GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לשמוע את התאחדות קבלני השיפוצים, אחר כך את התאחדות הקבלנים לגבי היקפי ההעסקה של בני הנוער באמת במקומות האלה.
יהודה כהן: שמי יהודה כהן - - -
יפעת שאשא ביטון: רגע, מי אתה?
יפעת שאשא ביטון: אתה לוביסט?
יפעת שאשא ביטון: אתה שייך?
יהודה כהן: אני מנכ"ל התאחדות קבלני השיפוצים.
יפעת שאשא ביטון: המנכ"ל, אוקיי.
יהודה כהן: אז אני חוזר, שמי כהן יהודה, בן של יעקב כהן, טפסן א'-א' בחברת לומיר, חברת בנייה אם אתה זוכר, והזדהיתי עם הענף הזה.
יהודה כהן: אני כילד התחנכתי עם ענף הבנייה.
יהודה כהן: כילד שרתי את השיר של גשר הירקון – יום, יום כשאת עוברת כאן, מקום לגאווה לעבודת הבנייה.
יהודה כהן: לצערנו, לאחרונה זה מין בוז כזה, מה לך ולזה?
יהודה כהן: אין לך מה לחפש בעבודות הבנייה.
יפעת שאשא ביטון: לא, אבל אנחנו לא שם.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא בדיון של אתר ה - - -
יהודה כהן: סליחה, לא, לא, דקה.
יהודה כהן: אם את נותנת לי, אז אני רוצה להגיד משהו הפוך קצת.
יפעת שאשא ביטון: אין שום בעיה, רגע, שנייה.
יהודה כהן: נתת, לא - - -
יפעת שאשא ביטון: אבל תן לי לכוון אותך.
יפעת שאשא ביטון: תגיד מה שאתה רוצה, רק תן לי שנייה לכוון אותך.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו פה עכשיו לא בעד או נגד אתרי בנייה, כי אם אנחנו נהיה נגד, אז לא תהיה לנו התפתחות ואני באה ממפלגה שיש עכשיו הרבה בנייה במחיר למשתכן ובכלל, אז בוא, אנחנו לא שם.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו במקום של בני הנוער ואתרי הבנייה.
יפעת שאשא ביטון: האם יש לבני נוער מה לחפש שם?
יהודה כהן: ברור, אני מדבר על בני הנוער.
יהודה כהן: אני התחלתי – אני בן של עובד, טפסן, שהזדהיתי, הייתה לי הזדהות ואפילו הייתה לי משיכה לענף הבנייה.
יהודה כהן: הוא אחר כך צפה למקום אחר, הגעתי עם אבא לתעשייה הצבאית כחרט.
יהודה כהן: מה אני רוצה להגיד פה?
יהודה כהן: אני קבלן שיפוצים, יוצא לעבודה, הבן שלי בן 17 עכשיו בחופשה, למה שלא יצטרף אלי לעבודה?
יהודה כהן: מי יכול להגיד לי לא?
יהודה כהן: אני צריך אותו לעבודה במקום שישב בבית.
יפעת שאשא ביטון: איפה אתה עובד?
יהודה כהן: לא, אני לא, אני אומר לך אם אני קבלן שיפוצים.
יהודה כהן: אני כרגע מנכ"ל, אבל אני אומר כקבלן שיפוצים שיוצא בבוקר לעבודה.
יפעת שאשא ביטון: לא, מה זה, קבלן שיפוצים שיוצא עכשיו לתקן צינור באיזה בית, או שאתה נמצא בתוך אתר בנייה?
יהודה כהן: לא, לא, צריך לעשות שיפוץ של בית.
יהודה כהן: הולך לצבוע, לעשות קירות, הולך אולי להחליף עוד כמה דברים ואין כל סיבה שהבן בן 17, לא ייצא איתי לעבודה.
יפעת שאשא ביטון: אבל זה לא אתר בנייה.
יהודה כהן: למה לא? זה אתר בנייה.
יפעת שאשא ביטון: זה נחשב אתר בנייה?
יפעת שאשא ביטון: אם הוא נכנס עכשיו לשיפוץ של בית שהוא בנוי - - -
ורדית איל ביקלס: לצבוע קיר זה לא אתר בנייה.
ורדית איל ביקלס: להרוס קיר זה אתר בנייה.
יהודה כהן: אתר בנייה, ואין כל סיבה שאותו קבלן שיפוצים, שהבן שלו בן 17 רוצה לעבוד איתו, הוא יגיד לו לא.
