GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<זאב גולדבלט: זה חלק מתפקידי הניהול.
<זאב גולדבלט: אני רוצה להזכיר את מה שמשרד החינוך התחייב עליו כבר לפני למעלה מחצי שנה בוועדת החינוך, למנוע מכל מורה שחשוד אפילו בפדופיליה להיכנס לכיתות ללא בקרה ומעקב.
יפעת שאשא ביטון: נכון, אם יש ספק אין ספק.
<זאב גולדבלט: לא יכול להיות מצב שיסכנו את שלומם של ילדינו כי זה או נוח, או זה משרת את המערכת בסיטואציה כזאת שחסר מורה כזה או אחר וקשה למצוא מישהו אחר.
<זאב גולדבלט: בחודשים האחרונים אופנתי מאוד לזעוק את זעקתם של המורים המותקפים, ובצדק.
<זאב גולדבלט: שלא יהיו אי הבנות, אנחנו מוקיעים ומזדהים לחלוטין עם זעקת המורים, שלא יהיו אי הבנות, אסור לפגוע בעובדי ההוראה, נקודה.
<זאב גולדבלט: יחד עם זאת מספר ההורים שתוקפים הוא בטל בשישים בעיקר כשכל תקיפה כזאת היא כנגד אדם ספציפי.
<זאב גולדבלט: לעומת זה מורה שתוקף, וזו תקיפה, רבותיי, לפגוע מינית בילד, בתלמיד, זה תקיפה, חד וחלק, והתקיפה הזאת היא לא של אדם בודד, זה של קהילה שלמה.
<זאב גולדבלט: כי אל"ף, אותו מורה תוקף כמה ילדים, כל ילד כזה שמותקף, כל חיי משפחתו נהרסים וכמובן שחייו, ומשם מה על הנושא הזה ארגוני המורים שותקים, קולם לא נשמע ברמה ולא שמעתי את הקול של ארגוני המורים.
<זאב גולדבלט: כמו שאני אומר כאן, בצורה הכי בוטה והכי נחרצת, שאני מוקיע התנהלות של הורים שתוקפים מורה.
<זאב גולדבלט: לא יעלה על הדעת.
<זאב גולדבלט: הורה כזה לא יקבל אף פעם בחיים גיבוי מפורום ועדי ההורים היישוביים, לעולם לא.
<זאב גולדבלט: אותו דבר אני מצפה, שגם הסתדרות המורים וגם ארגון המורים יעשו - - - לעומת זה, כפי שהציגה כאן ענת קודם, מבית ספר נעמי שמר, אנחנו נתקלים במשיכת זמן, במריחה, בניסיון לסכסך בין ההורים לבין עצמם כדי ליצור מחנות - -
<שיר דגן: שזה אחד הדברים שעובדים הכי טוב.
<זאב גולדבלט: - - וזה מקומם בצורה נוראית.
<זאב גולדבלט: חבר'ה, הפרד ומשול למדנו כבר מתקופת הרומאים, אנחנו לא צריכים להגיע לתקופתנו כדי לזהות את זה כשאנחנו נתקלים בזה.
<זאב גולדבלט: אני חושב שבמערכה הזו אנחנו, כי אני חושב שאני חלק מהמערכת, אנחנו מאבדים את האמון של ההורים כולם כציבור, גם במורים, גם במנהלים וגם במשרד החינוך וזה חמור, כי זו מערכת שאנחנו חייבים לעבוד בה באמון טוטאלי, איך אמרה ענת קודם?
<זאב גולדבלט: אנחנו שולחים את הילדים שלנו לשם, להרבה הרבה שעות ביום.
<זאב גולדבלט: אני חושב שחלק ממערכת של בניית אמון, אם אפשר להציע, זה באמת אדם שנחשד בדברים מהסוג הזה, שמשרד החינוך בשיתוף עם ארגוני המורים, ישעו את אותו אדם חשוד לתקופה מוגבלת עד שיובהר מצבו.
<לירון ספרד: זה קבוע בחוק היום.
<זאב גולדבלט: זה אולי קבוע בחוק, אבל זה לא קורה.
<זאב גולדבלט: שמעת קודם את חברת הכנסת שאשא ביטון שאומרת שלקחו את הגננת לגן אחר.
<זאב גולדבלט: איך אתה יכול להגיד שזה קורה?
<לירון ספרד: חבר'ה, אני לא מבין על מה מדברים.
<לירון ספרד: חברים, אני לא יודע על מה אתם מדברים, אבל עובד מדינה שהחלה נגדו חקירה פלילית יש חוק - - -
<זאב גולדבלט: אנחנו לא מדברים על חקירה פלילית.
<זאב גולדבלט: כשיש מנהלת שמודעת לזה שיש מצב - - -
<לירון ספרד: אתה מנסה עכשיו לדבר על מקרה ספציפי שנמצא בבדיקה של משטרת ישראל, שעה שיש בדיקה של משטרת ישראל אנחנו לא נשבש את הליכי החקירה.
יפעת שאשא ביטון: ונשאיר אותו בינתיים עם הילדים בבית הספר.
<לירון ספרד: לא, לא נכון.
<שיר דגן: מאז שהתפוצצה הפרשה בנעמי שמר - - -
<לירון ספרד: לא נכון, העניין נמצא בבדיקה.
