GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יפעת שאשא ביטון: אני אומר לכם שהסיפור בתוך בית הספר וההפקרות של הילדים שלנו בתוך בית הספר היא הרבה יותר גדולה ממה שאנחנו חושבים.
יפעת שאשא ביטון: אני אתן לכם אפילו את הדוגמה של המאבטח שהיה לא מזמן, השומר.
יפעת שאשא ביטון: תרבות הטיוח בתוך המערכת היא פי כמה גרועה מכל מה שקורה שם.
יפעת שאשא ביטון: ידעו על זה גם מורים מתוך המערכת, יועצת, שפתאום אחרי שכל הסיפור הזה נודע היא זזה לבית ספר אחר, חלק אומרים 'כי היא בחרה' וחלק אחר אומר 'כי היה צריך בבית ספר אחר מחליפה'.
יפעת שאשא ביטון: יש לי את הכול מתועד, אני אראה לכם את המכתבים ואתם תבינו כמה סתירות יש בתוך המערכת כדי לנסות ולסדר את זה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על מקרה שהיה לפני חודש, אולי חודש וקצת.
יפעת שאשא ביטון: הוציאו נהלים לגבי איך צריך להיראות בודקה של שומר, שהוא צריך להיות חשוף ושאפשר לראות פנימה.
יפעת שאשא ביטון: יש לי תמונות מהשבוע, הבודקה אטום, החלונות אטומים עם וילון אדום בפנים.
יפעת שאשא ביטון: כאילו לא מספיק שהחלונות אטומים אז גם יש וילון אדום בפנים.
יפעת שאשא ביטון: אותו בודקה שאנחנו מדברים עליו.
יפעת שאשא ביטון: ואני תוהה - - - אז נכון, אתה, לירון, לא יכול להיות בכל מקום וגם לא אתן וגם לא מי שיושב פה במשרדים, אבל יש לנו שם אנשי חינוך למטה ויש שם מנהלות ומנהלי בתי ספר ויש שם מורים ואני רוצה לדעת מי לוקח אחריות על מה שקורה לילדים שלנו שם.
יפעת שאשא ביטון: אתם גם היום תוציאו נהלים, חשובים מאוד.
יפעת שאשא ביטון: אגב, אני מקבלת אותם, מה קורה עם מנהלת שלא מקיימת את זה?
יפעת שאשא ביטון: מה קורה אם מקבלים לתוך בית ספר מורה שלא עבר את כל התהליך הזה?
יפעת שאשא ביטון: מי משלם את המחיר, חוץ מהילד?
<לירון ספרד: היא חשופה לדין משמעתי.
יפעת שאשא ביטון: יופי, דין משמעתי.
<לירון ספרד: אנחנו מדינה מתוקנת, אדם שלא מקבל נהלים כמובן מוזמן לבירור במשרד והוזמנו מנהלים.
יפעת שאשא ביטון: וחזרו חזרה לשטח ומה?
יפעת שאשא ביטון: ובאו הארגונים והגנו עליהם?
<מיכאל פינטו: אל תביא אותנו למקום הזה, סליחה.
<לירון ספרד: יש מדרג של תגובות.
<מיכאל פינטו: אל תביא אותנו למקום הזה.
יפעת שאשא ביטון: רגע, סליחה, אני תיכף איתך.
יפעת שאשא ביטון: רוצה לנהל שיח.
יפעת שאשא ביטון: אני לא יודעת מי אתה, פעם ראשונה שאתה פה בוועדה, אבל יש לי כבר מה להגיד לך.
<מיכאל פינטו: תודה, גברתי.
<לירון ספרד: כל אדם שפעל בחריגה מנהלים, פעם שלא בהתאם להנחיות, אני בכלל מדבר על החוק - - -
עליזה לביא: אבל עד שאתה יודע, עד שאתה מדווח.
<לירון ספרד: אז מה אתם רוצים?
עליזה לביא: הילדים נפגעים.
יפעת שאשא ביטון: לירון, אני אגיד לך מה הבעיה, והיא לא מופנית אליך, היא מופנית גם לשם.
יפעת שאשא ביטון: אני אתן לך דוגמה קונקרטית, לצערי הרב, באמת לצערי הרב, בכל דבר שתיתנו יש לי דוגמה לשלוף.
יפעת שאשא ביטון: אפרופו לבדוק אם יש עבר משמעתי או יש איזה שהם באגים בתוך ההתנהלות.
יפעת שאשא ביטון: היה לנו סיפור עם גננת, סיפור של אלימות מאוד קשה, ביישוב לא רחוק מכאן, ניהלנו שיח אינטנסיבי מאוד עם משרד החינוך, היה ברור שהיא צריכה לצאת החוצה, ההסתדרות, לשם שינוי, הסכימה לשתף פעולה, אבל היא הסכימה להזיז את הגננת לגן שיש בו שתי גננות ולא לכתוב לה כלום.
יפעת שאשא ביטון: היא לא עברה עם איזה שהוא מכתב או משהו - - -
<לירון ספרד: למה?
יפעת שאשא ביטון: כי זה היה ההסכם עם ההסתדרות כי אחרת הם לא הסכימו שנזיז אותה.
<לירון ספרד: אבל אנחנו סוברנים להחליט, מה זאת אומרת?
יפעת שאשא ביטון: לירון, בסוף, בפועל, במציאות זה מה שקורה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדינה מתוקנת או לא ובסוף זאת ההתנהלות.