יהודה כהן: אומרים לך לא, זה לא מתאים לך.
יהודה כהן: אז זה לא מתאים לך, אתה תלך לעשות עבודות אחרות.
יהודה כהן: אין כל סיבה שאותו אבא לא ייקח את הבן שלו, הוא ימשיך את המסורת, ימשיך את ה - - -
יפעת שאשא ביטון: אתה תעלה את הבן שלך לגובה?
יהודה כהן: אני אמרתי לך כרגע בשיפוצים.
יהודה כהן: יכולה להיות עבודה בגובה שיש לי לצבוע תקרה והוא צריך לעלות על רמפה.
יהודה כהן: יש דבר כזה.
קריאה: אפשר גם ליפול מסולם ולמות.
יהודה כהן: הוא צריך לעבוד באות ומקום בעבודה בגובה, כן ואני לא מוצא פה לנכון להגיד חברה, בואו נשלול טוטאלית, תשאירו את הילד בחוץ, לך תחפש עבודה במסעדה, לך תחפש.
יהודה כהן: אני צריך אותך לעבודה איתי, היום, במקום שתישן בבית או תלך לבריכת השחייה ואני צריך לעבוד.
קריאה: הוא צריך להגיע לגיל 18.
יהודה כהן: אין כל סיבה.
יהודה כהן: אחד.
יהודה כהן: שניים, אנחנו גם חושבים היום, כבר ישבתי עם צוותים כלשהם ויש חשיבה.
יהודה כהן: אין כל סיבה שלא יוקמו בתי ספר מגיל 15, כמו שלומדים מסגרות, כמו שלומדים חשמל, כמו שלומדים כל מקצוע אחר, ללמוד את ענף הבנייה בישראל.
יהודה כהן: אותו נער שלומד יכול להמשיך בשלוש שנים לאחר מכך בצבא כאיש החזקה בשירות הצבאי והוא יוצא אחרי 7 שנים עם ניסיון והוא יוצא לשוק האזרחי ויכול להתפתח או למפקח עבודה, מנהל עבודה – שהיום מנהל עבודה שמתחיל עבודה – הנה פה הם יודעים – 20,000 שקלים בחודש.
יהודה כהן: רק התחלה.
יהודה כהן: ואין כל סיבה שאחד שיתחיל את הלימודים, כמו שהוא לומד כלכלה, כמו שהוא לומד פיזיקה, כמו שהוא לומד כל מקצוע אחר, שלא ילמד את זה.
יהודה כהן: הוא יכול משם להתפתח להנדסאי, יכול להיות מהנדס בניין או כל ענף בבניין אחר, או להיות יזם אם הוא רוצה.
יהודה כהן: אז מה אתם אומרים?
יהודה כהן: מלכתחילה תשללו את הדבר הזה מאותו נער שרוצה?
יהודה כהן: הוא לא יכול למצוא את עצמו בפיזיקה, הוא לא יכול למצוא את עצמו במתמטיקה או כלכלה, חשבונאות, עריכת דין – לא יכול למצוא את עצמו, אז הוא יכול למצוא את עצמו באפיק אחר והנער הזה יכול.
יהודה כהן: והיו הרבה דברים, כתבות על נערים ויש בתי ספר של נערים כאלה, שלא מוצאים את עצמם בתפיסות הלימודים, הם מוצאים את עצמם באפיקים אחרים.
יפעת שאשא ביטון: תיכף אני אתייחס גם לנקודה הזאת.
יהודה כהן: אז אין כל סיבה פה לשלול את זה מלכתחילה, לגדום את הרעיון הזה.
יהודה כהן: לתת את האפיק הזה לבן הנוער.
יהודה כהן: מגיל 15 להתחיל לפתח את הדברים האלה לענף הבנייה.
יהודה כהן: זו דעתי.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה יהודה כהן.
יפעת שאשא ביטון: אני אתייחס לדברים שלך בקצרה.
יפעת שאשא ביטון: ראשית, כל הנושא שצריך להעניק לילדים גם מסלולים אחרים בתוך בתי הספר, רק ביום שלישי שעבר ישבנו כאן, סביב אותו שולחן, כדי לדבר על הנושא של החינוך הטכנולוגי.
יפעת שאשא ביטון: אני שמה את זה רגע בצד, זה נושא אחר בפני עצמו.
