GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל אסל: כי בתחילת השנה נהרג לנו מסאוורה מטייבה, שהוא בן 19, נלכד בתוך מגרסה ניידת, ועוד כנעאנה, שנפל מבמת הרמה.
ישראל אסל: הוא גם בן 19.
קריאה: מסאוורה לא היה בנייה.
ישראל אסל: מה זה משנה?
יפעת שאשא ביטון: לא משנה, אבל בוא, אני אומר לך, יש דברים שאני וחברי, חבר הכנסת אלי אלאלוף מאד מדויקים בעבודה שלנו.
ישראל אסל: הוא עבד באתר מחזור פסולת בניין.
יפעת שאשא ביטון: אז יש דברים שנוגעים - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, לא.
עבד אל חכים חאג' יחיא: שם יש תחנת מעבר, יש מגרסה.
ישראל אסל: מגרסה, נו.
ישראל אסל: זה לא משנה.
ישראל אסל: יש סוג של עבודות - - -
יפעת שאשא ביטון: אסל, הדיון - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא נלכד במכונת מיון פסולת.
יפעת שאשא ביטון: הדיון פה – ואני אומרת את זה לא כי לא איכפת לי מאחרים, אבל אנחנו חייבים להיות ממוקדים, אחרת כולם יתערבבו פה עם כולם – הוא עד גיל 18.
יפעת שאשא ביטון: מגיל 18 אני יודעת שמטפל בזה חבר הכנסת אלי אלאלוף.
יפעת שאשא ביטון: אגב, כמו שאני נוגעת בסוגיות של המעונות והגנים, הוא נמצא על הנושא של אתרי בנייה יום ולילה.
יפעת שאשא ביטון: אוכל את זה, שותה את זה, נושם את זה.
ישראל אסל: זה קבוע בחוק העסקת נוער.
יפעת שאשא ביטון: אז נכון שזה יהיה שם ואם יש התייחסות לגבי בגירים, קטינים או איך שלא יהיה, תתייחסו לזה אחר כך.
מאיר דוד: אני מאיר דוד, מנהל אגף האכיפה.
מאיר דוד: צודק עורך דין אסל.
מאיר דוד: הוא מדבר על נערים.
מאיר דוד: מגיל 18 עד גיל 21 בעבודות מסוכנות מתייחסים אליהם כאילו הם נערים.
מאיר דוד: זאת אומרת ההגבלות שיש היום על עבודות, תקנות והגבלות, הן חלות גם על אותם צעירים היום, עד גיל 21 כפי שתואר.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אבל אנחנו לא רוצים לאסור כניסה של מי שהוא מעל גיל 18.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא כניסה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא מדברים על כניסה.
ישראל אסל: זה לא כניסה, אבל פשוט זה חלק - - -
יפעת שאשא ביטון: בסדר, אז זה מוגדר בחוק.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש הבדל כשאנחנו מדברים על כניסה לאתרים בכלל של הילדים בעבודה, אבל פה יש סוגי עבודה.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת, בגלל זה אני מתעקשת כאן על התיחום של גיל 18, ששם כולנו תמימי דעים שזה איסור מוחלט, חד ערכי ומגיל 18 עד 21 יש אישור כניסה לסוגי עבודה מסוימים, אבל זה כבר קיים בחוק.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לאותם סוגי עבודה, כן.
יפעת שאשא ביטון: אז?
ישראל אסל: זה לא קיים.
ישראל אסל: זה לא לפי סעיף 16.
יפעת שאשא ביטון: זה קיים או לא קיים?
עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך להתקין תקנה.
ישראל אסל: לא לפי התקנה שכתובה בחוק.
ישראל אסל: לפי סעיף 16.
עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך תקנות, תקנות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בתקנות מפרטים את סוגי העבודה.
יפעת שאשא ביטון: רגע, אז יש תקנות או אין תקנות?
ישראל אסל: יש - - -
קריאה: יש תקנות - - -
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, יש את החוק ויש תקנות לגבי 18 עד 21.
עבד אל חכים חאג' יחיא: איסור, לעבודות שאסור.
קריאה: לגבי גיל, חלקן קשורות לעבודות, חלקן קשורות לבדיקות רפואיות שאותו עובד צריך לבצע.
קריאה: החוק מתייחס לזה.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אז יש לנו את זה בחוק.
יפעת שאשא ביטון: כל מה שאנחנו צריכים לטפל בו זה בסוגיה של האכיפה.
קריאה: של אכיפה ושל - - -
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אז תיכף נשמע את משרדי הממשלה.
יפעת שאשא ביטון: אני אמרתי כבר בראשית הדיון, אנחנו נאסוף כאן מהשולחן את כל מה שבעצם עולה ואז נוכל להתייחס לזה דרך משרדי הממשלה.
יפעת שאשא ביטון: אסל, משהו נוסף, חוץ מהסוגיה של בגירים?
ישראל אסל: לא, זהו.
ישראל אסל: דיברו ואם יש פה תמימות דעים, אז זהו.
יפעת שאשא ביטון: הנוער העובד והלומד, מי מייצג?
יפעת שאשא ביטון: יש לנו שני נציגים ששניהם מכובדים.
אורי מתוקי: אני.
אורי מתוקי: אנחנו היום שלושה.