יפעת שאשא ביטון: אז הם זזים ממקום למקום, בלי שום מסמך שאנחנו יכולים לעקוב אחריו.
<לירון ספרד: יושבת ראש הוועדה, אני לא הייתי בא ומצייר איזה תופעה של - - -
יפעת שאשא ביטון: זו תופעה.
<קריאה: זו תופעה, תכירו בה.
<לירון ספרד: אני אגיד לכם.
<לירון ספרד: אני משרת ציבור, אני אומר לכם כפי שהדברים ידועים לי ואני אומר את זה בצורה ברורה, אין תרבות של טיוח - - -
יפעת שאשא ביטון: חד משמעית יש.
<לירון ספרד: אני אומר לכם, תראו - - -
יפעת שאשא ביטון: לירון, אתה יודע מה הבעיה?
יפעת שאשא ביטון: עד שאנחנו לא נשב כאן ונודה כולנו שחבר'ה, יש כאן תופעה, יש לנו חולה רעה במערכת, בואו נתגייס.
יפעת שאשא ביטון: אתה יודע, אני רציתי לתת פה לאימהות, אבל אתה עושה לי 'לא' עם הראש ואני רוצה רגע לסגור איתך פינה קטנה.
יפעת שאשא ביטון: קודם כל מה השם שלך?
<מיכאל פינטו: צהריים טובים לכולם.
<מיכאל פינטו: שמי מיכאל פינטו ואני יושב ראש הסתדרות המורים בגוש דן ומנהל בית ספר במדינת ישראל ומנהל מחלקת הגנים לשעבר.
יפעת שאשא ביטון: אז, מיכאל, אני רוצה רגע לומר לך משהו, כמי שבאה מהמערכת והייתה מורה.
יפעת שאשא ביטון: כשאמרו כאן שכשמורה לא נמצא הוא צריך להכין חומר, כדי שיידעו עם מה הוא נכנס לכיתה, ואתה אמרת 'הנה, רוצים להוסיף עוד על המורים', אז מפתיע אותי שאתה מנהל בית ספר.
יפעת שאשא ביטון: אני בתור מורה, היו לי מערכי שיעור מוכנים, וכשאני לא הגעתי לשיעור מסוים אני ידעתי מה הילדים צריכים ללמוד באותו שיעור וידעתי להעביר את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לך יותר מזה, במקרים שרציתי שלא אני זו שלא תעביר את החומר הזה, כי היה לי חשוב להיות באותם שיעורים ספציפיים היו לי מערכי שיעור מוכנים לאם חלילה, יש הרבה דברים שקורים בבית ספר, לא רק כי אני נעדרת, אלא כי פתאום צריך לטפל באיזה שהוא משבר שקורה עם ילדים וכו', היו מערכים מוכנים למקרים כאלה.
יפעת שאשא ביטון: אז אל תבואו ישר ותגידו 'מעמיסים עוד פעם על המורים' במקום לנסות לעזור לנו ולראות איך אנחנו פותרים את המצוקות האלה.
יפעת שאשא ביטון: הדבר השני הוא, מדובר בתופעה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יכולים להודות בזה, אנחנו יכולים לא להודות בזה, מדובר בתופעה ואנחנו כולנו פה מנסים לראות איך אנחנו מסדרים את זה שזה ייראה יותר טוב.
יפעת שאשא ביטון: זה נראה רע.
יפעת שאשא ביטון: היום, כשאנחנו יושבים כאן, יש ילדים בתוך מערכת החינוך שחשופים לפגיעות מצד אנשי צוות שאנחנו יודעים עליהם.
יפעת שאשא ביטון: שאנחנו יודעים עליהם.
יפעת שאשא ביטון: אני לא מדברת על אלה שאנחנו לא יודעים, אני מדברת על אלה שאנחנו יודעים עליהם ולא הצלחנו להזיז אותם מהמערכת, מכל מיני סיבות, ולזה אני רוצה שאתה תתייחס.
<מיכאל פינטו: ראשית, אני מבקש להודות על הדיון החשוב הזה, כי הדיון הזה הוא באמת באמת חשוב.
<מיכאל פינטו: חברי הכנסת, פתחתם ואמרתם את דבריכם בצורה המדויקת ביותר.
<מיכאל פינטו: אני אענה ואני אומר יותר מכך, ואני שמח שהעין שלך ראתה את תנועת שפת הגוף שלי.
<מיכאל פינטו: אני כואב את הכאב של הרבה מאוד מנהלים במדינת ישראל, אני כואב את הכאב של היום בעיר שלי, למעלה מ-50 מורים חסרים היום, רבותיי.
<מיכאל פינטו: למעלה מ-50 מורים.
<מיכאל פינטו: אצלי בבית הספר - - -
יפעת שאשא ביטון: בגוש דן.
<מיכאל פינטו: אצלי בבית הספר היום חסרים ארבעה מורים.
<מיכאל פינטו: אני מוצא את עצמי לא פעם ולא פעמיים, אני, כמנהל מוסד חינוכי, לוקח שתי כיתות ביחד, שלוש כיתות ביחד, ואני שואל את עצמי איפה מבחן האחריות שלי כמנהל בית ספר?
<מיכאל פינטו: האם לכך אני צריך לעשות?
<מיכאל פינטו: לפדגוג?