<לירון ספרד: זה שכבר חרצתם את הדין וכבר עשיתם את החקירה שלכם ואת הבדיקה שלכם וכבר הגעתם למסקנות שלכם, אני שמח על כך, אבל אנחנו פועלים, אנחנו מדינת חוק, יש חוקים במדינת ישראל, יש רשויות אכיפה וחוק ואנחנו פועלים בתיאום איתם.
<לירון ספרד: אם יש חקירה מתנהלת אנחנו לא נשבש את הליכי החקירה ואנחנו לא נגזור את דינו של אף אדם לפני שמוצתה החקירה.
<זאב גולדבלט: אז אנחנו נחכה שהילד יתאבד כדי - - -
<לירון ספרד: אז סליחה - - -
יפעת שאשא ביטון: לא, צריך שיהיה מגה פיגוע, כמו תלמה ילין, כדי שיחקרו שם.
<לירון ספרד: לא, לא צריך, סליחה.
<לירון ספרד: מדי יום, בכל פעם שמתחילה חקירה פלילית, בטח בכל מה שקשור לעבירות מין, יש הליכים מאוד ברורים שקורים במשרד.
<לירון ספרד: הבעיה היא שאתם לא רואים את ההליכים האלה שקורים יום יום, למה?
<לירון ספרד: אתם באים - - -
<ענת הוכנר: אתה אומר דברים לא נכונים.
<לירון ספרד: מכוח מה את אומרת שאני אומר דברים לא נכונים?
<לירון ספרד: יש לך מידע ספציפי?
<ענת הוכנר: אני אענה.
<ענת הוכנר: המשטרה - - -
יפעת שאשא ביטון: ענת, אני אוציא אותך, באמת.
<לירון ספרד: איפה, באמת?
<לירון ספרד: איפה?
<לירון ספרד: תראי לי - - -
יפעת שאשא ביטון: לירון, לירון.
<ענת הוכנר: אני העברתי לכם - - -
יפעת שאשא ביטון: ענת.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת להוציא אותה החוצה, באמת, די.
<לירון ספרד: באמת?
<לירון ספרד: כבר הפכתם להיות גם השופטים והתליינים?
יפעת שאשא ביטון: לירון, אני אגיד לך מה הסיפור.
יפעת שאשא ביטון: זה לא שלא רואים את ההליכים שאתם עושים.
יפעת שאשא ביטון: זה שכשבאים ורואים את המורֶה או המורָה עדיין בבית הספר - - -
<לירון ספרד: מי?
<לירון ספרד: איזה?
יפעת שאשא ביטון: מבחינת ההורים לא קורה כלום.
<לירון ספרד: אבל איפה זה קורה?
<לירון ספרד: תראו - - -
יפעת שאשא ביטון: תשמע, רק המקרה שלנו שאנחנו טיפלנו בו, אז לא התחילה שם חקירת משטרה כי אנשים מפחדים לבוא ולהתלונן, אז מהפחד הזה - - -
<לירון ספרד: סליחה, יפה, אז מה רוצים שאנחנו נעשה?
<לירון ספרד: עכשיו אנחנו מדברים על בגירים, חשוב להדגיש שאנחנו פה מדברים על בגירים, לא על קטינים.
יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לך על מה, שכשמדובר במערכת חינוך ובילדים שלנו, כשיש ספק אין ספק.
<לירון ספרד: יש ספק אין ספק, זה מוטו חשוב וטוב להרבה דברים בחיים, אבל לא למשפט, למה?
<לירון ספרד: במקרה הספציפי - - -
יפעת שאשא ביטון: בילדים שלנו כן.
<לירון ספרד: אבל במקרה הספציפי - - -
יפעת שאשא ביטון: במקרה הספציפי הזה שדיברנו אותו צ'רמינג, באמת הצ'רמינג שלו היה שם וכל מה שקראתי על בועז ארד - - -
<לירון ספרד: אני רוצה להזכיר, המקרה הספציפי הזה, זה מקרה בין בגירים - - -
יפעת שאשא ביטון: אותו דבר קראתי, אותה מוזיקה.
<לירון ספרד: אבל יושבת ראש הוועדה, זה מקרה בין בגירים ואם בגיר בוחר שלא להגיש תלונה במשטרה הוא לא - - -
יפעת שאשא ביטון: ואני יודעת שהייתה שם פגיעה מינית.
<לירון ספרד: מה זה את יודעת?
<לירון ספרד: אני לא מבין מה זה יודעת.
<לירון ספרד: היה הליך שגם לא קבע מסקנות ברורות ואם בגיר, אני מדבר על מצב בין בגירים, כי כשיש קטינים ויש לנו חשד לפגיעה, חובת הדיווח בחוק העונשין מחייבת אותנו להעביר דיווח ל - - -
יפעת שאשא ביטון: הנה, המורה עם השומר לא דיווחה.
יפעת שאשא ביטון: היועצת לא - - -
<לירון ספרד: אני לא מכיר את המקרה.
<ענת הוכנר: איך אתה לא מכיר את המקרה?
<זאב גולדבלט: המורה בנעמי שמר, המשטרה אמרה שמשרד החינוך - - -
<לירון ספרד: אני לא מכיר - - -
יפעת שאשא ביטון: אין פרוטוקול ככה, חבר'ה.