יפעת שאשא ביטון: את מי פספסתי?
אורי מתוקי: שרית ויעל.
אורי מתוקי: אני אורי מתוקי, ראש האגף לאיגוד מקצועי בנוער העובד.
אורי מתוקי: קודם כל תודה על הדיון.
אורי מתוקי: אני חושב שזה דיון חשוב והכרחי.
אורי מתוקי: שורה תחתונה, כמובן גם אנחנו מצטרפים לעמדה הכללית שאומרת שיש לאסור בתקנה עבודות בניין שלד, אבל אני כן רוצה להתעכב על כמה נקודות נוספות.
אורי מתוקי: קודם כל אמר יהודה דורון קודם לגבי הכשרה.
אורי מתוקי: צריך להגיד, הייתה פה במדינת ישראל מערכת הכשרה מאד מאד ענפה, כולל בתי ספר.
אורי מתוקי: אני זוכר שהיה בית ספר מאד גדול למקצועות הבניין בחולון, אני לא יודע אם הוא עוד קיים.
קריאה: הוא קיים גם היום.
יפעת שאשא ביטון: החינוך הטכנולוגי ירד.
יפעת שאשא ביטון: צריך לבנות אותו מחדש.
יפעת שאשא ביטון: גם בזה אנחנו תמימי דעים.
אורי מתוקי: נכון.
אורי מתוקי: וזו נקודה לכאורה בפני עצמה, אבל היא גם מאד מאד קשורה וחשוב לי להדגיש.
אורי מתוקי: כשאנחנו מדברים על עבודת בני נוער, יש את חוק עבודת הנוער ואת חוק החניכות.
אורי מתוקי: כל מה שתחת חניכות, כל מה שניתן להחזיר ולהחיות כמקום שבו יש - ואנחנו במקומות שזה עוד קיים נמצאים - לכל חניך כזה יש גם חונך מבוגר, שמסתכל.
אורי מתוקי: זאת הדרך הנכונה גם ללמד את המקצוע וגם להקנות נורמות של בטיחות וכדומה.
אורי מתוקי: חשוב לי לציין שאנחנו מפעילים, שלא במסגרת חוק החניכות, כי כפי שציינת, הוא בהתדרדרות, אבל קבוצות שעובדות ולומדות את המקצוע אחר הצהריים ועובדות בשיפוצים, חשוב לנו להבין גם פה את ההבדל בין צביעה או קיר גבס בתוך בניין לבין אתר בנייה.
אורי מתוקי: זאת אומרת גם פה אנחנו מאד מאד רואים את ההבדל.
אורי מתוקי: שורה תחתונה, אני חושב שכן נדרשת כאן תקנה מיוחדת.
אורי מתוקי: זאת אומרת התקנות הקיימות היום מתייחסות לעבודה בגובה, לשריפת זפת, לכל מיני דברים כאלה.
אורי מתוקי: צריך לדעתי לדייק את זה יותר.
אורי מתוקי: באמת בכל הקשור בעבודות שלד על כל תצורותיהן, הן המסוכנות באמת והאתרים האלה הם מאד מסוכנים.
אורי מתוקי: חשוב לי להדגיש עוד דבר.
אורי מתוקי: בסופו של יום, למרות מה שנאמר פה, לפחות על ההרוגים שהיו וגם על רוב הפצועים שהיו וגם רוב המקרים שאנחנו נתקלנו בהם, באמת כמעט כולם במגזר הערבי.
אורי מתוקי: אני הלכתי לבקר ביקור תנחומים בביתו של מחמוד כנעאנה שנהרג והדוד פשוט אמר – לא ידענו, חשבנו שהוא בבית ספר.
אורי מתוקי: הוא פשוט קם והלך לעבוד, כי הכסף קורץ, כי זה נוח.
אורי מתוקי: חייבים לשים לעניין הזה פיקוח והסדרה.
אורי מתוקי: אז שום תודה.
יפעת שאשא ביטון: טוב, אנחנו נעבור למשרדי הממשלה.
יפעת שאשא ביטון: נתחיל במשרד העבודה והרווחה.
יפעת שאשא ביטון: אחד זה הנושא של תקנה.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שיש פה תמימות דעים בצורה גורפת, חוץ מיהודה, שאנחנו אולי עוד נתווכח איתו קצת, לגבי הכניסה של בני נוער לאתרי בנייה כלאו מוחלט, זאת אומרת כאיסור מוחלט, בלי קשר לסוגי העבודות.
יפעת שאשא ביטון: אולי אנחנו באמת נצטרך להגדיר, או אם אתם אומרים שכבר מוגדר בחוק, מה הוא אתר בנייה, אל מול בניין, שכבר נמצא וגרים בו ופשוט מגיעים, אתה יודע, קצת לדפוק מסמרים לתמונות ולצבוע קירות שהם לא בגובה.
יפעת שאשא ביטון: בלי פיגומים.
יפעת שאשא ביטון: אז בוא תיתן את ההתייחסות שלכם ואיך אנחנו יכולים בעצם לקדם תקנה כזו.
יפעת שאשא ביטון: רן?
אריה שמילוביץ: אני אתן סקירה קצרה.
אריה שמילוביץ: קוראים לי אריק שמלוביץ, אני מפקח עבודה ראשי במשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.