<מיכאל פינטו: לא, רבותיי, הכוונה היא, ואני כאן מסתכל אל חבריי במשרד החינוך, המאגר וכל מה שתיארת קודם לכן זה יפה מאוד, אבל מהלכה למעשה אין פתרונות.
<מיכאל פינטו: תבואו ותשמעו את הכאב ואת האחריות של מנהלי בתי הספר.
<קריאה: שמענו.
<קריאה: הדיון הוא לא על מנהלי בתי ספר.
<זאב גולדבלט: האם זו עילה לקבל מורה שמסכן את הכיתה?
<מיכאל פינטו: חס וחלילה.
<זאב גולדבלט: אבל אתם מקבלים מורים שמסכנים את התלמידים שלכם.
<מיכאל פינטו: אדוני, אני אענה לך גם על זה.
<מיכאל פינטו: לא להאשים, אל תאשימו בדברים שלא נבדקו.
<מיכאל פינטו: סליחה, בואו רק ניכנס - - -
יפעת שאשא ביטון: בוא, תן לי אני להגיד לאן אנחנו נכנסים, אתה תענה לשאלות.
<מיכאל פינטו: מה שאני רוצה לומר, הבעיה של מורים ממלאי מקום שעתיים היא בעיה קשה ביותר, קשה ביותר.
<מיכאל פינטו: אני 24 שנים במערכת החינוך, 11 שנים מנהל בית ספר במדינת ישראל וגם מנהל מחלקת גני הילדים, ששם הבעיה הרבה יותר מורכבת כשחסרה גננת.
יפעת שאשא ביטון: אתה מנהל מחלקת - - -
<מיכאל פינטו: ניהלתי בעבר מחלקת גני ילדים.
יפעת שאשא ביטון: ניהלת, נבהלתי לרגע.
<מיכאל פינטו: לא, לא במקביל.
<מיכאל פינטו: מולטי, אבל לא עד כדי כך.
<מיכאל פינטו: מה שאני רוצה לומר, רבותיי, שהבעיה האמיתית, לא אנחנו צריכים למצוא לה את הפתרון.
<מיכאל פינטו: לא מנהלי בתי הספר - - -
יפעת שאשא ביטון: הנה, בבקשה.
יפעת שאשא ביטון: תקשיב לי טוב, אם יושב פה מנהל בית ספר, כשאני מדברת איתו על נושא כזה - - -
<מיכאל פינטו: תני לי לסיים, גברתי, את דבריי.
יפעת שאשא ביטון: לא, לא, לא, סיימת.
<מיכאל פינטו: האחריות של הסכנה והסכנות זה משטרת ישראל - - -
יפעת שאשא ביטון: אם אתה אומר לי 'האחריות היא לא בי', אבוי לי שהילדים שלנו נמצאים שם.
<מיכאל פינטו: משטרת ישראל.
יפעת שאשא ביטון: באמת אני אומרת לכם.
<מיכאל פינטו: אני מבקש להשלים את דבריי.
<מיכאל פינטו: לגבי גיוס מורים ממלאי מקום, האחריות לא יכולה לחול על מנהלי בתי הספר.
<מיכאל פינטו: רבותיי, הדבר - - -
<לירון ספרד: בגלל זה מייצרים - - -
<מיכאל פינטו: רבותיי, משטרת ישראל, לשון החוק - - -
יפעת שאשא ביטון: כנראה שצריך לבדוק גם את הכשירות של מנהלי בתי הספר.
<מיכאל פינטו: רבותיי, משטרת ישראל היא המופקדת, אתם, המשרד, חייבים לעשות - - -
<מיכאל פינטו: אתם, המשרד, ולא אני כמנהל בית ספר.
<מיכאל פינטו: תודה רבה.
<לירון ספרד: בסדר גמור, בגלל זה אנחנו בדיוק מייצרים את הכלי הזה עבור מנהלי מוסדות החינוך.
<מיכאל פינטו: כמה שנים לוקח לייצר, אדוני, את הכלי הזה?
<לירון ספרד: אנחנו התחלנו בנובמבר האחרון, אני מקווה שלקראת מרץ-אפריל כבר יהיה מכרז.
יפעת שאשא ביטון: לירון, אתה יודע מה?
יפעת שאשא ביטון: במקרה הזה, בנקודה הזו אתה בכלל לא צריך להצטדק.
<לירון ספרד: זו בעיה של 70 שנה.
יפעת שאשא ביטון: מנהל בית ספר שאומר על משהו, ולו הקטן, על נייר הטואלט מצדי בשירותים של בתי הספר, שאומר 'זו לא אחריות שלי', תקשיבו, אני מרימה ידיים.
<לירון ספרד: זה לא ה - - -
יפעת שאשא ביטון: מבחינתי אם כל איש חינוך, כל איש חינוך, לא רק מנהל ולא רק מורה ולא רק המזכירות, כל מי שנמצא בבית הספר, היה מרגיש קצת אחריות כלפי הילדים שנמצאים שם, הכול היה נראה אחרת.
<מיכאל פינטו: יש לנו אחריות עצומה, גברתי, אבל אחריות של ממלא מקום, על אנשים, אין לנו אנשים בשטח, רבותיי.
<מיכאל פינטו: אין אנשים.
יפעת שאשא ביטון: תאמין לי, הייתי במערכות - - -
<מיכאל פינטו: אתם מסכימים איתי שאין אנשים בשטח?
