GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מעיין צדוק: אוקי.
<יפית חקיקי: אבל זה כן משהו שקשור לחוזר שחשוב שנדגיש עכשיו.
יפעת שאשא ביטון: למה, החוזר יוצא בעוד דקה?
יפעת שאשא ביטון: הוא לא, הוא מודפס בעוד חודש וחצי.
יפעת שאשא ביטון: יש לנו את כל הדיון.
<יפית חקיקי: בסדר, נסכם את זה אחרי זה.
יפעת שאשא ביטון: עוד יעלו לך הרבה דברים.
יפעת שאשא ביטון: אני מכירה מניסיון.
<יפית חקיקי: אין בעיה.
יפעת שאשא ביטון: משרד הבריאות, יש לי נציג או נציגה?
<קריאה: שלושה נציגים הם אמורים לשלוח.
<מעיין צדוק: גם לגנים הם לא מגיעים כשקוראים להם.
יפעת שאשא ביטון: בואו נהיה אופטימיים שזו תקלה אובייקטיבית והם עוד יכנסו במהלך הדיון.
יפעת שאשא ביטון: משרד העבודה והרווחה, כל הנושא של חול במעונות, בא משרד החינוך ואומר, אוקי, הבנו את המצוקה, אמנם מאוחר אבל עדיף מאוחר מאשר אף פעם לא ואנחנו מתגייסים בכל הכוח.
יפעת שאשא ביטון: מה קורה עם החול במעונות?
<חגי פורגס: אנחנו כמובן מתיישרים לכל הנחיה של משרד הבריאות, הנחיה מקצועית.
<חגי פורגס: אנחנו מאוד שמחים שיש לנו קווים מנחים.
<חגי פורגס: אצלנו יש בעצם שני היבטים: יש את ההיבט של ארגז החול עצמו שאנחנו בודקים אותו בהיבט הבטיחותי, שהוא לא עשוי מחומרים עם מפגעים בטיחותיים וכו', והכיסוי שלו.
<חגי פורגס: בכל הנוגע לניקיון של החול ולתדירות של ההחלפה וכל הדברים האלה, אנחנו מאוד מברכים על הנחיות ועל קווים מנחים.
<חגי פורגס: אנחנו נפעל ואנחנו נהיה בשיתוף פעולה עם משרד הבריאות כמו שיש עד עכשיו אם אנחנו רואים איזשהו מפגע בריאותי.
<חגי פורגס: הפיקוח שלנו הולך ובודק ואם צריך פה חוות דעת מקצועית של משרד הבריאות שהם אפילו יבואו ויראו, אז זה התהליך.
<חגי פורגס: אנחנו לא יודעים לעשות את הבדיקות אם החול נקי או מזוהם וכו'.
יפעת שאשא ביטון: בשביל זה צריך שיתוף פעולה עם משרד הבריאות.
יפעת שאשא ביטון: מה זה "אנחנו לא יודעים"?
<חגי פורגס: אנחנו בשיתוף פעולה איתם, אבל אין לנו את האמצעים לדעת אם החול מזוהם או לא.
<חגי פורגס: אם יש תלונה של הורה שיש חול לא נקי, אז אנחנו הולכים ובודקים ובשיתוף פעולה עם משרד הבריאות.
<חגי פורגס: אם יש כאן הנחיות, ויש כאן הנחיות טובות, אנחנו בעניין.
<חגי פורגס: כמובן יש את כל ההיבט הבטיחותי סביב הסיפור הזה שאנחנו לגמרי בפנים.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להבין משהו.
יפעת שאשא ביטון: אני רגע מניחה לנושא של הבטיחות.
יפעת שאשא ביטון: בעיניי חול מזוהם זה גם עניין של בטיחות ותברואה.
יפעת שאשא ביטון: אני רגע שמה את זה בצד.
יפעת שאשא ביטון: הרי כל הרעיון הוא לייצר מניעה.
יפעת שאשא ביטון: זה לא נחכה שאחד ההורים יתלונן, כי הורה מתלונן אחרי שילד כבר נפגע.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא רוצים להיות שם.
יפעת שאשא ביטון: הרי למה אנחנו מתכנסים פה?
יפעת שאשא ביטון: כדי מלכתחילה לדאוג לכך שהחול יהיה במצב תקין, שהילדים לא יקבלו פריחות למיניהן במקרה הטוב, כוויות במקרה הפחות טוב ועוד זיהומים אחרים.
יפעת שאשא ביטון: השאלה מה היה עד היום ומה אתם הולכים לעשות מהיום, שיש לנו פה את משרד החינוך שאומר, אנחנו מתכוונים לצאת במהלך שהוא אחד, שניים, שלוש, ארבע.
<חגי פורגס: אנחנו לגמרי בפנים.
<חגי פורגס: היו לנו הנחיות, אבל הן לא היו באמת כמו עכשיו, מיושרות עם משרד הבריאות והכול.
יפעת שאשא ביטון: אתם שותפים למהלך הזה?
<חגי פורגס: לא, אנחנו לא שותפים, לצערי, אבל אם יש פה הסכמות עם משרד הבריאות, אין סיבה שחול מזוהם לילד בן שנתיים לא יהיה מזוהם לילד בן שש, ולהיפך.
<קריאה: לילד בן שנתיים זה יותר חמור.
<חגי פורגס: לגמרי.