<לירון ספרד: אני לא מכיר את המקרה הספציפי, אני לא מטפל - - -
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אני אספר לך עליו אחר כך.
<לירון ספרד: בכל מקרה, חשוב לי להגיד לפרוטוקול, מקום שאדם הפר את חובת הדיווח הוא יכול להיות מוזמן לחקירה על היעדר דיווח, נכון?
יפעת שאשא ביטון: לירון, בתיאוריה - - -
<לירון ספרד: אם אדם עבר עבירה פלילית אז אם יש לצורך העניין עובד הוראה - - - ואני אומר את זה בצורה ברורה, וההסתדרות שומעת אותי וההורים שומעים אותנו, אם יש עובד הוראה או מנהל שיודעים או יש להם מידע, הגיע אליהם מידע או תלונה על חשד לפגיעה מינית בילד, היום יש חובת דיווח בחוק.
<לירון ספרד: חברת הכנסת ורבין, אני אשמח להשלים.
איילת נחמיאס ורבין: אתה לא תגיד לי כשאני לומדת מהמשטרה, כשאני לומדת מהורים לילדות שנפגעו, שניתנה הוראה מלמעלה להפסיק לחקור את משרד החינוך ואת המנהלת.
<לירון ספרד: איזה קשקוש.
יפעת שאשא ביטון: לירון, זה קורה.
<לירון ספרד: משרד החינוך יגיד למשטרה לא לחקור?
איילת נחמיאס ורבין: לא משרד החינוך, מישהו, איזה שהוא גורם אמר לעצור חקירה.
<לירון ספרד: נו באמת.
<לירון ספרד: מה, אנחנו ברפובליקת בננות?
איילת נחמיאס ורבין: עובדה, מה לעשות.
איילת נחמיאס ורבין: אתה לא רוצה שאני אענה לך על השאלה הזאת, אני חברת כנסת בבית הזה.
<זאב גולדבלט: אני לא סיימתי, יש לי משפט אחד אחרון, בבקשה.
<זאב גולדבלט: אני רוצה להעיר את תשומת לב הוועדה שבוועדת החינוך עמדה נציגת משטרת ישראל ואמרה לפרוטוקול שמשרד החינוך ידע שאותו מורה חשוד בפדופיליה ולמרות הכול העבירו אותו מראשון לציון ל - - -
<לירון ספרד: אמירה לא נכונה.
איילת נחמיאס ורבין: היה רישום, אני ראיתי רישום - - -
<זאב גולדבלט: אנחנו היינו בוועדה - - -
<לירון ספרד: אתם, אתם לוקחים - - -
יפעת שאשא ביטון: חבר'ה, אין פרוטוקול כך.
<לירון ספרד: סליחה, אתם לוקחים שבריר של מידע ואתם מסובבים אותו.
איילת נחמיאס ורבין: אני ראיתי אי מייל.
<לירון ספרד: סליחה, אני מכיר את כל הפרטים - - -
איילת נחמיאס ורבין: אל תגיד לי סליחה, תגיד סליחה להורים, לילדות האלה, שיהיו מטופלות כל החיים.
<לירון ספרד: אתם לוקחים שבריר של מידע ומשתמשים בו כמו שאתם רוצים.
איילת נחמיאס ורבין: ברור, זאת הבעיה, אנחנו הבעיה.
איילת נחמיאס ורבין: זה לא העובדה ש - - -
יפעת שאשא ביטון: לירון, תודה.
<לירון ספרד: לא, יש משטרה.
יפעת שאשא ביטון: מבחינתי אין משטרה.
<לירון ספרד: יש בדיקה של המשטרה - - -
איילת נחמיאס ורבין: אני הבעיה.
איילת נחמיאס ורבין: רק אני הבעיה, לא את.
<לירון ספרד: יש בדיקה של המשטרה ואני אשמח - - -
איילת נחמיאס ורבין: לא, אין כרגע בדיקה של המשטרה.
איילת נחמיאס ורבין: הבדיקה של המשטרה נעצרה והתיק הועבר לפרקליטות מחוז מרכז תל אביב.
<לירון ספרד: לי לא ידוע על זה.
איילת נחמיאס ורבין: חבל שלא ידוע לכם.
יפעת שאשא ביטון: תודה, לירון.
<לירון ספרד: אני יודע שאנשי משרד החינוך גם הגיעו לתת עדות בעניין הזה.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר שמבחינתי לפני המשטרה, וכבודה של המשטרה, במיוחד היום, במקומו מונח, יש משרד חינוך ואני מצפה ממנו במקרה הזה, עוד הרבה לפני שאני מצפה ממשטרת ישראל, לא בגלל משהו, בגלל המחויבות של המערכת, לא כי אני - - - בבקשה, שיר.
יפעת שאשא ביטון: אחר כך לירון ואחר כך איילת רוזין, את תרצי ביניהם, או שאת תרצי קודם כל לשמוע?
איילת נחמיאס ורבין: לא, ביניהם.
איילת נחמיאס ורבין: תיכף נראה.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אז בבקשה, שיר.
<שיר דגן: היי, אני שיר.
<שיר דגן: אני מגיעה מתל אביב, אני מרכזת את הנהגות ההורים של בתי הספר היסודיים בעיר.