<מיכאל פינטו: אין מורים, אין ממלאי מקום.
<מיכאל פינטו: זו הבעיה האמיתית, שאין ממלאי מקום ועם זה צריך להתמודד.
<דליה מזרחי: אני רוצה להגיד רק מילה אחת.
<דליה מזרחי: נפגשנו עם מנהלים ועם מורים ועם גננות והם אמרו ההיפך לגמרי ממה שהוא אמר.
<דליה מזרחי: ועם זה אנחנו יוצאים לדרך.
<דליה מזרחי: ולכן אני לא חושבת שהאמירה שנאמרה פה - - -
יפעת שאשא ביטון: דליה, את יודעת למה אני כועסת?
יפעת שאשא ביטון: כי זה הנזק של מערכת החינוך.
<מיכאל פינטו: רבותיי, כי אני אומר את האמת כאן, כנציג.
יפעת שאשא ביטון: סליחה, אתה לא נכנס לי בדברים.
<מיכאל פינטו: סליחה, אני אומר פה את האמת - - -
<קריאה: לא הייתי מטיל דופי בדברים שאמר אדוני.
יפעת שאשא ביטון: זה לא מייצג את מערכת החינוך, זה לא מייצג את המנהלים שאני מכירה בשטח.
<מיכאל פינטו: מה גברתי רוצה לומר בעניין?
יפעת שאשא ביטון: זה לא מייצג את המורים שאני מכירה בשטח.
יפעת שאשא ביטון: שמרגישים אחריות מלאה על הילדים שנכנסים בשעריהם ומוכנים לעשות - - -
<מיכאל פינטו: כלומר?
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, ענת.
<ענת הוכנר: צהריים טובים.
<ענת הוכנר: אני ענת הוכנר, אני יו"ר ועד ההורים של תל אביב.
<ענת הוכנר: לצורך העניין חברה בפורום הארצי, אני חושבת שאני מדברת בשם כל ההורים במדינה.
<ענת הוכנר: זה לא מעניין אותנו מה אתם עושים, אנחנו שולחים את הילדים שלנו אליכם ואתם כושלים בעבודה שלכם, בין אם בגלל נהלים, בין אם בגלל שההסתדרות מגנה על מורים, בין אם בגלל שאיש אצלכם לא משלם את המחיר כי הוא עובד ציבור.
<ענת הוכנר: אנחנו יודעים מי לחץ על הכפתור ששחרר את השם של הפדופיל מנעמי שמר ומי שלחץ על הכפתור הזה עובד, הוא יקבל פנסיה, אתם תגנו עליו, הוא לא הלך הביתה.
<ענת הוכנר: 20 הילדים שהוא פגע בהן, כל החיים הלכו להם.
<ענת הוכנר: ואתם אל תגידו שנכנסים לבית ספר, בדקה שקורה משהו כל המערכת מתגייסת להגן על עצמה ולא על הילד ולא על הנפגע.
<ענת הוכנר: כל המערכת.
<ענת הוכנר: מורה לא מועף מבית הספר, יש מנהלת שנתנה בראשון לציון המלצות על המורה הזה, למרות שהיא ידעה שהוא עושה דברים שאינם טובים.
<קריאה: לא יודעים את זה בוודאות.
<ענת הוכנר: לכאורה.
<ענת הוכנר: המנהלת הזאת עובדת, הכול בסדר.
<ענת הוכנר: אתם תשמרו על המורים שלכם ועל מה מנהל צריך לעשות, אתם תכתבו נהלים ותגידו לנו שאתם אנשי ציבור שעושים את מלאכתם נאמנה.
<ענת הוכנר: תקשיבו, משרד החינוך - -
יפעת שאשא ביטון: ענת, ועוד יספרו לנו שהמנהלת היא מצוינת, והיא יכולה להיות כזו, אבל - - -
<ענת הוכנר: - - לא יכול לטפל בזה, צריך להוציא את הטיפול הזה מהידיים של משרד החינוך ושל המנהלים.
<ענת הוכנר: הם לא מסוגלים לעשות את זה.
<מיכאל פינטו: נכון מאוד.
<ענת הוכנר: שתיקח את זה המשטרה, שייקח את זה המודיעין, שיהיה מותר להעיף מורה ואתם תהיו בשקט ולא תגידו שיש לו חסינות של ההסתדרות.
<מאיר אסרף: ברגע שאפשר יהיה להעיף הורה אנחנו נהיה בשקט כשיעיפו מורה.
יפעת שאשא ביטון: סליחה, קודם כל זה שאתה יושב פה כלוביסט סביב השולחן, כבר התקדמנו.
<ענת הוכנר: אז כולם מתחבאים מאחורי זה, ועוד מקרה ועוד מקרה.
יפעת שאשא ביטון: אתם יודעים מה יפה?
יפעת שאשא ביטון: סליחה, ענת, אני רוצה לחדד נקודה שלך.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להגיד לכם מה יפה פה ואני רואה את כולכם, כשהיא אמרה שצריך להוציא את זה מהידיים שלכם וממשרד החינוך ולתת את האחריות למשטרה, עשיתם כן, כשאמרו לכם 'אתם תשבו בשקט ולא תתערבו בזה שמוציאים איש חינוך', זה אמרתם לא.