אריה שמילוביץ: לגבי החוק, החוק עצמו הוא חוק שמגביל, מדבר על השעות, החוק מאד מפורט.
אריה שמילוביץ: החוק מפנה לתקנות עבודות נוער, עבודות אסורות ועבודות מוגבלות.
יפעת שאשא ביטון: מכירה היטב את החוק.
אריה שמילוביץ: בתוך התקנות מפורט מפרט גדול מאד של עיסוקים שהמחוקק בא ואמר אני אוסר על בני נוער.
אריה שמילוביץ: חלקם בגלל גורמים ביולוגים, כימיים, פיזיקליים, נפשיים, שהם לא רוצים שהעובד לצורך העניין ייחשף אליהם, הנער לצורך העניין.
אריה שמילוביץ: התהליך הזה הוא תהליך שנבחן בעבר, התעסקו בו.
אריה שמילוביץ: המחוקק דן בו ועכשיו יש מודעות מאד גדולה בקרב הציבור בשולחן הדיונים בכנסת לגבי התאונות והמחיר שגובה הענף הזה.
אריה שמילוביץ: הענף הזה גם בצמיחה.
אריה שמילוביץ: מדובר פה על אתר בנייה.
אריה שמילוביץ: המחוקק בא ובחקיקה מדובר על פעולת בנייה.
אריה שמילוביץ: פעולת בנייה, כמו ששמעת פה והצלחת להתבלבל מה זה פעולת בנייה – פעולת בנייה היא פעולה די מוגדרת בחוק.
אריה שמילוביץ: פחות מוגדר אתר הבנייה, איך מסתכלים על אתר הבנייה.
אריה שמילוביץ: כן מוגדרת פעולה ומה שאנחנו באים לבחון זה פעולת בנייה.
אריה שמילוביץ: חלק מעבודת השיפוצים הרבה, השיפוצים שמר יהודה דיבר עליהם, היא קובלנה שאנחנו כמחוקק לא עושים, סליחה, כמשרד העבודה והפיקוח, לא עושים אכיפה עליו.
אריה שמילוביץ: אנחנו לא מכירים את כל האתרים.
אריה שמילוביץ: הם לא מחויבים לדווח לנו על אותן פעולות, כשעושים שיפוצים.
אריה שמילוביץ: חלק מהשיפוצים צריכים להיות מדווחים אלינו, אבל הם לא מדווחים אלינו, בגלל ש - - -
יפעת שאשא ביטון: אבל לפי מה שמדובר זה כל בית פה הוא בפוטנציאל של אתר בנייה, כי בכל בית צובעים מתי שהוא, משפצים מתי שהוא.
אריה שמילוביץ: כל בית שעושים - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא מדובר ב - - -
אריה שמילוביץ: כל פעולה שעושים שם, שבירה או הריסה או לצורך העניין משך השיפוץ.
אריה שמילוביץ: אם השיפוץ הוא ארוך ולפעמים - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: מה זה ארוך?
אריה שמילוביץ: מעל חצי שנה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: שאלתי כדי שזה יירשם לפרוטוקול.
אריה שמילוביץ: בסדר.
אריה שמילוביץ: לצורך העניין אנחנו מחויבים שם ומתייחסים אליו כאל פעולת בנייה.
אריה שמילוביץ: השאלה לאן אנחנו מכניסים את עצמנו והאם לזה אנחנו רוצים להתכוון כשאנחנו עושים חקיקה.
אריה שמילוביץ: כרגע יש שתי פעולות שאנחנו מתמודדים איתן.
אריה שמילוביץ: אחת זו פעולה של הסברה, שאני חושב שהיא חלשה מאד ואנחנו רוצים לשפר אותה.
אריה שמילוביץ: הפעולה השנייה היא אכיפה מוגברת.
אריה שמילוביץ: צריך לזכור עוד פעם שכל ענף הבנייה כרגע, בעיית הבטיחות, נמצאים במשבר.
אריה שמילוביץ: אם הייתי יכול להרחיב את האיסור לא לגיל 21, לגיל 70 או לגיל 90, הייתי גם מגביל את פעולת הבנייה, שאף העובד לא יעבוד כרגע במצב ש - - -
יפעת שאשא ביטון: לא, אריק, אבל זה לא הסיפור.
יפעת שאשא ביטון: זה לקחת את זה למקום קיצוני, כדי שנגיד אוקיי, אין מה לעשות.
אריה שמילוביץ: נכון שזה לא הסיפור.
אריה שמילוביץ: אני מנסה להסביר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כאילו, אז בואו נתפשר עם מה שיש.
אריה שמילוביץ: לא, אני מנסה להסביר את הנושא.
אריה שמילוביץ: האם יש הבדל בין ילד שהוא בן 18 פחות יום או 18 ועוד יום - - -
הדס תגרי: כן, כן.
יפעת שאשא ביטון: אבל איפה שהוא צריך לחתוך גם מבחינת האחריות, אריק.
אריה שמילוביץ: שנייה רגע.
אריה שמילוביץ: ברור שמבחינת החוק.
אריה שמילוביץ: אני מסתכל על זה בהיבט הסיכונים שאליהם חשוף העובד, לצורך העניין.