יפעת שאשא ביטון: אף אחד פה לא בא לגדוע את התחום הזה ולא לפגוע בענף.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כדי לראות איך אנחנו גם מקיימים את הענף הזה בצורה הכי טובה ובצורה הכי - - -
יהודה כהן: עם בני הנוער.
יפעת שאשא ביטון: רגע, ובטוחה שיכולה להיות, בלי בני הנוער - - -
יהודה כהן: לא, עם.
יפעת שאשא ביטון: לא, רגע.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להגיד לך מה אני אומרת.
יפעת שאשא ביטון: אתה אמרת את מה שיש לך, לי יש דברים אחרים לומר.
יפעת שאשא ביטון: בלי בני הנוער באתרי הבנייה כפי שאנחנו, או לפחות כפי שאני התייחסתי לאתר בנייה.
יפעת שאשא ביטון: אני מודה, מבחינתי כשבאים לשפץ בית ולצבוע קירות, יש פה מקום רגע להתלבטות אם נער בן 17 - - -
קריאה: זה לא אתר בנייה.
יפעת שאשא ביטון: אמרתי שזה לא אתר בנייה, אמרו לי פה מהצד זה כן אתר בנייה.
הדס תגרי: אם צובעים את הקירות זה אתר בנייה?
יפעת שאשא ביטון: אני אומר לכם מה אנחנו - - -
קריאה: אם משפצים את הבית גם מבחוץ, הם חייבים - - -
הדס תגרי: אם את בונה פיגום, אז כן.
יפעת שאשא ביטון: לנער אין מה לעשות על פיגום כבר לפי התקנות של היום.
הדס תגרי: נכון, כבר היום אסור לו.
יפעת שאשא ביטון: כך שגם אם יהודה כהן לוקח את הבן שלו ומעלה אותו על פיגום, הוא עובר על החוק.
יפעת שאשא ביטון: אבל אם אנחנו מדברים על עזרה בשיפוצים, שנעשים כשמישהו רוצה קצת להחליף רצפות ואנחנו יודעים שצריך לסחוב שקי מלט או כל מיני דברים כאלה, יכול להיות שאנחנו צריכים להגדיר מה הוא אתר בנייה, כי גם סביב השולחן כאן אנחנו לא לגמרי תמימי דעים מה הוא אתר בנייה ומה הוא לא אתר בנייה ולעשות איזה שהוא סדר גם בסיפור הזה.
יפעת שאשא ביטון: אז ילדים באתרי בנייה פר-אקסלנס, כמו שאנחנו מדמיינים לנגד עינינו, שאנחנו רואים מנופים בחוץ ובונים בניינים או מקימים מבנים חדשים, ילדים לא צריכים להיות שם, יהודה, נקודה.
יפעת שאשא ביטון: בשיפוצים אחרים יכול להיות שכן, צריך להגדיר את זה.
ישראל אסל: אפשר להגדיר את זה כאתרים שיש חובה למנות בהם מנהל עבודה.
ישראל אסל: זה באופן ברור ומובהק אתר בנייה.
ישראל אסל: אז אפשר להוציא את הילדים משם.
ישראל אסל: אז נשאר את אותם שיפוצים קטנים, התאונות לא שם.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו תיכף נשמע את משרד העבודה והרווחה.
ישראל אסל: התאונות לא שם.
יפעת שאשא ביטון: מאה אחוז, אני מסכימה.
יפעת שאשא ביטון: בשביל זה לקחתי מהדברים של יהודה את מה שאולי כן אפשר לרכך ולאפשר לילדים להתלוות, במיוחד אם הם מתלווים להורים וכו', ובאיזה מקומות אנחנו אומרים פה חד משמעית לא יקום ולא יהיה.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.
אחמד טיבי: בקצרה.
אחמד טיבי: אלף תודה גברתי יושבת הראש על קיום הדיון.
אחמד טיבי: ב', אני רוצה להודות לכל מי שעוסקים במלאכה, הדס וכל החברים והחברות.
אחמד טיבי: זה נושא חשוב.
אחמד טיבי: נידאל אלענתר, שאני מכיר את הפעילות שלו בנושא הזה בחברה הערבית, פעילות חשובה מאד.
אחמד טיבי: אנחנו דנו בנושא הזה ומצדנו מי שמתעסק בזה הרבה זה חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא בוועדת העבודה והרווחה.
אחמד טיבי: אנחנו אפילו קיימנו כנס בנצרת בזמנו בעניין תאונות עבודה באופן כללי.