<מאיר אסרף: אנחנו יושבים בשקט כשעוצרים אדם, אנחנו יושבים בשקט - - -
<ענת הוכנר: איך אתה יושב בשקט?
<ענת הוכנר: איך מנהלות כאלה מצליחות לנהל?
יפעת שאשא ביטון: פשוט שערורייה, פשוט שערורייה.
<ענת הוכנר: דרך אגב המשרד - - -
יפעת שאשא ביטון: פשוט שערורייה, אתם תעשו כל מה שצריך, אנחנו נדאג שמי שצריך לצאת מהמערכת לא ייצא.
<ענת הוכנר: המשרד מספר לנו שהמלווים - - -
<מאיר אסרף: זה לא מה שאמרתי.
<ענת הוכנר: המשרד מספר לנו בתל אביב שיש חקירת משטרה ובגלל חקירת משטרה הוא לא יכול להיכנס, אבל בצד שני יש מי שדאג שחקירת המשטרה הזאת תגיע למבוי סתום, אז מה?
יפעת שאשא ביטון: רוב החקירות מגיעות למבוי סתום ויכול להיות ש - - -
<ענת הוכנר: אז הילדים - - -
יפעת שאשא ביטון: בסדר, שמענו.
יפעת שאשא ביטון: אני רק רוצה להגיד גם בנקודה הזו, כי זה חשוב וחבר הכנסת עודד פורר, אני אתן לך להתייחס, שרוב החקירות מגיעות למבוי סתום, מכל מיני סיבות, לא מחוסר אשמה, והיופי זה שאחר כך גם ההסתדרות, לא רק המורים, מנופפים בזה ואומרים 'הנה, המשטרה סגרה את התיק' והילדים שלנו נשארים מופקרים בתוך המערכת.
<מיכאל פינטו: שלטון הצדק, גברתי.
<מיכאל פינטו: אנחנו במדינת חוק.
יפעת שאשא ביטון: לא, בעניין של הוראה אין רק עקרון הצדק, יש את העיקרון של התאמה למערכת החינוך.
<מיכאל פינטו: שלטון הצדק, אני מדייק.
<מיכאל פינטו: אנחנו מכבדים את בעלי החוק.
<ענת הוכנר: במקרה של נעמי שמר, משרד החינוך ידע ויש הודעה של המשטרה שמשרד החינוך ידע ואישר את זה ואף בן אדם במשרד החינוך לא משלם על זה בכיסא שלו, בפנסיה שלו ולא הולך הביתה.
<ענת הוכנר: ועד שזה לא יקרה זה ימשיך.
<שיר דגן: אנחנו לא נסמוך על זה שהם יגנו לנו על הילדים, מישהו צריך - - - תנו לנו שמות - - -
<ענת הוכנר: - - - ותפקידנו לתבוע את זה - - -
יפעת שאשא ביטון: ענת, אני אוציא אותך.
יפעת שאשא ביטון: זהו, שמענו.
יפעת שאשא ביטון: שמענו, את צודקת.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת עודד פורר.
עודד פורר: תראי, גברתי, אני חושב שזו פעם ראשונה שאני בוועדה שלך, אבל - - -
יפעת שאשא ביטון: היא בדרך כלל מתנהלת בצורה קצת יותר נעימה.
עודד פורר: לא, אני לא הולך להתייחס לאיך, אני אומר, הנושא ומה שאני שומע פה פשוט מזעזע אותי, גם כהורה לילדים במערכת החינוך.
עודד פורר: כשאני חושב לעצמי, רץ לי בראש, רגע, הם נמצאים עכשיו, איפה הם נמצאים עכשיו?
עודד פורר: מול מי הם נמצאים עכשיו?
עודד פורר: ואני אומר לכם שגם אני יודע על טיוח של מקרים כאלה ואחרים, כולל, אגב, אני אומר את זה להסתדרות המורים, של אלימות נגד מורים, שמנהלים לא רוצים שיידעו שיש להם בלגן בבית הספר אז הם משתיקים.
יפעת שאשא ביטון: אני בטוחה שאתה קופץ עכשיו - - -
עודד פורר: גם אלימות של תלמידים וגם של הורים נגד מורים.
עודד פורר: אבל אני אגיד לכם יותר מזה, גם אלימות של ילדים מול ילדים, כי הם רוצים להראות שהכול גן עדן, הכול נפלא אצלם.
עודד פורר: זה המצב, חברים.
עודד פורר: אני רוצה להגיד לכם משהו, ואני אומר את זה פה לנציגי משרד החינוך.
עודד פורר: אתם, תסלחו לי, לא משרד החינוך, זה משרד הטיוח.
עודד פורר: אתם לא תוכלו לטפל בבעיות האלה עד שלא תשימו אותן על השולחן ותגידו 'יש לנו פה בעיה, צריך לפתור אותה וצריך למצוא את הדרך לפתור אותה', ואני חייב להגיד שאני מזדהה עם מה שאמרו פה ההורים, לא יכול להיות שקורים מקרים כל כך חמורים ואף אחד לא נותן את הדין, אבל אף אחד.
עודד פורר: בהקשר הזה, גברתי, יכול להיות שצריך שיהיה, כמו שיש, את יודעת, יושבת פה נציגת המשטרה, כששוטרים עושים משהו יש מחלקה לחקירות שוטרים במשרד המשפטים כגוף חיצוני שבודק.