עבד אל חכים חאג' יחיא: סליחה, אתה יודע על מה אנחנו מדברים - - -
יפעת שאשא ביטון: גם לי יש הרבה מה להגיד.
יפעת שאשא ביטון: אני רק נותנת לו לסיים את הדברים שלו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, מאד חשוב שאנחנו מדברים על פועלים שהם לא במקצוע.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הם באים כעובדים מזדמנים.
יפעת שאשא ביטון: רגע, חברים, אבל גם לא בטוח שבגיל 18 ויום הוא במקצוע, אבל זה לא הסיפור.
עבד אל חכים חאג' יחיא: שם אולי יוכל אולי ללמוד.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה אריק, תאמר את הדברים, כי גם לי יש לא מעט למה להתייחס.
אריה שמילוביץ: המשאבים ש - - - אם זה מספר המפקחים ואם זה מספר עובדי המטה שקובעים את החקיקה ומתעסקים בחקיקה הרחבה מאד שאנחנו מתעסקים בה כרגע, היא מוגבלת.
אריה שמילוביץ: כשאנחנו מסתכלים ובוחנים על מה אנחנו שמים את הדגש ואיזה משאבים אנחנו מסיטים כרגע כדי להתעסק בבעיות שעומדות על סדר היום, אם זה בעגורנים, אם זה בבעלי המקצוע, אם זה בפעולות אכיפה שאנחנו עושים באתרים מסוימים.
אריה שמילוביץ: שיטת האכיפה, פילוח המפקחים בשטח, ההסטה שלהם ממגזר התעשייה, שגם שם נהרגים לנו אנשים.
אריה שמילוביץ: גם בתעשייה נהרגים לנו אנשים, ולצורך העניין אני כרגע מסיט חלק מהמפקחים שיש לנו והתשומות שיש לנו, מסיט אותם מתחום התעשייה, יש לזה גם מחיר שאנחנו כרגולטור צריכים לבחון אותו.
אריה שמילוביץ: המשמעות של חקיקה או של שינוי תקנות כרגע, זה צריך לעבור לעשות ראייה, לבדוק את המשמעויות שלהן מול משרד המשפטים, מול ועדת הכנסת.
אריה שמילוביץ: זה תהליך שלוקח זמן.
אריה שמילוביץ: אין ספק שאנחנו מסכימים שהמצב הזה לא יכול להימשך.
אריה שמילוביץ: המצב הזה כמו שהוא נמצא כרגע, הוא מצב לא בריא.
אריה שמילוביץ: השאלה היא האם הדרך שאנחנו פועלים היא דרך שינוי חקיקה, כרגע שמים את הדגש, או אומרים הבנו, אנחנו נסיט משאבים לתחום ההסברה, לתחום האכיפה המוגברת באתרים, למודעות במגזר הערבי לצורך העניין, ששם הנושא הוא מאד נפוץ.
אריה שמילוביץ: אנחנו גם מזהים שבאמת רוב בני הנוער שמועסקים בתחום הזה, הם מועסקים על ידי המשפחות שלהם ולא על ידי חברות כאלה גדולות של תעשיות, אלא על ידי - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: לרוב הם קבלני משנה אצל אותן חברות.
יפעת שאשא ביטון: אריק, בוא, אני רוצה רגע לעצור אותך, סליחה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הם נכנסים דרך החברות.
יפעת שאשא ביטון: אריק, אני רוצה לומר לך כמה דברים ואני אשמח מאד לומר את זה בלי שיפריעו לי יותר מדי.
יפעת שאשא ביטון: שלום לחבר הכנסת מקלב.
יפעת שאשא ביטון: קודם כל אני לא מתרגשת מתהליך של חקיקה.
יפעת שאשא ביטון: הוכיחה הכנסת הזאת שכשהיא רוצה משהו, היא יודעת לתקתק אותו בצ'יק וצ'ק.
קריאה: לא נדרשת חקיקה, מספיק תקנה.
יפעת שאשא ביטון: תקנה זו חקיקת משנה, שגם היא צריכה את הפרוצדורות, אבל אני חסכתי לכם את זה.
יפעת שאשא ביטון: גם בחקיקה מלאה כנסת יודעת לעשות את זה מהר, כשהיא רוצה.
יפעת שאשא ביטון: דבר שני, כל מה שאמרת – הסברה, הסטה של מפקחים – אנחנו רואים שזה לא עוזר.
יפעת שאשא ביטון: זה לא עוזר וגם אמרה את זה הדס ובחלק מהמקרים זה גם לא כל כך יעיל.
יפעת שאשא ביטון: כי כשמגיע המפקח לאתר בנייה ומסתכל לגובה וכולם גם ככה נראים שם כל כך קטנים, ושואל, אז יגידו לו לא, הוא בן 18, 20, או כמה שבא לו.
יפעת שאשא ביטון: המפקח מסתובב והולך והכל בסדר.
יפעת שאשא ביטון: אין לנו שום יכולת באמת לאכוף את זה.
יפעת שאשא ביטון: ילד אל מול מבוגר, מה לעשות, גם אם הוא בן 18 ויום, יש לזה משמעות.
יפעת שאשא ביטון: יש לזה משמעות חוקית ויש לזה גם משמעות מבחינת האחריות, מבחינת תפיסת העולם, מבחינת המודעות לסכנות, מבחינת הרבה מאד דברים.