אחמד טיבי: כאן הדיון הוא על ילדים, בני נוער ובשנתיים האחרונות נהרגו חמישה בני נוער ולכן הסבירות של הבקשה או הדרישה מהשר, שיורה בתקנות לא בחוק על אכיפת יתר או על איסור העסקת ילדים ונערים.
אחמד טיבי: הדס אפילו במכתבה – ובצדק – מזכירה שלאחרונה כל המצב הקיים לא מנע את מותם של מוחמד עמארה שהוא בן 16 ומוחמד כנאענה שהוא בן 17.
אחמד טיבי: אין ספק שנושא תאונות העבודה וההיפגעות של אנשים מהפריפריה, בעיקר אנשים מהיישובים הערבים, דוחק את הנושא אל השוליים מבחינת כיסוי תקשורתי והתעניינות, כי עשרות אנשים נהרגים ויש רושם שהנושא עובר ליד, כלאחר יד.
אחמד טיבי: כמעט כדי לצאת ידי חובה יש ידיעה פה, ידיעה שם.
ישראל אסל: אחמד זה לא מדויק.
ישראל אסל: בשנתיים האחרונות זה לא מדויק.
ישראל אסל: אפילו אנחנו דוחפים את זה למעלה, למודעות הציבורית.
אחמד טיבי: מי אתה?
ישראל אסל: אני עורך דין אסל מהפורום למניעת תאונות עבודה.
אחמד טיבי: אני לא מדבר עליך בכלל.
ישראל אסל: לא, אני מדבר בעניין של ההרוגים.
אחמד טיבי: אני מדבר על ידיעות אחרונות, אני מדבר על ערוץ 1, על ערוץ 2, על ערוץ 10.
ישראל אסל: הם כולם עוזרים.
אחמד טיבי: עוזרים?
יפעת שאשא ביטון: בסדר, עכשיו בואו נקשיב לחבר הכנסת.
אחמד טיבי: כאשר נפגע מישהו אתה רואה את זה באייטם בחדשות, בערוצים?
אחמד טיבי: אתה לא רואה.
יפעת שאשא ביטון: כשהוא מת כן.
אחמד טיבי: אני חושב שזה נושא חשוב שצריך להיות בקדמת בסדר היום הציבורי.
אחמד טיבי: צריך ללחוץ את משרד העבודה והרווחה ליותר פקחים, ליותר סנקציות.
אחמד טיבי: לאחרונה יש יותר סנקציות למשל, גם בגלל הדיונים של ועדת העבודה והרווחה וחבר הכנסת אלאלוף, עמיתך, עושה עבודה מצוינת בנושא הזה.
יפעת שאשא ביטון: נכון, מצוינת.
אחמד טיבי: ולכן אלף אני שב ומודה לאנשים שעוסקים במלאכה, לאנשים שבגללם – ואולי אתה אחד מתוכם גם – שהנושא הזה נמצא לפחות על סדר היום של גופים מסוימים וכל קורבן אחד מהקורבנות האלה, הוא קורבן אחד יותר מדי.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חבר הכנסת אחמד טיבי.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו ניתן לצביקה רוט ואחר כך למסעוד גנאים.
צביקה רוט: השם שלי הוא צבי ואני נציג ההסתדרות.
צביקה רוט: לאור האירועים האין סופיים באתרי בנייה, פציעות, הרוגים שלא נגמרים, אנחנו תומכים תמיכה מוחלטת ברעיון שאומר לאסור על עבודת בני נוער באתרי בנייה עד הגיעם לגיל 18.
צביקה רוט: תודה.
יפעת שאשא ביטון: ענייני, מדויק.
יפעת שאשא ביטון: רגע אני ככה עוד חושבת, כשאתה אומר איסור זה אומר בכלל?
צביקה רוט: בכלל לא.
יפעת שאשא ביטון: גם לא במה שהתייחסנו להגדרה מקודם של מה זה שיפוצים אל מול מה זה אתר בנייה, כי אנחנו יודעים שיש פה - - -
הדס תגרי: יש הגדרה ברורה בחוק מה זה אתר בנייה.
הדס תגרי: זה לא כולל לצבוע קיר לא בגובה.
יפעת שאשא ביטון: זה אומר שאם אנחנו אוסרים על אתרי בנייה, יהודה יוכל להמשיך לקחת את הבן שלו בן ה-17, לשפץ בנים וקירות.
הדס תגרי: השאלה מה זה לשפץ בתים.
הדס תגרי: אם זה להרוס קירות, אז לא.
