין קשה.