<חגי פורגס: אם ידרשו התאמות, אז אנחנו מאוד מברכים על הסיפור הזה ואנחנו ניכנס לזה ונפיץ את זה אצלנו ונאכוף את זה ונפקח על זה כמובן.
יפעת שאשא ביטון: טוב, אנחנו נצא עם דרישה.
יפעת שאשא ביטון: זה רק לגבי המעונות המפוקחים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים לזכור שיש לנו פה, אבל משרד הבריאות לא כאן בשביל לענות.
יפעת שאשא ביטון: יש לנו עוד 70% מהמוסדות בגיל הרך שהם בגיל לידה עד 3, שהם בכלל לא מפוקחים, כך ששם אנחנו בכלל נמצאים באיזשהו שטח הפקר.
<שמרית גיטלין-שקד: אני רק אגיד שהם יכולים לתת הוראות גם למעונות שהם לא נמצאים איתם בהסכם הפעלה.
<שמרית גיטלין-שקד: זה לא שהם לא יכולים לתת הוראות למעונות שהם לא נמצאים איתם בהסכם.
<שמרית גיטלין-שקד: חוק הפיקוח על מעונות עוד לא בוטל.
<שמרית גיטלין-שקד: נכון שאתם לא מפעילים אותו כלפי מעונות אחרים.
<חגי פורגס: חוק הפיקוח על מעונות הוא חוק שכולנו מכירים, הוא חוק ישן ואנחנו עובדים על חוק חדש.
<שמרית גיטלין-שקד: ברור, אבל כרגע הוא עדיין נמצא.
<חגי פורגס: אני יכול לכתוב בתקנות, צריך חול לא מזוהם, אבל זה אות מתה.
יפעת שאשא ביטון: מי מגיע?
יפעת שאשא ביטון: מי מפקח?
<שמרית גיטלין-שקד: אבל להנחות ברמת ההנחיה.
<חגי פורגס: זה כמו שאני יכול להנחות שבמסגרת פרטית צריכה להיות מטפלת אחת על חמישה תינוקות.
<חגי פורגס: זה לא באמת.
<שמרית גיטלין-שקד: קודם כול, יכול להיות שיש אנשים במקומות פרטיים שכן ירצו לדעת והנחיות כאלה כן יוכלו לסייע.
<חגי פורגס: אני שמח מאוד על מסגרות פרטיות שרואות את הסטנדרט של האגף שלנו ומיישמות את זה אצלן.
<שמרית גיטלין-שקד: כי אני גם יכול להפיץ עליהן את הסטנדרט.
<חגי פורגס: אין לי רשימה - - -
יפעת שאשא ביטון: שמרית, אני אומר לך מה הבעיה בסיפור של החול.
יפעת שאשא ביטון: אני רגע רוצה אפילו לעזור לך, חגי.
יפעת שאשא ביטון: הסיפור הגדול הוא, זה שלא לא יודעים מה צריך לעשות.
יפעת שאשא ביטון: היינו פה לפני שנה ויכול להיות שיצא לנו לדבר על זה בהקשר אחר של דיון אחר לפני פחות מזה.
יפעת שאשא ביטון: יודעים מה צריך לעשות.
יפעת שאשא ביטון: אפילו ידעו דרישות יותר מחמירות.
יפעת שאשא ביטון: בפועל, כלום.
יפעת שאשא ביטון: פשוט כלום.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו ראינו שהדברים נשארים כפי שהם, ברמה של המלצה, ולא סתם הפניות הלכו והתגלגלו אלינו.
יפעת שאשא ביטון: השאלה איך אנחנו גם אוכפים, וזה גם מה שאמרתי לרותם.
יפעת שאשא ביטון: קודם כול, שפה על ההתארגנות ועל ריכוז המאמץ ועל ההבנה שאנחנו חייבים להיות שם, אבל הדבר השני זה איך אנחנו מוודאים בשטח שזה קורה, מי לוקח דגימות פעם בכמה זמן.
יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה לחכות להורים שיבואו ויתלוננו.
יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה שהמדד שלי לזה שהחול הוא תקין או לא תקין, יהיה ילד שמקבל פריחה.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שכמו שלוקחים דגימות מים וכמו שדואגים למצב תברואתי בשטחים אחרים של הגן, יוודאו שהחול הוא תקין, באמצעות דגימות שנלקחות פעם בתקופה ונבדקות.
יפעת שאשא ביטון: צואה אפשר לראות בחול.
יפעת שאשא ביטון: שתן לא.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו חייבים להיות עם היד על הדופק אם אנחנו באמת רוצים את החול בגן או להחליט שאנחנו הולכים לחלופות אחרות, אבל אם אנחנו שם, אז אנחנו צריכים להיות שם עד הסוף.
אורי מקלב: הפעילות שנעשית בעניין הזה, אני חושב שזה ראוי לציון.
אורי מקלב: אנחנו דנים לא פעם בהרבה דברים שצריך לתקן אותם ואנחנו רואים כאן התייחסות רצינית בעניין.
אורי מקלב: אני בטוח שגם לוועדה יש חלק בעניין וזרז לנושא של החוזר או הפיקוח שיש לכם בעניין הזה.
אורי מקלב: חוזר הוא חשוב, אבל הפיקוח הוא הכי חשוב.