יפעת שאשא ביטון: כל זמן ש - - -
זאב גולדבלט: אלא אם כן הוא שובר קירות.
קריאה: כל זמן שהוא לא שובר קירות.
הדס תגרי: ועושה בנייה של להוסיף תוספת.
הדס תגרי: השאלה אם זה בנייה כהגדרה של בנייה, או שזה שיפוצים.
יהודה כהן: למה לא לקחת, למה?
יפעת שאשא ביטון: יהודה - - -
הדס תגרי: שלא יהרגו.
יהודה כהן: לא יהרגו.
יהודה כהן: נהרגים גם משתייה חריפה, נהרגים גם בתאונות דרכים, נהרגים גם בדברים אחרים.
יפעת שאשא ביטון: יהודה, אנחנו לא מעלים פה ויכוח, אנחנו שואלים שאלות.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה ליהודה.
יהודה כהן: אז מה תעשו עם כל הנערים?
יהודה כהן: תשיבי אותם בבית וגמרנו.
זאב גולדבלט: וזה שהם נהרגים זה הופך את זה ל-בסדר?
יהודה כהן: מכל דבר נהרגים, אז מה אני יכול לעשות?
זאב גולדבלט: והתפקיד שלנו להילחם בזה.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, נידאל אלענתר ואחר כך חבר הכנסת מסעוד גנאים.
יהודה כהן: אז תושיב אותם בבית, ליד אמא, עד גיל 18, עם הסינור, ותוציא אותם אחר כך.
ישראל אסל: אני גם רוצה להגיד כמה דברים.
יפעת שאשא ביטון: אתה תאמר.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה ליהודה, תודה רבה.
יפעת שאשא ביטון: נידאל, בבקשה.
נידאל אלענתר: קודם כל בוקר טוב.
נידאל אלענתר: אני הגעתי מהצפון, מהעיר עראבה שאיבדה שני פרחים – מוחמד עליאן שהתחשמל במכונת טיח ומחמוד כנעאנה, שנפל מגובה.
נידאל אלענתר: שניהם בני 17, עבדו באתרי בנייה.
נידאל אלענתר: אין חוק שנותן גם לילדים שייכנסו בגיל הזה לאתרי בנייה וגם אין איסור על זה.
נידאל אלענתר: בני הנוער האלה נכנסים לאתרי הבנייה גם בחופשת הקיץ או בחופשת החורף.
נידאל אלענתר: שניהם נפטרו בחופשת החורף.
נידאל אלענתר: פיקוח של מנהלי העבודה באתרי הבנייה על הדברים האלה, גם לא יכול מנהל עבודה לפקח על זה, כי אין חוק שנותן לאתר בנייה שמתחיל, שיגדר את כל אתר הבנייה ותהיה לו כניסה אחת מסודרת.
נידאל אלענתר: יש המון כניסות לכל אתרי הבנייה.
נידאל אלענתר: אני יכול להגיד למנהל עבודה שזה לא נכנס, הוא מסתובב מהצד השני ונכנס.
נידאל אלענתר: אני כל יום בשטח, אני כל יום רואה.
נידאל אלענתר: כל יום אני רואה שיש ילדים צעירים, אפילו בני 15 ו-16 בענף הטפסנות.
נידאל אלענתר: אני לא יודע מה הסיבה שהם נמצאים שם, אבל אין שום גוף שאוכף את הדברים האלה.
נידאל אלענתר: גם ממשרד העובדה, אם הם מגיעים לאתרי בנייה, הם מוציאים אותם החוצה.
נידאל אלענתר: עוזבים הפקחים, הם נכנסים עוד פעם.
יפעת שאשא ביטון: למה אין סנקציות?
יפעת שאשא ביטון: בעל המקום, בעל האתר לא - - -
נידאל אלענתר: הוא אומר לך תוציא אותו בחוץ מהאתר, אין לו מקום באתר.
יפעת שאשא ביטון: אין קנסות?
נידאל אלענתר: אין קנסות.
נידאל אלענתר: עכשיו התחילו בקנסות, בשנה הזאת.
נידאל אלענתר: לפני זה.
הדס תגרי: אין אף כתב איום.
הדס תגרי: חמישה מקרה מוות, אף כתב אישום.
הדס תגרי: אין הרתעה.
נידאל אלענתר: הוא אומר לו תצא מחוץ לאתר, הוא יושב ברכב והפקח יוצא הוא חוזר לעבודה.