יפעת שאשא ביטון: אין לנו שום יכולת להגן על הילדים שם, אתה יודע מה, גם אם הם לא עולים לגובה.
יפעת שאשא ביטון: ילד נמצא בשביל לסחוב שקי מלט, בסדר?
יפעת שאשא ביטון: ובריון ככל שיהיה, יכול ליפול על - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתר בנייה הוא מקום מסוכן.
יפעת שאשא ביטון: אין לילדים מה לחפש שם.
יפעת שאשא ביטון: עכשיו אני אומר שגם בשבילכם, באמת, בשבילכם, במקום לבוא עכשיו ולהתחיל לבדוק בכל רשימת המותר והאסור, אם זה כן מתקיים או לא, יש פה איסור אחד שאתם צריכים לבדוק – יש ילדים או אין ילדים.
יפעת שאשא ביטון: ואם אנחנו נקבל החלטה שאין ילדים בתוך אתר בנייה, גם לכם זה עושה חיים קלים.
יפעת שאשא ביטון: אז לא צריך אפילו להסיט את כל המפקחים, כי זה יהיה ברור שזה חד משמעי, חד ערכי ולשם אנחנו מכוונים.
יפעת שאשא ביטון: ולכן אני אומרת שאנחנו צריכים לקבל החלטה – אתה בנייה כאתר הוא מסוכן.
יפעת שאשא ביטון: עוד לפני שהילד בכלל מתחיל לעשות שם משהו.
יפעת שאשא ביטון: הוא נכנס לשם – זה מסוכן.
יפעת שאשא ביטון: בואו נשמור את הילדים משם.
יפעת שאשא ביטון: אז אני באמת רוצה ואנחנו נכתוב את זה גם בסיכום, שמשרד הרווחה יקדם תקנה שאוסרת על ילדים עד גיל 18 להיכנס לתוך אתרי בנייה.
יפעת שאשא ביטון: מה שכן נצטרך ואולי יישאר שטח אפור ויכול להיות שגם לא צריך.
יפעת שאשא ביטון: צריך פשוט לקחת, אין מה לעשות, אולי לשם פה את המחיר וללכת עם זה עד הסוף - - -
קריאה: לא, יש לי רעיון.
יפעת שאשא ביטון: רגע, אני משאירה את זה לשיקולכם.
יפעת שאשא ביטון: לגבי כל הנושא של שיפוצים, לא שיפוצים של בית, שעכשיו שוברים קירות, צובעים בחוץ, אלא שיפוצי דירות, מה שעושים לפני פסח, לפני ראש השנה.
יפעת שאשא ביטון: גם נשים עושות את זה וגם ילדים קטנים מתלהבים עם הרולר ומשחקים על הקיר.
יהודה כהן: אז תגדירי את זה קבלן שיפוצים - - -
יפעת שאשא ביטון: אז אני לא בקיאה - - -
קריאה: יש לי רעיון.
יפעת שאשא ביטון: אתם יכולים להציע מה שאתם רוצים.
יפעת שאשא ביטון: אני לא בקיאה בתחום הזה ובשביל זה יש פה אנשי מקצוע.
הדס תגרי: בואו נתכנס עוד חודש ו - - -
ישראל אסל: לא צריך להתכנס, זה פשוט מאד לפתור את זה.
קריאה: לוח זמנים.
אריה שמילוביץ: הדבר הזה - - - ואנחנו בוחנים אפשרויות להגביל את זה, אם זה על ידי גובה המבנה, אם זה על ידי משך הפעולה, סוג הפעולה.
אריה שמילוביץ: אנחנו בוחנים את זה.
יפעת שאשא ביטון: לא, אבל שיוגדר אתר בנייה, כי יש הבדל בין מי שבונה עכשיו בניין - - -
אריה שמילוביץ: אבל כרגע בחקיקה אין הגבלה - - -
קריאה: יש הבדל בין שיפוץ לבנייה.
קריאה: יש הגדרה של בנייה.
יפעת שאשא ביטון: תקשיבו, אם כולם כל שנייה יזרקו מילה, גם לא נצליח לסכם את הדיון הזה וגם לא נהיה אפקטיביים.
יפעת שאשא ביטון: אז חבל, בואו ננסה לפתור את הבעיה.
יפעת שאשא ביטון: אני בטוחה שאריק מכיר את הנושא, בטוח יותר טוב ממני, אבל גם לא פחות טוב ממי שיושב כאן.
אריה שמילוביץ: אנחנו בוחנים כרגע לעשות סייגים ולעשות הפרדה בין אותן פעולות מסוכנות, לאותן פעולות שאפשר לעשות אותן בתוך ה - - -
יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה פעולה, אני רוצה מקום, כי מבחינתנו אתר בנייה, כשבונים עכשיו בניין חדש, זה מקום, זה לא משנה, גם אם לא יעשו בו כלום.
יפעת שאשא ביטון: יש לילד עכשיו חופש – אני רוצה לתת לך סיטואציה – עכשיו חופש, ההורים הרי אומרים אין התאמה, ימי עבודה וזה, אין לי מסגרת לילדים, למרות שטיפלנו גם בנושא החופשות.