אורי מקלב: אם תהיה אכיפה ויהיה פיקוח, אז אנחנו יכולים לדעת שבאמת הדברים יהיו מכוונים לדברים שיעשו כמו שצריך להיעשות.
אורי מקלב: גם כשאתה בא לפיקוח, אתה לא מפקח על כל יום.
אורי מקלב: יש כאן כמה פרמטרים.
אורי מקלב: קשה גם בפעם אחת שבאים לאכוף את זה.
אורי מקלב: מה שאני חושב לייעל את העבודה, כפי שאולי אמרה את זה גם כן יושבת הראש, הדוחות הם חשובים בשביל הרשות המקומית.
אורי מקלב: הרשות המקומית נמצאת קרוב והאכיפה שלך היא אכיפה של פעם בחמש שנים.
אורי מקלב: גם מפקחים צריכים לתת דוחות לא רק כשאתם באים.
אורי מקלב: צריכים לתת דוחות, מתי היו בגן, מה הם מצאו בגן, באיזה שעות ביקרו בגן.
אורי מקלב: יש כמה פרמטרים שצריך לבדוק אותם.
אורי מקלב: זה לא פרמטר אחד.
אורי מקלב: אם שטפו את הידיים או לא שטפו את הידיים, אם ארגז החול היה מכוסה בזמן שלא הייתה פעילות.
אורי מקלב: הדברים האלה, כל רצף השבוע, כל רצף החודש צריך כל הזמן לבדוק אותם, ולכן דווקא הדוחות ודווקא לבקש מהרשויות המקומיות שהם אלה שהם צריכים לשלוח, וכל חודש הם צריכים לשלוח, כמה פעמים ביקרו, באיזה שעות הם ביקרו, מה הם מצאו במקום, איך הם פעלו בעניין.
אורי מקלב: זה ייתן באמת דינמיקה הרבה יותר חזקה לנושא של אכיפה על ארגזי החול.
אורי מקלב: היום במעונות החדשים שאני מבקר, כבר כמעט אין ארגזי חול.
אורי מקלב: הם מאוד קטנים, אבל הבעיה האמיתית הרבה פעמים זה בגני הילדים.
אורי מקלב: חלק גדול מגני הילדים נכנסים אחרי זמן הפעילות.
אורי מקלב: יש ילדים שיודעים להגיע לתוך גן הילדים.
אורי מקלב: הוא לא איזה חומה בצורה.
אורי מקלב: הם פותחים את הברזנט ומשאירים את זה פתוח.
יפעת שאשא ביטון: הגן לא אמור להיות נגיש בשעות אחר הצהריים.
אורי מקלב: גנים נגישים הרבה פעמים.
אורי מקלב: ילדים נכנסים, קופצים מעל הגדר ונכנסים.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת מקלב, זה כבר לא.
אורי מקלב: תלוי באיזה מקומות.
אורי מקלב: אני מכיר הרבה מקומות - - -
יפעת שאשא ביטון: אז משרד החינוך צריך להיות שם, מי שאחראי, כי הגן לא אמור להיות נגיש לילדים אחר הצהריים, אגב, לא בגלל בעיות חול, אלא בגלל בעיות בטיחות אחרות.
<קריאה: יפעת, יש גנים שהופכים פשוט להיות בתי כנסת בשעות שהגן לא פעיל.
<קריאה: זה כנראה במקומות מסוימים.
<קריאה: גם במודיעין.
יפעת שאשא ביטון: טוב, אז צריך לחשוב באמת מה עושים, אבל גם אם משמשים שם כבית כנסת, צריך לוודא שמי שאחראי על בית הכנסת, שהילדים לא יגיעו לתוך ארגזי החול, בטח גם לא לדברים אחרים.
יפעת שאשא ביטון: יש פה איזושהי אחריות גם על מי שמפעיל.
יואל חסון: תודה גבירתי היושבת ראש.
יואל חסון: אני גם מתנצל על האיחור.
יואל חסון: באמת הגעתי בדיוק בזמן, אבל עד שהגענו לכאן - - -
יפעת שאשא ביטון: לא, פספסת את התהליך שעשה משרד החינוך.
יואל חסון: אני אבל קורא את הדף.
יואל חסון: אני קורא את הדיווח פה ואני מאוד שמח.
יואל חסון: אני קודם כול יודע שמאז שעלה הנושא הזה על סדר היום, אני גם מודה לך, היושבת ראש, שאת עוסקת בעניין הזה ועושה את דיוני המעקב, באמת יש שינוי ברשויות המקומיות בעניין הזה.
יואל חסון: יש התייחסויות אחרות לעניין הזה.
יואל חסון: לצערי זה יותר הרשויות החזקות.
יואל חסון: הן הראשונות שמטפלות בזה.
יואל חסון: אני גר בראשון לציון.
יואל חסון: אני יודע שבראשון לציון נכנסו לתהליך של להוציא את החול לגמרי.
<רותם זהבי: להוציא את ארגזי החול מגני הילדים.
<קריאה: לא ארגזי החול.
יואל חסון: נכון, לא את ארגזי החול.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו דיברנו גם על החול שהוא מסביב.
יפעת שאשא ביטון: אתם תיכף תוכלו להתייחס.
יואל חסון: אני לא בעד להוציא את ארגזי החול.
יואל חסון: אני בעד להוציא את החול מסביב ואני בעד לשמור על ארגזי החול ולהגן עליהם מפני כל המזיקים.