<שיר דגן: אני נפגשתי בשבוע שעבר עם הורים מבית ספר נעמי שמר - - -
איילת נחמיאס ורבין: רק אל תגידי את שם בית הספר.
<שיר דגן: הוא נאמר פה איזה 30 פעם.
איילת נחמיאס ורבין: אסור להגיד.
יפעת שאשא ביטון: כל עם ישראל יודע.
איילת נחמיאס ורבין: בסדר, אבל אסור להגיד אותו.
<שיר דגן: נפגשתי עם ההורים, אני חייבת להגיד שכל כך הרבה מהדברים שעולים פה סותרים את המציאות ברמה כואבת.
<שיר דגן: בוא נתחיל מזה שאנחנו שולחים את הילדים שלנו למערכת חינוך חובה.
<שיר דגן: מערכת חינוך חובה זה אומר שאני מחויבת על פי חוק לשים את הילדים שלי אצלכם בידיים ואף אחד אצלכם לא מוכן לקחת אחריות על הילדים שלנו.
<שיר דגן: אנחנו מדברים פה על בן אדם שנחשד, נחקר, הועמד, הורשע והמשיך ללמד בבית ספר יסודי ולחנך כיתה עם ילדים וילדות בכיתה ב'.
<שיר דגן: אז אין, 'בדקנו', אין 'חקרנו', אין, זה לפחות בן אדם אחד או מחלקה שידעו על זה והיו צריכים, עם כל הכבוד, להוריד את הראש לאותה מחלקה ולהחליף את אותם אנשים כי אין מצב שהם עדיין מגנים עליי.
<שיר דגן: לי יש ארבעה ילדים במערכת החינוך, מפחיד אותי לשלוח אותם למערכת.
<שיר דגן: ואני אמא פעילה, אני מכירה מורים ואני מכירה מנהלים ויש אנשים נפלאים במערכת.
<שיר דגן: אני לא סומכת על משרד החינוך שיגן עליי, לא סומכת על משרד החינוך שיגן על ילדי הארץ.
<שיר דגן: בוא נוסיף לזה, וסליחה שאני מערבת שמחה בשמחה, מעבר למורים ולמורים המחליפים ולמנהלים יש עוד צוות נרחב שנכנס לבית הספר שלא עובר בדיקות מספקות.
<שיר דגן: אנחנו נגיע לגננים, לשומרים, לכל צוות הצהרון שהיום באחריות
<שיר דגן: כם שצריך בערך לנשום בשביל להיות חבר בצוות הצהרון.
<שיר דגן: אין את הבדיקות המספקות שלכם.
<שיר דגן: אנחנו כהורים לא רגועים, אתה לא יכול לפתוח עיתון, ידיעה, שעה שעוברת בלי שיש עוד הטרדה מינית שקופצת באיזה שהוא מקום.
<שיר דגן: אני מדברת עם הרבה הורים כי בגלל שאני אמא פעילה פונים אליי מהרבה מאוד ערים נוספות.
<שיר דגן: כמות הטיוח שקיימת במערכת החינוך, כמות הטיוח שקיימת דרך ההסתדרות ודרך הזה - - -
<מיכאל פינטו: למה את צועקת?
<שיר דגן: כי היא חמורה.
<שיר דגן: כי אף אחד לא זועק את זעקת הילדים.
יפעת שאשא ביטון: בינתיים היא הכי רגועה מכולם, אפילו יותר ממני.
<שיר דגן: מי יזעק את זעקת הילדים אם כולם פה עסוקים בלטייח את כולם?
איילת נחמיאס ורבין: היא תצעק כמה שהיא רוצה, היא זועקת זעקה של הורים.
<מיכאל פינטו: זה לא נעים.
<מיכאל פינטו: אנחנו בכנסת ישראל - - -
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת ממך לא להטיף לאף אחד, בטח לא להטיף להורים.
יפעת שאשא ביטון: עם כל הכבוד, בטח לא אחרי כל מה שאמרת.
<מיכאל פינטו: צריך לכבד את המקום - - -
<שיר דגן: אז קודם כל אני מבקשת פה, אני מבקשת דיון שיתקיים ביחד עם מנכ"ל משרד החינוך ועם שר החינוך, כי אולי אם הם יבואו וידרשו לדעת מי ידע ונתן שכזאת פגיעה תקרה בעיר שלנו וכל כך הרבה ילדים ייפגעו, אז מישהו אולי סוף סוף יאבד את הראש שלו.
<שיר דגן: כי אין מצב, אנחנו לא נעבור בשתיקה כשאנשים ימשיכו לקבל שכר מהמסים שלנו ויאפשרו פגיעה בילדים שלנו.
<שיר דגן: זה פשוט לא יקרה.
<שיר דגן: אנחנו לא נאפשר את זה.
יפעת שאשא ביטון: מילא השכר, הביטחון של הילדים שלנו.
<שיר דגן: אנחנו לא נאפשר.
<שיר דגן: מצדי שמשרד החינוך יחיו בפחד, אנשים, מלאבד את התפקיד שלהם וזה יגרום להם לעשות את התפקיד שלהם כמו שצריך.
<שיר דגן: זה מהבחינה הזאת.
<שיר דגן: עוד דבר אחד אני רוצה להפנות לשירות הפסיכולוגי.
<שיר דגן: זה משהו שהוא מאוד חשוב.