עודד פורר: צריך להיות גוף חיצוני, לא משרד החינוך - - -
<קריאה: קוראים לזה משטרת ישראל.
עודד פורר: לא, לא כל דבר צריך ללכת למשטרה.
<קריאה: יש בית דין למשמעת.
עודד פורר: לא, אני מכיר את בית הדין למשמעת.
עודד פורר: אני רוצה לומר בהקשר הזה, גברתי, צריך להתקיים פה דיון בפורום הרבה יותר רחב, הרבה יותר גדול, עם מקבלי ההחלטות, כולל שר ומנכ"ל, כדי להגיד איך פותרים את הסוגיה הזאת, כמה סוגיות שעלו פה, האחת היא הטיוח, שהיא לדעתי המרכזית של כל מה שקורה, כולל טיוח של מנהלים.
עודד פורר: הדבר השני הוא באמת סוגיית המורים המחליפים, ושלא יספרו לי על מכרז שייצא ביוני ואחר כך בנובמבר ובנובמבר לא יצא מכרז וכן היה לנו תקציב ולא היה לנו תקציב.
עודד פורר: חבר'ה, מורים מחליפים, בשעה הזאת יש מורים מחליפים בכל הכיתות בבתי הספר.
עודד פורר: אין מה לעשות, אי אפשר לחכות עם זה.
עודד פורר: גם אם יש פה שאלה שהיא שאלה תקציבית, צריך להידרש לזה.
יפעת שאשא ביטון: תודה, חבר הכנסת עודד פורר, אבל אני רוצה רגע לומר משהו, ושוב, לא ממקום של הגנה על משרד החינוך, יש לי הרבה ביקורת וכשיש לי אותה אני גם אומרת, אבל הבעיה הגדולה והסיפור הגדול הוא לא רק משרד החינוך.
עודד פורר: נכון, זה כל המערכת.
יפעת שאשא ביטון: לא, אני רוצה להגיד לך, אני מכירה את זה גם מבפנים וגם עכשיו מבחוץ.
יפעת שאשא ביטון: גם כשמוצאים או רוצים לנקוט בהליך כזה או אחר כלפי איש חינוך, ואולי עכשיו בשביל לא להגיד שאין להם כוח אז הם יגידו שזה לא קורה, יש לנו את הסתדרות המורים.
יפעת שאשא ביטון: יש את ההסתדרות המורים והגננות, שראית אותם בעצמך, כשאמרו להם 'נוציא את זה מכם למקום אחר', כן, 'אבל אתם תהיו בשקט ולא תגידו כלום כשאנחנו נוציא את מי שלא צריך להיות שם', הם אמרו 'לא, אנחנו לא נשב בשקט'.
<קריאה: תנו הגנה למי שצריך לקבל הגנה.
יפעת שאשא ביטון: ענת, את עכשיו מגיבה.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שתתייחסי גם למה שאני עכשיו אומרת.
יפעת שאשא ביטון: כשיש אלימות כלפי מורה, שזה חמור, זה פשוט חמור, אבל שם ישר אנחנו פוגשים את כולם קמים ואומרים 'משביתים את המערכת, אין לימודים', לשעתיים, ליום, ליומיים, אבל כשיש לנו ילדים שנפגעו מינית בתוך המערכת אף אחד לא השבית כלום, עולם כמנהגו נוהג והילדים ממשיכים להגיע לתוך בתי הספר.
יפעת שאשא ביטון: אז, ענת, בבקשה, ואני מבקשת לא להפריע לה.
<ענת טוראל-דדון: שמי ענת טוראל, אני יושבת ראש הסתדרות המורים סניף בת-ים.
<ענת טוראל-דדון: תסלחי לי, כשנכנסתי לחדר הזה שאלתי את הבחורה הנחמדה שיושבת לשמאלי מי היא, היא אמרה לי שהיא מהמועצה לשלום הילד, והתחלנו לפטפט בינינו ואמרתי לה שהם מאוד עזרו לי.
<ענת טוראל-דדון: לפני מספר שנים, אני מורה רק 27 שנה, מורה, מנהלת ומחנכת כיתה עדיין והיה מקרה של טיוח במערכת.
<ענת טוראל-דדון: אני פניתי למועצה לשלום הילד, נגד מנהלת ונגד מורה שעשתה מעשה שאני לא אפרט אותו פה היום, והסיפורים האלה שאנחנו מטייחים ואנחנו נגן על בן אדם שפוגע בילדים הם סיפורים, אולי הם טובים לרייטינג, אולי הם טובים לוועדה הזאת, אף אחד, לא מהסתדרות המורים ולא משום מקום של אנשי חינוך יגן על בן אדם שפוגע בילד, ולו בציפורן של ילד.
<ענת טוראל-דדון: אנחנו נגן על ילדים בנפשנו, בגופנו ודרך אגב אנחנו מגנים עליהם יום יום שעה שעה דקה דקה בכיתות, מגנים עליהם.
יפעת שאשא ביטון: ענת, רק בשביל האמירה שלך - - -
<ענת טוראל-דדון: רגע, רגע.
יפעת שאשא ביטון: רק לסגור את הפינה של האמירה שאמרת - - -
<ענת טוראל-דדון: עשבים שוטים לא יישארו אצלנו.
יפעת שאשא ביטון: יושבים אנשים עכשיו בבית, מי שיושב או מי שיראה את זה יותר מאוחר וישמע את הדברים שלך ויחשוב שאנחנו נמצאים במדינה אחרת כי הם - - -
<ענת טוראל-דדון: רגע, את אמרת לא להפריע לי ואת מפריעה לי.