יואל חסון: ארגזי חול זה דבר חשוב, אבל כן רשויות חזקות עושות את זה.
יואל חסון: ברשויות פחות חזקות עדיין לא עושים את זה.
יואל חסון: אני רואה את הדף שמוצג פה לחברי הוועדה, של משרד החינוך.
יואל חסון: השאלה שאותי מטרידה זה האם באמת תהיה מערכת של אכיפה, איזו מערכת של אכיפה תהיה, האם אכיפה ישירות של המשרד או אכיפה דרך הרשויות המקומיות, ואיך עוזרים לרשויות מקומיות שרוצות לטפל בבעיה ואין להן את המימון.
יואל חסון: בסוף זה הכול עניין של כסף.
יואל חסון: אני לא יודע אם יש תשובה פה בעניין של הכסף.
<רותם זהבי: דיברנו על זה מקודם והסברתי גם איך תבוצע האכיפה.
יואל חסון: אוקי, אז אני אקרא את הפרוטוקול.
יואל חסון: אנחנו נמשיך לעקוב אחרי העניין הזה.
יואל חסון: מבחינתי הנושא הזה הוא חשוב.
יואל חסון: התחלנו להניע מהלך.
יואל חסון: יש כבר שינויים.
יואל חסון: נראה שיש תשומת לב, אבל עדיין העבודה היא רבה בסיפור הזה ואני אעקוב.
יואל חסון: אני פשוט חייב לרוץ לוועדת הכנסת, אנחנו מקדמים את חוק הנכים ואנחנו רוצים ללכת לגמור את העבודה.
יואל חסון: זה חשוב.
יואל חסון: תודה לך היושבת ראש שאת עושה את הדיון הזה.
יפעת שאשא ביטון: תודה לך על השותפות, חבר הכנסת יואל חסון.
יפעת שאשא ביטון: רק נאמר בגילוי נאות שגם הגשנו הצעת חוק ביחד כדי שאם לא יעזור בהליכים אחרים, אז אנחנו נלך לתהליך של חקיקה.
<יפית חקיקי: אפשר לדעת מה הסטטוס שלה?
יפעת שאשא ביטון: אם יהיו נהלים ויהיו תקנות והם יבוצעו, אז דין הצעת חוק כדין תקנות.
יפעת שאשא ביטון: מבחינתנו, אם הן מבוצעות בפועל זה אותו דבר.
<ד"ר אבי צרפתי: ד"ר אבי צרפתי, יושב ראש ארגון הרופאים הווטרינרים ברשויות.
יפעת שאשא ביטון: אוקי, זאב, ואני אתן להורים ואחר כך אתה.
<זאב גולדבלט: קודם כול הפורום, פורום ועדי ההורים היישוביים מברך את ההתקדמות בהכנת ההנחיות של משרד החינוך.
<זאב גולדבלט: צר לנו שמשרד הרווחה לא עושה דבר דומה.
<זאב גולדבלט: אנחנו חושבים שקיומם של ארגזי חול הוא חיוני להתפתחות הילדים בגיל הרך, אך בין קיומם לבין הפיכתם לבית גידול לחרקים ומזיקים הפוגעים בבריאותם של הילדים, המרחק הוא עצום.
<זאב גולדבלט: אנחנו חושבים שיש להתאים את ההנחיות של חוזר מנכ"ל כפי שציין נציג משרד החינוך, להנחיות של משרד הבריאות, דהיינו, לבצע את הבדיקה הזאת ואת ההחלפה של החול פעמיים בשנה.
<זאב גולדבלט: בהקשר הזה, אני חושב ששגגה נפלה בפני משרד החינוך כשעשה את זה בתאום עם מרכז שלטון מקומי בלבד שאצלו גם השיקול הכלכלי, שהחלפת החול פעמיים בשנה עולה יותר מאשר פעם אחת בשנה, וזה שיקול בעייתי כשמדובר בשלום הילדים.
<זאב גולדבלט: כשאני הסתכלתי על המדינות שאליהן השווה המשרד את הנחיותיו, שמתי לב שהמדינה היחידה שבה החום בחלק מהמדינות דומה לישראל, זו אוסטרליה.
<זאב גולדבלט: שם עושים פעמיים בשנה ולא פעם בשנה.
<זאב גולדבלט: אני חושב שחשוב הרבה יותר מכל ההנחיות זה בעיקר בקרה ואכיפה על יישום ההנחיות.
<זאב גולדבלט: דיברה יושבת ראש הוועדה על ילד שחוזר הביתה עם פריחה.
<זאב גולדבלט: הרבה יותר חמור זה כשילד חוזר הביתה כשהוא עקוץ כולו וצורח, וההורים הצעירים, כי מה לעשות, בגנים ובפעוטונים יש בעיקר הורים צעירים מאוד, אין להם מושג ממה זה, מה קרה, והם מתרוצצים כמו מורעלים לחפש את הסיבה, והם חרדים.
<זאב גולדבלט: זה פוגע לא רק בילד, גם במשפחה כולה, ולכן אני חושב שצריכים להקפיד הקפדה יתרה דווקא לאמץ את ההנחיות המחמירות ביותר שרק אפשר.
<זאב גולדבלט: תודה.
יפעת שאשא ביטון: תודה לך רבה, זאב.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר משהו.