<שיר דגן: ילד נפגע, כיתה נפגעת, מי שנפגע הם הילדים, הילדים שסובבים אותם, כל בית הספר עצמו, כל ההורים עצמם ובסוג של כל הקהילה העוטפת.
<שיר דגן: אנחנו מגיעים למצב שבגלל שהרבה הרבה יותר פשוט לבוא ולפלג את ההורים ולבוא ולהגיד 'אוקיי, אז אלה רבים עם אלה ואלה רבים עם אלה', אף אחד לא מטפל בשום דבר, קהילות מפורקות, משפחות מפורקות, השירות הפסיכולוגי לא שם.
<שיר דגן: הוא לא שם והוא לא תומך בהם.
<לירון ספרד: זה פשוט לא נכון.
יפעת שאשא ביטון: אבל היא חיה את זה.
<לירון ספרד: אני מדבר על המקרה הספציפי, זה פשוט לא נכון ואני לא מוכן שיבואו ויגידו - - - אנחנו כתבנו את הדברים בצורה ברורה, על הטיפול האינטנסיבי והשוטף.
יפעת שאשא ביטון: זה בסדר, לירון, אף אחד לא בא אליכם בטענות שלא - - -
<לירון ספרד: לא, על הטיפול של השירות הפסיכולוגי הייעוצי.
איילת נחמיאס ורבין: באמת?
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו נבוא - - -
<לירון ספרד: אז תבואו, אז תמשיכו לבוא, אתם מוזמנים.
איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת טוב מאוד מה היה שם.
<לירון ספרד: את יודעת טוב מאוד את הטיפול הנהדר.
איילת נחמיאס ורבין: לא, לא היה טיפול נהדר.
איילת נחמיאס ורבין: רגע, אני רוצה לדבר עכשיו.
<לירון ספרד: אתם יכולים להגיד - - -
איילת נחמיאס ורבין: אני לא מוכנה לשטויות שהוא אומר.
<לירון ספרד: אתם יכולים להמשיך לצעוק, כולם יכולים להמשיך לצעוק ולהגיד הרבה דברים - - -
איילת נחמיאס ורבין: חוצפה - - - לקחת אחריות - - -
יפעת שאשא ביטון: לירון, תן לי לומר לך משהו.
<לירון ספרד: כל מה שקשור - - -
יפעת שאשא ביטון: לירון, תן לי לומר לך משהו, שנייה, אני שומעת מה שאתה אומר.
<לירון ספרד: אני אגיד, אל"ף כל, לקחנו אחריות - - -
איילת נחמיאס ורבין: באיזה מובן?
<לירון ספרד: על הכשלים המערכתיים והטכניים שהיו בתהליך.
איילת נחמיאס ורבין: ממש, באמת?
איילת נחמיאס ורבין: איזה היתממות.
איילת נחמיאס ורבין: אתם לא הייתם, עד שאני לא ביקשתי ממנח"י לא עשיתם שום דבר - - -
<לירון ספרד: זה לא קשור אלייך.
איילת נחמיאס ורבין: כלום.
<לירון ספרד: התשובה ממש לא קשורה אלייך.
איילת נחמיאס ורבין: ברור שלא, מה פתאום?
איילת נחמיאס ורבין: אף אחד לא נגע בזה - - -
יפעת שאשא ביטון: לירון, אני רוצה רגע לומר לך משהו.
<קריאה: אפשר לשמוע גם את עמדת המשטרה?
יפעת שאשא ביטון: סליחה, אתה רוצה?
יפעת שאשא ביטון: בוא שב פה, אני אשמח דווקא, גם ככה הכול פה - - -
איילת נחמיאס ורבין: סוער.
יפעת שאשא ביטון: לירון, ברור שהדברים כתובים.
יפעת שאשא ביטון: הדברים כתובים, הכוונות טובות, הניסיונות שלכם, כמי שעומדים בראש המערכת לנסות לסגור את הכול הם מובנים ואני גם מעריכה את המהלך שאתם הולכים ועושים.
יפעת שאשא ביטון: מפה ועד למה שקורה בשטח יש מרחק עצום.
יפעת שאשא ביטון: אם יושבת כאן אמא שאומרת 'חברים, אנחנו מפורקים ולא קיבלנו תהליך - - -
איילת נחמיאס ורבין: תכיל.
יפעת שאשא ביטון: לירון, צריך לבדוק מי אחראי שם ולברר שם מה לא בסדר.
יפעת שאשא ביטון: זה מה שצריך לעשות, לא להגיד לה 'זה לא נכון'.
<לירון ספרד: אז אני אגיד לך, שלבוא ולהטיח בכל דיון מחדש שלא ניתן מענה רגשי פסיכולוגי טיפולי, לבוא - - -
יפעת שאשא ביטון: שם לא ניתן.
<לירון ספרד: ולא רק זה, כל פעם לבוא ולהמשיך להגיד - - -
איילת נחמיאס ורבין: תתמודדו עם זה.
איילת נחמיאס ורבין: תתמודדו.
<לירון ספרד: אז אני אבוא ואגיד שכל פעם לבוא ולהגיד אותם דברים לא הופך את הדברים לנכונים.
איילת נחמיאס ורבין: ברור, רק אתם - - - כל האמת אצלכם.