יפעת שאשא ביטון: אבא לוקח את הבן שלו רק כדי שיהיה איתו, שישחק שם לא יודעת עם מה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו אומרים – אין לו מה לחפש שם כילד, גם אם הוא לא בא לעבוד.
יפעת שאשא ביטון: הוא ילד בן 12 שלא יכול לעזור בכלום, אין לו מה לעשות שם.
יפעת שאשא ביטון: ובגלל זה אני אומרת, אנחנו צריכים רגע ללכת למקום קיצוני שיבינו שילדים לא נמצאים בתוך אתר בנייה.
אריה שמילוביץ: אבל אנחנו רוצים להרחיב את זה.
אריה שמילוביץ: לא רק אתר בנייה כמו שאת מתארת.
אריה שמילוביץ: יש לנו עוד פעולות אחרות, שהן פעולות בנייה שלא תחת אתר בנייה, כמו שאת עכשיו מתארת, שגם שם יש לנו סכנות, שגם אותן אנחנו רוצים למנוע.
אריה שמילוביץ: יש לנו פעולות - - -, לצורך העניין עכשיו, כשעשו שיפוצים, כשהנער בן ה-12 נהרג בבני ברק, שנפל, לצורך העניין זה אתר בנייה.
אריה שמילוביץ: לא אתר בנייה לפי ההגדרה.
אריה שמילוביץ: לפי ההגדרה שתיארת עכשיו, זה לא אתר בנייה.
קריאה: זה אתר בנייה.
יפעת שאשא ביטון: לא, אל תסמוך על ההגדרות שלי, כי אני לא - - -
אריה שמילוביץ: אני מנסה להסביר לך שהעסק הרבה יותר מורכב ויש הרבה פעולות שעושים אותן, שהן נכנסות תחת העולם הגדול שנקרא עולם השיפוצים.
אריה שמילוביץ: עולם השיפוצים הוא עולם שגם בפנים, כשמסתכלים עליו, יש בפנים המון סכנות ומעידות וזה חולש להמון פעולות אחרות בכלל של תחום הגובה, שאנחנו מוצאים את האנשים - - -
אריה שמילוביץ: עבודת זיפות או עבודת התקנת דודי שמש והרבה דברים נוספים אחרים שאנחנו כן רוצים לפתור אותם.
אריה שמילוביץ: אנחנו אומרים וצריך לזכור עוד פעם, כשאנחנו מניחים את זה על השולחן שלנו בסדר היום, אין ספק שהנושא הזה הוא נושא רגיש אם מדברים על בני נוער.
אריה שמילוביץ: אף אחד לא רוצה שבני נוער ייפגעו.
אריה שמילוביץ: אבל כשאנחנו מסתכלים על הפגיעות הנוספות שיש לנו כתוצאה מקריסת עגורנים, מקריסת מבנים, מהנושאים הנוספים שעולם הבנייה סובל מהם, והמשאבים המוגבלים שעומדים לרשותנו, לצורך העניין - - -
קריאה: מה זה קשור בכלל?
קריאה: זה קשור - - -
אריה שמילוביץ: אנחנו עושים כרגע סדרי עדיפויות וכרגע אנחנו חושבים שהנכון ביותר לעשות ולתת את ה - - -
יפעת שאשא ביטון: סליחה, אתם תצאו החוצה.
יפעת שאשא ביטון: מי שמנהל דיון ולא צריך אותי פה, יכול לעשות את זה בחוץ, לא סביב השולחן.
אריה שמילוביץ: משקל הכובד על אכיפה כרגע ועל הסברה.
אריה שמילוביץ: אני מבטיח שהנושא הזה יהיה ויגיע לשולחנו של השר, עם הצעה קונקרטית להגביל בצורה מאד מדויקת את עבודת בני הנוער, לאסור עליהם להיכנס לאתרים שנגדיר אותם כאתרים מסוכנים ומוגדרים, אבל כרגע בסדר היום שלנו כרגולטור וגם של גוף שמבצע אכיפה, אנחנו חושבים שיותר נכון כרגע לשים את משקל הכובד על נושא ההסברה, ששם אנחנו רואים - - -
יפעת שאשא ביטון: אני פריקית של הסברה, אבל במקרה הזה זה לא יעשה את העבודה.
קריאה: זה לא עובד.
הדס תגרי: מאות מיליוני שקלים נשפכו על הסברה.
הדס תגרי: מה יצא מזה?
אריה שמילוביץ: בחקיקה אנחנו רואים שיש לנו מספיק חוקים שרשומים ומאד ברורים - - -
קריאה: ואתם לא אוכפים אותם.
יפעת שאשא ביטון: תיכף אני אשאל את השאלה.
אריה שמילוביץ: וגם את החוקים המאד ברורים אוכפים אותם.
יפעת שאשא ביטון: אני אומר לך שני דברים.
יפעת שאשא ביטון: אחד זה נכון, יש הרבה חוקים שלא אוכפים אותם וגם שלא מקיימים אותם ובשביל זה אנחנו כאן וזה גם לא אומר שאנחנו לא נחמיר את החוק כדי שיאפשר לנו לנקוט בסנקציות הרבה יותר משמעותיות.
יפעת שאשא ביטון: אין שאלה שבסיפור הזה צריכה להיות גם אכיפה וזה גם לפתחנו.