יפעת שאשא ביטון: גם אני הייתי רוצה להיות במקום שבו אנחנו מחמירים בהנחיות, אבל בתוך עמי אני חיה וישבנו כאן וראינו שגם כשהיו הנחיות של פעמיים, לא החליפו אפילו פעם אחת.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת שאם אנחנו נצליח להגיע למציאות שבה מחליפים פעם אחת ומקיימים את כל מה שכתוב בנוסף, של הגירוף, של החלפה במקרים שבהם מוצאים מזהמים וכו', אז דיינו בשלב ראשון, אבל קודם כל אנחנו צריכים לפחות להניע את התהליך הזה.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שאחרי ההתגייסות ששמענו כאן אנחנו באמת נהיה שם.
<זאב גולדבלט: ושמשרד הרווחה יאמץ את אותן הנחיות.
יפעת שאשא ביטון: זה כתבתי כבר בהמלצות.
יפעת שאשא ביטון: מעיין, יפית, ואחר כך ד"ר צרפתי.
<מעיין צדוק: ראשית, אנחנו מכירים פחות או יותר את ההנחיות.
<מעיין צדוק: ישנם מקומות שאכן כן אוכפים את זה לא בצורה הזו, אבל ההנחיות הן יחסית די מוכרות ואנחנו מכירים אותן.
<מעיין צדוק: יותר קשה לי לשבת פה ולשמוע רק את כל הדיון הזה על ארגז החול.
<מעיין צדוק: בעיניי, ותסלחו לי, ארגז החול הוא די בטל בשישים ברגע שיש מצע של חול סביב הגן.
<מעיין צדוק: ארגזי החול באופן כללי כן מטופלים, כי יש להם הברזנט והם מטופלים.
<מעיין צדוק: השטח שלהם הוא הרבה יותר קטן.
<מעיין צדוק: כשיש מצע של חול בכל הגן, אין שום אכיפה, החתולים גרים שם בחול.
<מעיין צדוק: בשנה שעברה דיברנו על גדרות צפופות, שזה לא קורה, על אטימת השער, כי השער נסגר אבל יש לו קרוב ל-20 ס"מ שחתולים עוברים.
<מעיין צדוק: אם אפשר אפילו להרחיב?
<מעיין צדוק: גם אם יש פה כאלה שבצורה חד משמעית רוצים להוציא את כל החול מהגן ולהשאיר רק ארגזי חול, אז יש את הדשא שעכשיו נמצאו בו זיהומים מתחת לפני השטח ויש את מצע הגומי שיש לנו גנים, אצלי, שאנחנו מטפלים כרגע, שהם מקורצפים כמו כביש מקורצף, אחרי שלוש-ארבע שנים יש בלאי ואין אף אחד שאוכף את המצע שהילדים שלנו נמצאים עליו, אם זה חול, שזה בכלל גן חיות.
<מעיין צדוק: מדברים פה על עקיצות.
<מעיין צדוק: יש פה בעיות מעיים ויש פה איזשהו חיידק שנקרא שיגלה, שהוא מקביל לדיזנטריה.
<מעיין צדוק: הבעיה פה, איכשהו אני מרגישה שכביכול היא כאילו מתמסמסת, אז יש הנחיות ואתם מתכוונים לאכוף את זה והכול טוב ויפה, אבל זאת לא הבעיה המהותית שלשמה אנחנו הגענו הנה.
יפעת שאשא ביטון: פתחתי את הדיון וציינתי גם את זה וגם את זה.
<מעיין צדוק: נכון, אבל איכשהו כל הדיון סובב כרגע על ה-1.5 מטר של ארגז החול.
יפעת שאשא ביטון: מה את מציעה, מעיין?
<מעיין צדוק: קודם כול הצעת חוק זה דבר מצוין.
<מעיין צדוק: חוק זה דבר הרבה יותר חשוב ממנו, בעיניי.
יפעת שאשא ביטון: החוק הוא לא חשוב, היישום שלו חשוב.
יפעת שאשא ביטון: אם הם יישמו את זה גם בלי הצעת חוק, אני מוותרת על ההישג הפרלמנטרי.
<מעיין צדוק: היישום שלו, לשבת עם משרד החינוך, משרד הבריאות, עם הנהגת ההורים דרך אגב ועם הרשויות המקומיות ולהחליט על אופן טיפול בחול, אם זה לגרף, אם זה גדרות צפופות.
יפעת שאשא ביטון: החליטו.
<מעיין צדוק: אבל פה מדובר רק על ארגז החול.
יפעת שאשא ביטון: מעיין, אנחנו תיכף נתייחס רגע לחול שמסביב.
יפעת שאשא ביטון: את אמרת, וזה נכון, פחדתי שיגידו דשא סינטטי, גם בו יש צרות.
<מעיין צדוק: אנחנו רוצים פיקוח מסודר לגבי כל מצע שהילדים שלנו נמצאים בעבורו.
<מעיין צדוק: יש לנו עכשיו מקרים של דשא שיש מצע של חיידקים, והם אומרים, אבל אנחנו לא יודעים, אין שום יכולת לאכוף את זה, אין שום יכולת לטפל בזה, אף אחד לא נותן לנו תנאים לטיפול, וכך זה נשאר.
<מעיין צדוק: גומי, שילד מחליק ממגלשה ונפצע בגלל שהוא כמו כביש מקורצף ואין לאף אחד איזושהי יכולת לאכוף את זה, לתת קנסות, לוודא.