<לירון ספרד: לא, לא, לא - - -
איילת נחמיאס ורבין: אתם העסקתם מורה, אתם לקחתם את המערכת - - -
<לירון ספרד: ואני אפנה - - -
איילת נחמיאס ורבין: מזל ש - - - יש אנשים שמוכנים לקחת אחריות.
<לירון ספרד: ואני אפנה לתשובות הרבות שהעברנו לכל הורה שפנה ולדלת הפתוחה שיש - - -
יפעת שאשא ביטון: תבררו מה קרה בבית הספר של שיר.
<לירון ספרד: אל"ף כל, להבנתי זה לא בית ספר שהיא הורה בו.
איילת נחמיאס ורבין: זה לא בית הספר של שיר, זה - - -
<לירון ספרד: ואנחנו אמרנו - - - ולכל הורה - - -
<שיר דגן: זה לא בית הספר שלי, מה שאני אומרת זה שיש שם קהילה קרועה ואף אחד לא מטפל בה.
<לירון ספרד: ספציפית לגבי האירוע בתל אביב, לגבי כל הורה, יש לו עשרות משאבים שהושקעו וממשיכים להיות מושקעים כדי לטפל בכל מקרה כזה.
<לירון ספרד: וכל פעם לבוא ולחזור על המנטרה שאין טיפול עדיין ואין טיפול עדיין, עם כל הכבוד זה לא הופך את זה לאמת, לא משנה מי אומר את זה.
איילת נחמיאס ורבין: מה לעשות, תבדקו את עצמכם.
<לירון ספרד: בדקנו ואנחנו ממשיכים לבדוק.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.
<שיר דגן: בית הספר מפורק, תראה קבלות של עשייה.
יפעת שאשא ביטון: הורים, שיר, אנחנו לא רוצה להוציא אתכם.
יפעת שאשא ביטון: באמת, זה נעשה קשה.
<לירון ספרד: בואי אני אציג לך אותן.
<לירון ספרד: אני אציג לכם.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שחברת הכנסת נחמיאס ורבין תאמר את דברה ואחר כך אנחנו גם נאפשר ללירון ולאיילת לדבר.
איילת נחמיאס ורבין: אתם תצטרכו פעם אחת להתמודד עם האמת והאמת פה באירוע הזה היא קשה ואנחנו צריכים להבין האם האירוע הזה הוא אכן חד פעמי או שהוא חזר על עצמו, כמו של המורה המחליף השערורייתי הזה שבכיתה ה' חשב שזה בסדר להעביר תכנים מיניים.
איילת נחמיאס ורבין: בוא נגיד את האמת, יש יותר מדי מורים מחליפים במערכת הזאת, אין לכם שליטה אמיתית על מי הם המורים המחליפים, לרובם אין תעודות הוראה.
איילת נחמיאס ורבין: צריך להגיד את הדברים האלה באמת, צריך להגיד שהמערכות אצלכם במשרד החינוך - - -
<לירון ספרד: את לא היית בחלק הראשון של הדיון - - -
איילת נחמיאס ורבין: אתה לא תפריע לי.
<לירון ספרד: את לא היית בחלק הראשון של הדיון.
<לירון ספרד: זה בסדר גמור - - -
איילת נחמיאס ורבין: הדיון התחיל באחת וחצי.
<לירון ספרד: לא, הדיון התחיל ב-12 וחצי.
<לירון ספרד: לבוא אחרי שעה ולבטל את כל הדברים שאמרנו - - -
איילת נחמיאס ורבין: סליחה, זו טעות אצלי - - -
יפעת שאשא ביטון: בסדר, אבל הוא דיבר על מערך שהם מקימים.
איילת נחמיאס ורבין: אתה לא תנזוף בי.
איילת נחמיאס ורבין: תקשיב, זו פעם אחרונה שאתה נזפת בי על זה שאני איחרתי בגלל שהייתה - - -
<לירון ספרד: אני לא נזפתי.
איילת נחמיאס ורבין: אתה בסך הכול, עם כל הכבוד, אתה פה כדי לתת תשובות לנו, לא ההיפך.
יפעת שאשא ביטון: לא, איילת - - -
<לירון ספרד: והענקתי אותן בזמן.
איילת נחמיאס ורבין: אתה לא תצעק עליי ואתה לא תנזוף בי.
<לירון ספרד: אני לא נוזף בך.
<לירון ספרד: אני רק אומר שנתתי את התשובות - - -
איילת נחמיאס ורבין: לא, תקשיב רגע.
איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת שהוא לא יפריע לי יותר, נקודה.
איילת נחמיאס ורבין: אתה לא תפריע לי יותר ואני אגיד את מה שאני יודעת ואני אגיד בדיוק את הדברים שאני יודעת ואתה תצטרך להתאפק ולהפסיק לנסות לגונן על המערכת שאתה יושב בה.
איילת נחמיאס ורבין: המערכת שאתה יושב בה צריכה לתת דין וחשבון להורים שיושבים פה, עם כל הכבוד, ולהרבה מאוד הורים שלא יושבים פה, ושאני, לא אתה, מדברת איתם כל שבוע, כדי לשמוע מה המצב של הבנות, כדי לשמוע אם יש חשש נוסף שגם בנים נפגעו, דבר שלא מדברים עליו, יפעת, שיש חשש שהמשטרה נאלצה להחזיר את תיק החקירה לפרקליטות מחוז תל אביב - - - סליחה, אני אגיד את זה אחרת, נדרשה להחזיר את תיק החקירה לפרקליטות מחוז תל אביב והפסיקו את החקירה שהתחילה בסך הכול, יפעת, כדי שיהיה לך ברור, בסך הכול בנובמבר.