יפעת שאשא ביטון: לפתחם בעצם של המשרדים ובאמת שאלה.
יפעת שאשא ביטון: דיברו פה על חמישה נערים שנהרגו באתרי בנייה.
יפעת שאשא ביטון: מה קרה עם אותם קבלנים, או מי שבעצם אחראי על המקום הזה, אחרי שהילד מת שם?
יפעת שאשא ביטון: הרי הוא לא מת אחרי שקיבל דום לב ומת.
יפעת שאשא ביטון: הוא נפל או שהוא נפגע, אני לא רוצה פשוט לומר את הפועל שתואר כאן, ממכונה או ממגרסה.
יפעת שאשא ביטון: מה עושים איתם?
יפעת שאשא ביטון: הם קיבלו כתבי אישום?
יפעת שאשא ביטון: מישהו הפסיק את העבודה שלהם?
יפעת שאשא ביטון: מה.
קריאה: לא קרה כלום.
הדס תגרי: קורות אצלם עוד תאונות.
הדס תגרי: זה מה שקרה איתם.
אריה שמילוביץ: הנושא הזה נמצא לפתחה של המשטרה, כשהמשטרה מבררת את החקירות בנושאים האלה.
אריה שמילוביץ: החקירות האלה הן חקירות פליליות.
אריה שמילוביץ: הן לא חונות אצלנו ב - - -
יפעת שאשא ביטון: אין אכיפה מנהלית של רישום ורישוי ומישהו שיכול לשלול מהם את הרישיון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: עד היום אין קבלן רשום שנשלל ממנו הרישיון שלנו.
קריאה: זה לא מוסמך מה שהוא אומר.
יפעת שאשא ביטון: רגע, בואו נשמע מאריק.
יפעת שאשא ביטון: כי אם אין, אז הגיע הזמן שיהיה.
יפעת שאשא ביטון: אז בואו רגע נשמע.
אריה שמילוביץ: אלף אנחנו מעודדים את זה.
אריה שמילוביץ: שיח עם משרד השיכון, רשם הקבלנים, שיראה איך לצורך העניין הוא - - -
יפעת שאשא ביטון: יש פה נציג של משרד השיכון?
יפעת שאשא ביטון: נציגה.
תמי ברנע: כן, כן.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד יושבת הראש, אחרי שהתערבנו התחילו לדווח להם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הם לא היו מדווחים לרשם הקבלנים על התאונות.
קריאה: יש סמכות לשם הקבלנים לשלול?
אריה שמילוביץ: אנחנו מבצעים תהליכים, יש תהליכים שאנחנו עושים כרגע.
אריה שמילוביץ: אין ספק שדובר פה גם על האחריות של המועצות המקומיות, שגם שם אנחנו רואים שותף שאנחנו צריכים להכניס אותו לשיח, לראות שחלק מהאכיפה צריכה להתבצע גם על ידי הרשות המקומית - - -
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אבל גם אם יש אכיפה, גם אם באנו וראינו שהם לא מתנהלים כמו שצריך, יש לנו יכולת מנהלית בכלל לטפל בזה, או רק משטרה ופלילים ואלוהים גדול.
אריה שמילוביץ: כרגע הצו להגברת האכיפה נותן לנו כלי מאד טוב, מאד חזק, לתת עיצום כספי שהוא במדרגת קנס הכי גבוה של העיצום למעלה.
אריה שמילוביץ: 35,250 שקלים.
ישראל אסל: זה לפני הנחה או אחרי?
יפעת שאשא ביטון: 35,000 שקלים?
אריה שמילוביץ: כן, על כל - - -
יפעת שאשא ביטון: מה זה, זה כלום.
יפעת שאשא ביטון: אני אשלם לך את זה, הדירה שאני מוכרת מכסה לי את זה.
ישראל אסל: לא, הם רוצים הנחה 50%.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לפני הנחה.
אריה שמילוביץ: חברה, אין ספק שזה לפני.
אריה שמילוביץ: יש תהליך של הפחתה.
יפעת שאשא ביטון: זה מה ששווים חיים של ילד, 35,000 שקלים.
הדס תגרי: אבל אין איסור על עבודת בני נוער.
אריה שמילוביץ: יש איסור על הגבלה על עבודה בגובה.
הדס תגרי: כן, זה מראה - - -
אריה שמילוביץ: וגם הגבלות מסוימות נוספות שיש אותן.
אריה שמילוביץ: אין ספק, כמו שנאמר פה, שברגע שמגיעים המפקחים אז הקבלנים פותחים את הדלת האחורית ומוציאים את כולם החוצה.
אריה שמילוביץ: אני מאמין גדול גם בפעולת הסברה, גם בפעולה של ענישה, של אכיפה - - -
יפעת שאשא ביטון: נכון, אבל צריך הכל.
אריה שמילוביץ: וצריך לעשות את המינון הנכון.
הדס תגרי: אז אחרי שזה יצליח, נחזיר את בני הנוער לאתרים.
יפעת שאשא ביטון: לא, אנחנו לא רוצים אותם שם.
ישראל אסל: לא רוצים אותם, מה נחזיר עכשיו?
ישראל אסל: עוד לא הוצאת אותם, את רוצה להחזיר אותם?