<מעיין צדוק: פקחים של משרד הבריאות, אנחנו פונים אליהם.
<מעיין צדוק: אין יותר מדי יחס והתייחסות כי כל אחד מטיל את האחריות על גורם אחר.
<מעיין צדוק: העיריות שלנו, ומה לעשות, אני חושבת שכולם פה תמימי דעים, כמה שפחות באמת לבוא ולהשקיע בחול כי אין אף אחד שעומד להם על הראש ומתנה להם את התנאים ומחוקק להם איזה שהן הנחיות ברורות שבגינן אם לא יעשה הטיפול, הן יקבלו איזשהו קנס.
<מעיין צדוק: צריך פה להסדיר את זה ברמה פרטנית.
<מעיין צדוק: אף אחד לא יכול לקחת החלטות על הילד שלי ושלכם, איך הוא ישחק בחול, כמה פעמים הוא יפצע, כמה פעמים הוא יקבל חיידק כזה או אחר.
<עדי מן: לא ברמה פרטנית, ברמה כוללת.
<מעיין צדוק: בגלל זה אני אומרת, אם זה חול היקפי.
<מעיין צדוק: ארגז החול הוא באמת בטל בשישים ביחס לבעיה שיש כרגע בגנים.
<מעיין צדוק: אני מקבלת קריאות מבאר שבע, אני מקבלת קריאות, דרך אגב, מראשון.
<מעיין צדוק: עם מודיעין אנחנו עומדים בקשר וזו בעיה ארצית שצריך למגר אותה, ולא באמת לשלושה-ארבעה סעיפים, לא להרטיב את החול ולשטוף ידיים.
יפעת שאשא ביטון: היו פה יותר מארבעה סעיפים.
יפעת שאשא ביטון: התייחסו לעניין של הגירוף.
יפעת שאשא ביטון: בואי לא נזרוק את הכול.
<מעיין צדוק: חלילה, אני לא זורקת.
<מעיין צדוק: להיפך, אני רוצה יותר למסד את זה.
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו נתייחס גם לחול ההיקפי, אבל מה שסוכם פה לגבי ארגז החול, אני חושב שזה חשוב לא פחות, כי בסוף שם גם מתפלשים הילדים שלנו, וההנחיות פה היו הרבה יותר מפורטות משלושה-ארבעה סעיפים.
יפעת שאשא ביטון: שוב אני אומרת, אם אנחנו נצליח לקיים את הכול, דיינו.
יפעת שאשא ביטון: לגבי החול ההיקפי, אני מייד אתייחס באופן פרטני.
<מעיין צדוק: החול, הדשא ובכלל באופן כללי איך מתייחסים למצע שהילדים שלנו נמצאים בו.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, יפית.
יפעת שאשא ביטון: אחר כך ד"ר צרפתי, עדי מן ואחר כך אני אתן גם לכם.
<יפית חקיקי: טוב, אני מובילת מחאת החול, "מכת החול".
<יפית חקיקי: אני מקבלת פניות מכל רחבי הארץ.
<יפית חקיקי: עיקר הפניות זה מילדים שנפגעים בגנים, שכל החצר שלהם היא בעצם חול.
<יפית חקיקי: את החול הזה אנחנו לא יכולים לתחזק.
<יפית חקיקי: יש לנו חתולים שממליטים בתוך החול והילדים שלנו משחקים בצואה הזאת, בשתן הזה ובהפרשות האלו.
<יפית חקיקי: זה לא משהו שאנחנו ניתן להם לשחק עם זה בבית.
<יפית חקיקי: זה דבר ראשון.
<יפית חקיקי: דבר שני, מטריד אותי הנושא של האכיפה.
<יפית חקיקי: אני לא ראיתי כאן משהו חדש בחוזר המנכ"ל הזה.
<יפית חקיקי: אני יכולה להגיד לך שבמשך שלושה חודשים השנה אני ביקשתי ממר רותם להביא פקחים לגן שנמצא בו זיהום צואתי מאוד חמור בכל רחבי החצר וגם בארגז החול.
<יפית חקיקי: אנחנו הורים שלקחנו דגימה ונמצא זיהום מאוד חמור במשך שלושה חודשים.
<יפית חקיקי: לא משרד החינוך הגיע, והייתי בקשר עם רותם זהבי.
יפעת שאשא ביטון: אולי היית בקשר עם הרשות המקומית?
<יפית חקיקי: בקשר עם הרשות המקומית?
<יפית חקיקי: עד היום לא החליפו בגן הזה את החול.
<יפית חקיקי: אחרי שהצגנו את הבדיקה הביאו טיפת חול והוסיפו לארגז.
<יפית חקיקי: זה מה שעשו.
יפעת שאשא ביטון: את מוכנה להעביר לנו את הפרטים לוועדה, של הגן, עם התוצאות של הדגימה?
<יפית חקיקי: בהחלט כן.
יפעת שאשא ביטון: בעיניי זה מחדל חמור.
<יפית חקיקי: זה חמור מאוד.
<יפית חקיקי: אגב, זה גם היה בטלוויזיה.
אורי מקלב: באיזו עיר מדובר?
<יפית חקיקי: בהוד השרון, וזו עיר חזקה.