יפעת שאשא ביטון: רגע, ענת, כי הם חווים על בשרם פגיעה בילדים שלהם שמעורבת בהם הסתדרות המורים ובסופו של דבר - - - אגב, גם אני הייתי בסיטואציה כזו עם הבן הפרטי שלי ובסוף הזיזו את הגננת למקום אחר.
יפעת שאשא ביטון: וההורים כבר אומרים, 'אתה יודע מה?
יפעת שאשא ביטון: כבר התעייפנו מלהילחם, אנחנו מוכנים לעצום את העיניים, הצרה עברה למקום אחר'.
יפעת שאשא ביטון: וזאת החולה הרעה שאנחנו נמצאים בה.
יפעת שאשא ביטון: ואגב, רק לפני שלושה-ארבעה חודשים היה לי אותו סיפור, יחד איתכם, על גננת, שברור שהיא אלימה, זאת אומרת זה לא היה בספק, ואנחנו הזזנו אותה לגן מעורב של דוברי ערבית ועברית כי יש שם שתי גננות, אז סמכנו על זה שמישהו ייתן שם גיבוי.
יפעת שאשא ביטון: מקרה אמיתי, תרצי תקבלי גם שמות.
<ענת טוראל-דדון: אני לא מכירה את המקרה - - -
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, אז אל תגידו 'אנחנו לא מטייחים ועשבים שוטים לא נשארים בבית הספר'.
<ענת טוראל-דדון: לא, נהפוך הוא, אני לא אמרתי שאנחנו לא מטייחים, אמרתי שככל שנידרש לעניין הגנה על מורה, גננת, עובד הוראה כלשהו שפגע, או יש איזה שהוא הליך נגדו שאולי הוא פגע בילד, אנחנו לא ניתן יד לזה.
<ענת טוראל-דדון: אני אומרת את זה בצורה ברורה.
<ענת טוראל-דדון: אני יושבת ראש ועדת מעמד המורה בהסתדרות המורים - - -
<ענת הוכנר: אז מה קרה בנעמי שמר?
<ענת טוראל-דדון: אני לא הפרעתי לך, גב' ענת, אל תפריעי לי, בבקשה.
<ענת טוראל-דדון: אני אומרת את זה בצורה מאוד ברורה.
<ענת טוראל-דדון: כל עוד מתקיימת חקירת משטרה בעניין מסוים, ואני לא שוטר ואני לא חוקר ואני לא עורכת דין, ואני לא מתיימרת להיות, אנחנו ניתן למשטרה לעשות את עבודתה.
<ענת טוראל-דדון: כשתהיינה המלצות לגבי איש החינוך הזה, שבעיניי כל העניין מתחיל באמת ממה שדיברנו עליו מלכתחילה, והעניין הוא כזה, אנחנו קמים בבוקר, מתקשרות אליי שבע מורות, 'ענת, אני חולה', לי אין מאגר של ממלאי מקום, אין ולא יהיה ולא יכול להיות לי.
<ענת טוראל-דדון: אני לא חברת כוח אדם, אני לא, אני מנהלת מוסד חינוכי שבו - - -
יפעת שאשא ביטון: אבל בדרך כלל יש מורות מתוך בית הספר שמחליפות - - -
<ענת טוראל-דדון: אין, כי הוא, יש לו יום חופשי.
יפעת שאשא ביטון: אני הייתי שם.
<ענת טוראל-דדון: סליחה, יש לו יום חופשי, הוא לא רוצה לעבוד.
<קריאה: אבל יש לכם איזה קאדר קטן.
<מיכאל פינטו: אין לנו שום קאדר, שום קאדר.
<ענת טוראל-דדון: יש לי אחת.
<ענת טוראל-דדון: יש לי אחת בקאדר.
<ענת טוראל-דדון: היום הודיעו לי שבע מורות בבוקר.
יפעת שאשא ביטון: ענת, אני אגיד לך משהו על זה ואני יודעת שזה יישמע הכי נוראי, וזה גם לא פוליטיקלי קורקט - -
<ענת טוראל-דדון: לא, אני אגיד לך, אני נכנסת למילוי מקום.
יפעת שאשא ביטון: - - אבל אם אני צריכה להכניס מישהו שהוא מבחינתי חתול בשק ואין לי מושג מיהו או לתת לילדים כדור ושישחקו במגרש אני מעדיפה לתת להם כדור ושישחקו במגרש, גם שם היינו.
<ענת טוראל-דדון: אבל האחריות על מי נופלת?
<ענת טוראל-דדון: זה אסור.
יפעת שאשא ביטון: אבל את זה אני אומרת למשרד החינוך, כי אם ברירת המחדל שלי היא להכניס מישהו שילמד אותם בכיתה ה' איך מקיימים יחסי מין וידגים להם, או שהם ישחקו, ואפילו גם אם ילד ייפצע, סליחה שאני אומרת את זה, במגרש, עדיף לי הפציעה הזו מאשר לדעת שאני לוקחת סיכון כזה גדול.
<ענת טוראל-דדון: אני רוצה לסיים ולומר דבר חשוב מאוד.
<ענת טוראל-דדון: בעניין מילויי המקום, משרד החינוך, באמת אנחנו מבקשים, דורשים, מתחננים, תפתרו לנו את הבעיה הזו.