הדס תגרי: אני יודעת, אני לא רוצה, אני אומרת הסברה או לא הסברה, בסדר.
הדס תגרי: בואו נראה אם זה יצליח.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, תודה רבה אריק על הדברים.
יפעת שאשא ביטון: אני אתייחס בסיכום למה אני מבקשת מכם.
יפעת שאשא ביטון: משרד השיכון, מה נעשה עם אלה שכבר מתו אצלם באתר?
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת עכשיו זה כבר לא אם הם כן אוכפים או לא אוכפים.
יפעת שאשא ביטון: ילד מת כי נפל מהגובה, מה?
אריאלה מסבנד: אני רק רוצה לומר - - -
תמי ברנע: למיקרופון בבקשה, ותציגי את שמך.
אריאלה מסבנד: אני גם לא יודעת כמה - - -
תמי ברנע: שם.
אריאלה מסבנד: - - - הדבר העגום הזה, אבל אני יכולה לברר.
יפעת שאשא ביטון: אם את לא יודעת, סימן שלא קורה כלום.
יפעת שאשא ביטון: אני אומר לך - - -
הדס תגרי: יש להם והם לא עושים כלום.
יפעת שאשא ביטון: הדס, באמת, באמת.
הדס תגרי: סליחה.
יפעת שאשא ביטון: אני מבינה את ההתרגשות, אבל אי אפשר לנהל ככה דיון.
יפעת שאשא ביטון: גם לא נשיג מזה שום דבר.
יפעת שאשא ביטון: אם את לא יודעת סימן שלא באמת קורה עם זה משהו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו גם לא שמענו לצורך העניין תקשורתית שמשהו קרה עם אותם קבלנים.
יפעת שאשא ביטון: פה נאמר לנו שזה עובר למשטרה, תיכף אני אשמח את נציגת המשטרה.
יפעת שאשא ביטון: שורה תחתונה – נתון לחסדי האל.
יפעת שאשא ביטון: אם אין לנו שום כלים מנהליים, אנחנו לא באמת יכולים לעשות עם זה משהו.
יפעת שאשא ביטון: זה שזה צריך לרוץ בהיבט הפלילי, אני לגמרי שם ואני מקווה שגם יעשו עם זה משהו, אבל מעבר לזה אנחנו יכולים לשלול רישיון, כי אם הוא עשה את זה פעם אחת, סביר להניח שהוא גם עשה את זה בעבר, סביר להניח שהוא יעשה את זה גם בעתיד.
יפעת שאשא ביטון: במיוחד אם לא ננקטים שום צעדים נגדו, כי אם הילד מת ולא קרה שום דבר, אז בסדר.
יפעת שאשא ביטון: אז בואו נתפלל שלילד הבא לא יקרה כלום.
יפעת שאשא ביטון: אם לכם אין סמכויות, אז אני מרגישה שאנחנו ככה, את יודעת, ו-35,000 שקלים, עם כל הכבוד, תוותר להם, זה אותו דבר אם הם ישלמו את זה או לא ישלמו את זה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה עוד אחרי שהגדילו את הסכום דרסטית.
יפעת שאשא ביטון: אני מרגישה שאנחנו לא שם עד הסוף.
יפעת שאשא ביטון: זה מזעזע את כולנו, כולנו יודעים שזה לא צריך לקרות, אבל אנחנו לא באמת שם עם כל הכוח כדי לוודא.
יפעת שאשא ביטון: נכון, המנדט שלי הוא ילדים, שילדים לא ייפגעו שם, ושאם ילד נפגע, שזה יהיה על הראש של מישהו.
יפעת שאשא ביטון: ואני אומרת את זה בצורה הכי קשה שיכולה להיות – שיהיה על הראש של מישהו.
יפעת שאשא ביטון: מי אחראי אגב בשטח, מנהל העבודה?
עבד אל חכים חאג' יחיא: מנהל העבודה.
יפעת שאשא ביטון: שישללו לו את זה.
יפעת שאשא ביטון: אמרת שהוא מקבל 20,000 שקלים איך שהוא מתחיל?
הדס תגרי: לא, מי שאחראי זה מנהל החברה הקבלנית ומנהל החברה היזמית.
הדס תגרי: זה לא יכול להישאר ברמת מנהל העבודה.
יפעת שאשא ביטון: תגדירו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, לא, הקיים זה מנהל העבודה, עם עוד קבוצה, אבל כולם יטילו את זה על מנהל העבודה.
יפעת שאשא ביטון: אני אכתוב פה שתהיה גם הגדרת אחריות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בפועל זה מנהל העבודה, שהוא לא סופר מן, הוא לא יכול לטפל ב - - -
מאיר דוד: - - - לא לפגוע במנהל העבודה ואנחנו עשינו - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יודע, אבל - - -
יפעת שאשא ביטון: מה זה אני לא רוצה לפגוע?
יפעת שאשא ביטון: כן, אני רוצה לפגוע במי - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר לך, זה בחוק.
זאב גולדבלט: מי שאחראי ל - - -
יפעת שאשא ביטון: מי שעבר על החוק והעסיק ילד וקרה לילד משהו שם – כן, אני רוצה לפגוע בו.
ישראל אסל: שילך לבית סוהר.
יפעת שאשא ביטון: מה זה אני לא רוצה לפגוע בו?