יפעת שאשא ביטון: רותם, איך קורה ששלושה חודשים אחרי בעצם שמגיעים נתונים, אף אחד לא יורד לשטח לראות מה קורה?
<מעיין צדוק: עם דגימת מעבדה מצורפת.
<רותם זהבי: אני לא יודע על מה היא מדברת.
<רותם זהבי: זה יכול להיות.
<רותם זהבי: אני מבקש שתעבירי את זה עוד פעם.
<יפית חקיקי: יש לי את כל ההתכתבות עם מר רותם זהבי במייל ואני אעביר לכם את הכול.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה יפית.
יפעת שאשא ביטון: ד"ר צרפתי.
<ד"ר אבי צרפתי: בוקר טוב לכל החברים.
<ד"ר אבי צרפתי: למעשה אני מייצג את הרופאים ברשויות המקומיות, הרופאים הווטרינריים.
<ד"ר אבי צרפתי: לא אחת ולא שתיים אנחנו נקראים בעיקר בעיתות משבר כאשר הדברים עולים ומגיעים כבר לסגן ראש העיר או לראש העיר במסגרת של תלונות הורים מאחר ואנחנו פחות או יותר מבינים גם בצד של בעלי החיים וגם קצת בצד הרפואה, אז לכן במסגרת הזאת המון רופאים וטרינריים רשותיים עוסקים בזה מדי פעם לא על בסיס יום-יומי.
<ד"ר אבי צרפתי: אנחנו לא שייכים למערכת האכיפה אבל במסגרת הזו אנחנו אספנו הרבה מאוד ידע בכל התחום הזה.
<ד"ר אבי צרפתי: אני רוצה רגע להתעלם לחלוטין מכל ההיבטים הפדגוגיים למיניהם של חול, שהוא טוב לבריאות, לא טוב לבריאות, להתפתחות או לא להתפתחות, אני לא נכנס לזה, אני לא מבין בזה.
<ד"ר אבי צרפתי: אני רוצה גם לשים רגע בצד את כל הנושאים הרלוונטיים לעצמים או גופים זרים שנמצאים בתוך החול.
<ד"ר אבי צרפתי: הרי זה ברור שזה לא צריך להיות.
<ד"ר אבי צרפתי: אני רוצה באמת לחזק את ההורים, כי במסגרת הזאת לפחות 90% מהגנים שאני מכיר היום, אני הרופא הרשותי של רחובות, ויש לנו פה ממצאים מראשון ומהרבה מקומות, לפחות 90% מהם הם גנים כמו פעם, כמו שאני גדלתי בגן.
<ד"ר אבי צרפתי: היה הרבה חול ובנוסף היה ארגז חול.
<ד"ר אבי צרפתי: במסגרת הזו, אגב, אני רואה שינוי מאוד גדול ברשויות מפני שהיום אנחנו כבר רואים גנים שנבנים בצורה אחרת, נבנים אפילו על קומות.
<ד"ר אבי צרפתי: ראיתי ברחובות מספר מבנים, גנים בקומה שנייה ושלישית וטוב להם והם שמחים עם זה, הרבה פחות בעייתיות קיימת תחת האספקט הזה.
<ד"ר אבי צרפתי: מצד שני אני רוצה להגיד שבחול לא גרים דינוז
<ד"ר אבי צרפתי: אורים ולא גרים חיידקים קטלניים אוכלי אדם או תינוקות.
<ד"ר אבי צרפתי: ההבנה של מה שקורה בחול היא הבנה בסיסית של רפואה והרבה פעמים באמת ילדים מגיעים, קודם כול יש להבחין בין מצב שבהם הילדים נדבקו או חלו או קרה להם משהו בגן, לבין דברים שקרו לא במסגרת הגן, ואת זה אנחנו רואים הרבה פעמים מפני שלעיתים אנחנו מגיעים לגנים בהם ילד אחד או שניים מקסימום סובלים מעקיצות או מאימפטיגו, שזה נקרא, אני לא יודע אם מישהו מכיר, פצעים דלקתיים שדורשים אנטיביוטיקה.
<ד"ר אבי צרפתי: ההורים נורא נזעמים על זה שהם דורשים אנטיביוטיקה, אבל זה דבר שהוא קיים והוא דבר, אני לא אומר רלוונטי, אבל הוא לגיטימי במסגרת הזו.
<ד"ר אבי צרפתי: בדרך כלל אם מדובר על ילד או שניים, אז מדובר בדרך כלל במשהו שקרה בגן השעשועים, בבית, ליד, או בבית שלהם או בעקיצות יתוש כאלה ואחרות שקרו גם במסגרת הביתית.
<ד"ר אבי צרפתי: הילדים נמצאים בגן שש שעות, שמונה שעות, כל אחד וצורתו.
<ד"ר אבי צרפתי: כשאנחנו באים לגן ואנחנו רואים שמונה, עשרה, 12 ילדים שהם עם נגעים עוריים כאלה ואחרים, סביר להניח שזה הגיע מהגן.
<ד"ר אבי צרפתי: במסגרת הזאת אם אנחנו מסתכלים על התהליך שקורה בגן, ואני שם רגע בצד לא את השיגלה ולא את הסלמונלה ואת כל הדברים האלה, שמות מפחידים, אין להם קשר לחול במסגרת הזו.