<לירון ספרד: זה קורה, אנחנו בתהליך.
<ענת טוראל-דדון: כי היום אני יכולה ללכת ברחוב, לראות בן אדם שמוצא חן בעיניי מאוד, להגיד לו 'בוא שנייה, אני צריכה - - -
<לירון ספרד: אנחנו במרתון - - -
<ענת טוראל-דדון: בשיא הרצינות, אין לי שום קריטריונים חוץ מאשר - - -
<לירון ספרד: אנחנו במרתון של הכנת המאגר.
<ענת טוראל-דדון: אנחנו ממש מבקשים, תצילו אותנו מהרעה החולה הזו.
<לירון ספרד: בעזרת ה' לשנת הלימודים הבאה יהיה מאגר.
<לירון ספרד: בעזרת ה'.
יפעת שאשא ביטון: אני רק רוצה לומר משהו לגבי הנושא של המשטרה, ענת, שאני מבינה אתכם, אני אומרת את זה ברצינות עכשיו, לא בציניות.
יפעת שאשא ביטון: כל הנושא של תלונות וחיסול החשבונות, אני מכירה את כל השיח גם בתוך מערכת החינוך.
<ענת טוראל-דדון: זאת הבעיה.
יפעת שאשא ביטון: זו לא בעיה, כי יש מקרים שאנחנו יודעים מעל כל ספק - - -
<ענת טוראל-דדון: שזה סתם.
יפעת שאשא ביטון: לא, אנחנו יודעים מעל כל ספק שקרה משהו, אבל הפוליטיקה בתוך המשרד וגם יש בחירות וזה, אנחנו מנסים לראות איך אנחנו משנים שם.
<ענת טוראל-דדון: אסור שיקרו דברים כאלה, כמובן.
יפעת שאשא ביטון: הסיפור של המשטרה, שאם היא כן המשיכה חקירה או לא המשיכה, סגרה את התיק או לא סגרה את התיק, זה סיפור אחד, ואני אומרת שאנשים במערכת החינוך, עשבים שוטים, שבאמת מאפילים על הכלל, כי אם אנחנו רגע ניקח ונפרק אותם, רוב המערכת היא באמת טובה, באמת טובה, וכואב לי הלב עליהם שהם צריכים לשבת ולשמוע שאנחנו מקיימים דיון כזה ולדעת שהם חלק ממערכת כזו.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת את זה בכנות ומדם לבי, אבל הסיפור של התאמה למערכת החינוך, בעיניי, היא לא פחות מהעניין הפלילי.
יפעת שאשא ביטון: יש אנשים שנכון, הם אולי לא עשו משהו פלילי, ולתת סטירה לילד, גם ישבה הפרקליטות ואמרה 'זה לא תמיד פלילי', אבל זה לא מתאים למערכת החינוך.
יפעת שאשא ביטון: מורה שמתעמר בילדים לא מתאים למערכת החינוך ומורה שפוגע או מטריד מינית במלל הוא לא מתאים למערכת החינוך ומקומו לא שם, ופה התפקיד שלכם, שלכם, לבוא, ואת יודעת מה?
יפעת שאשא ביטון: לא לגבות את משרד החינוך, לגבות את כל יתר המורים הטובים בתוך המערכת ולהוקיע את אלה שמאפילים אחר כך על כל העבודה הטובה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא שומעים על הצדיקים שנמצאים שם ויש המון, רובם, אנחנו שומעים כל הזמן על מי שסורר.
יפעת שאשא ביטון: ובאמת, אני אומרת לך כאשת חינוך, אפילו אני עייפה.
יפעת שאשא ביטון: אני עייפה, כל יום לפתוח טלוויזיה, לראות עיתונים ולגלות על עוד מורה שסרח.
יפעת שאשא ביטון: מה, זה הפרצוף שלנו?
יפעת שאשא ביטון: זה לא הפרצוף שלנו.
<ענת טוראל-דדון: אני מסכימה איתך.
<זאב גולדבלט: קודם כל אני רוצה להגיד תודה לחברת הכנסת עליזה לביא ועודד פורר על זה שהם העלו והציפו את הנושא הזה, ואני רוצה להודות לך, יושבת ראש הוועדה, על העמדות המאוד מאוד נחרצות שאת מציגה כאן בוועדה.
<תמי ברנע: בוא נתקן שגם היא יזמה, חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון, יוזמת הדיון וגם איילת נחמיאס ורבין.
<תמי ברנע: זה ארבעה חברי כנסת.
<זאב גולדבלט: קל וחומר.
<תמי ברנע: רק בשביל לדייק לפרוטוקול.
<זאב גולדבלט: אני חושב שמורה מחליף חייב להיכנס ובאמת להחליף את המורה הקיים, המורה שנעדר, וללמד את אותם תכנים שבאמת אותם התלמידים היו אמורים לעבור באותו שיעור.
<זאב גולדבלט: חייבת להיות בקרה של משרד החינוך, אם זה בצורה ישירה ואם זה באמצעות ההנהלה של בית הספר, שבאמת זה מה שמתבצע.
<זאב גולדבלט: לא יכול להיות אדם שאוחז בתואר מנהל של מוסד חינוכי שלא מבצע בקרה שבאמת התכנים שהילדים צריכים לעבור באמת מועברים להם.