איילת נחמיאס ורבין: האירוע היה ביוני, כשזה התגלה, בסך הכול בנובמבר, הודיעו להורים שמתחילים חקירה, בדצמבר התחילו לתת להם אינדיקציות שתשאלו את המנהלת וגורמים אחרים במשרד החינוך, אמרו שיש אינדיקציה להפרת נהלים ופתאום בחודש פברואר מקבלים ההורים, הודעה, לא רשמית כמובן, שהתיק, קיבלו הנחיה, הוראה, בשקט כמובן, חס וחלילה, שהורים לא יידעו, שצריך להפסיק לחקור את התיק הזה.
איילת נחמיאס ורבין: עכשיו צריך להגיד פה, זה לא יעזור לכם דבר, הייתה פה רשלנות נוראית בעצם הקבלה שלו.
איילת נחמיאס ורבין: יש שתי מערכות, צריך להבין, שלא תקשרו אחת עם השנייה.
איילת נחמיאס ורבין: מערכת אחת היא המערכת שמקבלת מורים ומערכת שנייה היא מערכת שכר.
איילת נחמיאס ורבין: את זה אני לא מנחשת, אני שמעתי את זה מאחד המנהלים הבכירים במערכת החינוך, כשאתה מנסה באמת לדבר איתם ולהבין מה קרה, כשאנשים באמת רוצים לתת דין וחשבון ולא כל הזמן מסתכלים על התביעה שמשרד החינוך עשוי לקבל מההורים של הילדות האלה, אלא באמת באמת אומרים 'רגע, התפקיד שלנו זה להגן על הילדים'.
איילת נחמיאס ורבין: יושבת פה הסתדרות המורים, אני בטוחה שזה מטריד ואפילו אולי משגע אותם שבסוף מורה מתועב כזה משליך על כל מערכת ההוראה בישראל.
איילת נחמיאס ורבין: זה נורא ואיום בעיניי.
איילת נחמיאס ורבין: אתם יודעים כמה שעות מורים מחליפים יש בשנה במדינת ישראל?
איילת נחמיאס ורבין: עכשיו, מה מדהים, אדוני, שנורא נורא מוטרד מלהגן על המערכת שלו?
איילת נחמיאס ורבין: כשאני בחודש יולי הגשתי בקשה לממ"מ בכנסת, יפעת, לקבל נתונים על מערכת המורים המחליפים, כמה שעות - - -
יפעת שאשא ביטון: יש, מיליונים של שעות.
איילת נחמיאס ורבין: אבל זה מחקר של הממ"מ שאני ביקשתי, אבל אני אומרת לך שמה שהם היו צריכים לעשות כדי לקבל נתונים ממשרד החינוך, צוקהרה זה לא מספיק כדי לתאר את זה משום שמשרד החינוך סירב להעביר נתונים.
איילת נחמיאס ורבין: הם כל שבוע היו שולחים לי דיווחים, אני אראה לך את האימיילים, שהם לא מעבירים ולא מעבירים ולא מעבירים.
איילת נחמיאס ורבין: עכשיו, אם למערכת יש צורך במורים מחליפים ואני יכולה להבין שלמערכת יש צורך במורים מחליפים, הם לא יכולים - - - הרי כל הזמן באים אליי ואלייך בטענות, למשל על הנושא של הצהרונים, אומרים לנו 'זה לא בייביסיטר'.
איילת נחמיאס ורבין: מערכת החינוך, נכון, מיכאל?
איילת נחמיאס ורבין: היא לא בייביסיטר, נכון?
איילת נחמיאס ורבין: אני מסכימה איתכם, מערכת החינוך היא לא בייביסיטר, אז אם מערכת החינוך היא לא בייביסיטר גם מורה מחליף לא יכול לבוא עם תכנים פורנוגרפיים לכיתה ה' ולהסביר להם על יחסי מין.
איילת נחמיאס ורבין: אז עם כל הכבוד, כשיושבת פה שיר וצועקת, היא צועקת לא את הצעקה שלה, היא צועקת את הצעקה שלי, היא צועקת את הצעקה של יפעת, היא צועקת את הצעקה של כל הורה במדינת ישראל וזה מה שאנחנו עושות פה.
איילת נחמיאס ורבין: למה אתה חושב שאני מחודש יולי לא עוזבת את ההורים של בית הספר בצפון תל אביב?
<לירון ספרד: אנחנו גם לא עוזבים.
איילת נחמיאס ורבין: אתם כן, אתם כן.
איילת נחמיאס ורבין: כי עד שאתם לא הגעתם לוועדת החינוך, ואתה יכול להגיד עד מחרתיים, תשאל את חבר הכנסת מרגי אם הוא חושב אחרת ממני, עד שאנחנו לא התערבנו אתם לא שיניתם שום דבר מדפוסי הפעולה שלכם כלפי ההורים האלה, כלפי הילדות האלה.