<ד"ר אבי צרפתי: בבדיקות בקטריולוגיות שנלקחות מחול סביר, לא חול שזוהם בצורה משמעותית אלא חול סביר, לא מוצאים הרבה יותר חיידקים ממה שאנחנו לוקחים על מטוש על העור שלנו, ולכן במסגרת הזו כאשר הגורמים העיקריים שגורמים לנגעים האלה אצל הילדים הם למעשה עקיצות, והעקיצות שאחר כך הילדים מגרדים ופוצעים את החלק ההגנתי העליון של העור, מאפשרים לחיידקים שנמצאים בכפות הידיים שלהם, מתחת לציפורניים, לחול - - -.
<ד"ר אבי צרפתי: החול במסגרת הזאת הוא גורם אברזיבי, הוא גורם מחספס שפוצע יותר את האזורים והוא מאפשר לחיידקים, בין אם שגרים על העור או בין אם שמוחזקים בידיים, ואצל ילדים יש הרבה יותר חיידקים מאשר אצל אנשים בוגרים, במיוחד חיידקים צואתיים מאחר וההיגיינה היא בעייתית קצת במסגרת הזאת, ואז במסגרת הזאת מתפתח הפצע.
<ד"ר אבי צרפתי: הפצע הוא פצע דלקתי, מוגלתי, לעיתים מערב גם בלוטות לימפה.
<ד"ר אבי צרפתי: כמובן הילד הזה מובל ב-16:00-17:00 אחר הצהריים למיון ומקבל אנטיביוטיקות וזה בעייתי.
<ד"ר אבי צרפתי: אני לא אומר שלא.
יפעת שאשא ביטון: ד"ר צרפתי, אתה אומר "בחול סביר".
יפעת שאשא ביטון: יש מקרים שאפילו בעין אנחנו יכולים לראות שהתחזוקה שם היא לא סבירה בכלל אלא יש שם מפגעים.
<ד"ר אבי צרפתי: ודאי.
יפעת שאשא ביטון: ומפגעים כאלה כן יכולים להוביל לאותן מחלות?
<ד"ר אבי צרפתי: ודאי, לכן אני באתי ואמרתי שאת כל הגופים הזרים או העצמים שאנחנו רואים, זה מלכתחילה לא צריך להיות.
<ד"ר אבי צרפתי: אני מוריד את זה מעל הסדר של היום כי זה ברור שלא צריך להיות.
<ד"ר אבי צרפתי: אחד הדברים שכן יכול להעלות את רמת החיידקים או את הספירה הכללית בחול זה צואת חתולים, וצואת חתולים גם רואים בעין וגם היא מאפשרת תרבית נאותה להתפתחות של חיידקים.
<ד"ר אבי צרפתי: בתוך צואת החתולים קיימים גם חיידקים אחרים, רובם הם לא מעניינם של בני אדם.
<ד"ר אבי צרפתי: יש לנו את ה-טוקסופלזמה המפורסם.
<ד"ר אבי צרפתי: אל תשכחו שהילדים שלנו לא חיים בתוך אקווריום סגור ונעול.
<ד"ר אבי צרפתי: הם לא אמורים להיות סטריליים.
<ד"ר אבי צרפתי: הם אמורים לבוא במגע עם גורמי חוץ, לפתח איזושהי גישה והכרה של מערכת החיסון שלהם ולאחר מכן להתגבר על זה גם בצורה סבירה, אחרת יהיו לנו ילדים שהולכים לצבא ולא יכולים להתכופף אפילו, אז אני רגע שם את זה.
<ד"ר אבי צרפתי: צריך לשמור על מסגרת.
<ד"ר אבי צרפתי: הדבר שהכי חורה פה במסגרת הזו, ברור לי שהוועדה הבינה שארגז החול זה דבר קטן בתוך המסגרת.
<ד"ר אבי צרפתי: וכל היקף החול שנמצא חייב התייחסות מחודשת לתקני הבנייה, לאופן שבו מגדרים את הגן.
<ד"ר אבי צרפתי: אני יכול להגיד לכם שברחובות מזמן כבר הפסיקו עם נושא של גדר מוסדית שמאפשרת חדירה של חתולים בצורה חופשית.
<ד"ר אבי צרפתי: עוברים לגדר מאוד צפופה שאין לה כיסוי למעלה, שלא מאפשרת לחתול בקלות לעלות.
<יפית חקיקי: אגב הגדר, זה כן מופיע בחוזר של משרד החינוך, אבל זה לא מתקיים, הגדר הצפופה.
<ד"ר אבי צרפתי: חשוב לנו לציין את הנושא של ההיגיינה הסביבתית בגן, זאת אומרת כל הנושא של מתקני האשפה, מזון של תינוקות או של ילדים.
<ד"ר אבי צרפתי: הכול חייב להיות סגור ונעול על מנת שחתולים לא ירצו להיכנס לשם, ובמסגרת האחרונה כמובן לטפל בכל המטרדים שהם רלוונטיים מבחינת המבנה של הגן, שמאפשרים לחתולים לגור שם, להמליט שם ואז אנחנו מקבלים גם את הפרעושים.
<ד"ר אבי צרפתי: היום אני רוצה להגיד לכם שאת הנמר האסיאתי אנחנו כבר קיבלנו כמובן מאליו, אבל הקפדה יתרה אפילו ולו בניקוז המזגנים בגנים, שמונעת הצטברות של 10 מ"מ של מים.