איילת נחמיאס ורבין: עכשיו, האם אתה יודע, למשל, שיש ילדות שלא הולכות לבית הספר?
איילת נחמיאס ורבין: משום שהן לא מסוגלות?
איילת נחמיאס ורבין: ילדות שנפגעו, לא מסוגלות להיכנס לבית הספר.
איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע את זה?
איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע את זה שמנהלת בית הספר הלכה לילדים בכיתה ב', שהילדים שנפגעו הם היום בכיתה ג', הלכה לילדים בכיתה ב' ואמרה להם, יש שם חלק מהמחאה, של חלק מההורים, לא כולם, יש מחאה, חלק מההורים לא משלמים תשלומי הורים, אגב, בהמון מובנים בצדק, אנחנו יכולות להסכים על זה, בחדרים אחרים אנחנו גם נסכים על זה, אבל פה זה גם סוג של מחאה כלפי המערכת, היא נכנסה לילדים, שלא קשורים לזה בכלל, ואמרה להם 'אתם יודעים למה אתם לא יוצאים להצגה?
איילת נחמיאס ורבין: משום שההורים שלכם לא שילמו את תשלומי ההורים שלהם'.
איילת נחמיאס ורבין: אתה שומע את זה מילדים בכיתה ב'.
איילת נחמיאס ורבין: עכשיו, אני רוצה להזכיר לך משהו, ילדים לא משקרים.
איילת נחמיאס ורבין: יש פה משהו במערכת שאתם החלטתם להשמיט, לעזוב.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שהכוונות של כולם נמצאות במקום טוב, אני חושבת שכולם, באמת, הלב של כולם, אני בטוחה שכולכם הזדעזעתם, אבל לא פחות מזעזע זה זה שמנהלת בית הספר לא התקשרה בכלל להורים אחרי שזה קרה.
איילת נחמיאס ורבין: אתה רוצה שאני אתן לך עוד שורה של דברים?
יפעת שאשא ביטון: אגב, מישהו שילם שם מחיר בבית הספר הזה?
איילת נחמיאס ורבין: מה פתאום?
איילת נחמיאס ורבין: בוודאי שלא.
יפעת שאשא ביטון: כולם נשארו במקום?
איילת נחמיאס ורבין: כולם נשארו במקומם.
איילת נחמיאס ורבין: וכל היום נוזפים - - -
<קריאה: הם מגנים על המנהלת, למה שיפטר אותה?
יפעת שאשא ביטון: מה בדיקת משטרה?
יפעת שאשא ביטון: אבל המנהלת היא לא בדיקת משטרה, היא בדיקה מנהלית.
איילת נחמיאס ורבין: לא, זה גם בדיקת משטרה, זה גם וגם.
איילת נחמיאס ורבין: אין פה שאלה, משום שצריך - - -
יפעת שאשא ביטון: רגע, לירון - - -
איילת נחמיאס ורבין: יפעת, אני רוצה לסיים.
איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לך, יפעת, אני עוקבת אחרי הסיפור הזה כל השבוע ואני אגיד לך למה, כי אני באמת באמת מנסה ללמוד ולהבין איפה התקלות והאם משרד החינוך באמת מטפל בהן.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להגיד משהו, מנהלת בית ספר במערכת החינוך הישראלית, לא אוטומטית צריכה לשלם את המחיר בלי שנעשות הבדיקות הראויות, בין אם מדובר בבדיקה משמעתית ובין אם מדובר בבדיקה משטרתית, אבל לא יעלה על הדעת שהבדיקות האלה לא נעשו והבדיקות האלה לא נעשו עד סופן.
איילת נחמיאס ורבין: ואתה יכול להגיד עד מחרתיים מה שאתה רוצה, עד שלא כתבתי מכתב מפורט עם שאלות, והפניתי אותו בכלל לחבר הכנסת מרגי, לא לשר החינוך, אלא לחבר הכנסת מרגי, לא קיבלנו תשובות, כי לכנסת לא מגיע תשובות, יפעת.
איילת נחמיאס ורבין: אז אני רוצה להגיד לכם משהו, כשאני אומרת לכם שהילדות האלה בבית הספר בצפון תל אביב, תאמין לי, תדבר אתה עם ההורים כל שבוע, כל שבוע, ותבין אם הטיפול פה באמת באמת היה בסדר, תבין האם מערכת החינוך עשתה את כל מה שהיא צריכה או שהיא עכשיו מְכַּסְתַּחַת את עצמה.
איילת נחמיאס ורבין: זה לגיטימי שמשרד ממשלתי יבוא ויגיד 'תראו, יש פה תקלה, אנחנו עכשיו בודקים אותה ואנחנו מנסים להבין', אבל לא יעזור לכם שום דבר, וזו לא רק תחושתי, אני אומרת שוב חבר הכנסת מרגי, משום שגם מחר אנחנו יושבים עם ההורים עוד הפעם, משום שגם הוא בדיוק באותה תחושה, שהמערכת מנסה לגונן על עצמה.
איילת נחמיאס ורבין: וזה כבר דבר לא לגיטימי, כי הדבר הראשון שצריך להעסיק אתכם, אתכם, אתכם ואותנו זה רק טובת הילדות והילדים האלה, ואני אומרת לך שיש חשש כבד שם שנפגעו גם בנים.