קריאה: לא רק אצל הקטינים, גם אצל הבגירים.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, תודה רבה נידאל.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.
יפעת שאשא ביטון: אתה אמרת לי שאני יכולה לתת לו.
מסעוד גנאים: כן, בטח.
מסעוד גנאים: אחר כך.
יפעת שאשא ביטון: טוב, בבקשה.
יפעת שאשא ביטון: כדי שלא יגידו לי אחר כך שאני מקפחת.
זאב גולדבלט: יגידו את זה בכל מקרה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד יושבת הראש, אני יושב הראש של ועדת המשנה לוועדת העבודה והרווחה, שמטפלת בתאונות עבודה בבניין.
עבד אל חכים חאג' יחיא: רוב הפנים שנמצאים פה מוכרים לי, הם היו אצלי בחלקם לפחות באותה ועדה בשיבה שהייתה לפני חופשת הקיץ, היה לנו דיון שרובו ככולו התעסק בעבודת צעירים קטינים בבניין.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אלי כהן, אתה היית שם ואמרת שזה לא באחריות הפיקוח שלכם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לזה מחלקה מקבילה - - -
507: רן כהן.
עבד אל חכים חאג' יחיא: סליחה, רן כהן.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש גוף מקביל באותו משרד ממשלתי, שיכול לפקח על העבודה של הקטינים ואפילו שם עלתה השאלה האם הפקח שלכם לא יכול לשאול את מנהל העבודה בכלל שאלה קטנה?
עבד אל חכים חאג' יחיא: כאילו חלק כמהפיקוח, שאין לו ילדים שעובדים שם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: החוק חד משמעי לא מאפשר עבודת קטינים בבניין.
עבד אל חכים חאג' יחיא: החוק קיים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הסנקציות קיימות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הבעיה היא ביישום החוק.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הבעיה היא - - -
יפעת שאשא ביטון: ממה שהתרשמנו פה, מותר להם להיות, אסור להם לעשות עבודות מסוימות.
קריאה: אין איסור מוחלט.
נידאל אלענתר: אם הוא נכנס במספר תעודת זהות אחר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: חברים, חברים, אנחנו מדברים על - - -
קריאה: זו בעיה גדולה שהם נכנסים בשמות אחרים.
ישראל אסל: זו אחריות של מנהל העבודה.
ישראל אסל: אם קורא משהו - - -
קריאה: מה הוא יכול לבדוק?
יפעת שאשא ביטון: אסל, אתה תאבד את רשות הדיבור שלך, כי אתה מדבר עם כולם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם הבעיה היא מי שנכנס בשם אחר, אתה יודע מה, עד שאנחנו מגיעים ובודקים ומביאים את כל הבילוש, את זה אנחנו נשים בצד כי על זה אני אפילו לא יכול לבוא בטענות אפילו אם בכלל היה העניין של האכיפה או לא.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל כעיקרון, אם יש אפשרות לחייב את כל הקבלנים בשלטים בבניינים חדשים, לחייב לשים שלט שאסורה כניסה של צעירים לעבודה ועל זה גם דיברנו באותה ישיבה.
יפעת שאשא ביטון: היום אין חובה כזו?
עבד אל חכים חאג' יחיא: היום אין חובה כזו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: העניין של הגידור, הקנסות על ההורים ועל המעסיקים שמכניסים, כי לרוב הם באים עם המשפחות שלהם וגם אלה שנהרגו היו לרוב עם המשפחות שלהם באותה עבודה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אנחנו גם לא נתעלם מזה שבחלק מהמשפחות הקבלן הוא האבא או הפועל הוא האבא והוא לוקח את הבן שלו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה רוב המקרים, דרך אגב ואנחנו לפחות צריכים איסור מוחלט על הנושא של עבודה בגובה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה חייב להיות.
יפעת שאשא ביטון: יש את זה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא רוצים שהם ייכנסו בכלל לשם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מה שאמרתי, אבל אני אומר אם אנחנו נתחיל להתווכח על צביעה של הקיר, אני רוצה להבטיח שהוא לא יעבוד בגובה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כי לא רק הקטינים, אלא כ-80% מאלה שנהרגים או נפצעים בעבודות באתרי בנייה - - -
יפעת שאשא ביטון: לא שומרים על בטיחות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה או מנפילה מגובה או נפילת חפצים מגובה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא חושב שאנחנו נוכל לטפל בנושא הזה בנפרד, בזה שאנחנו מתעלמים מכל הבעיה, כי היום יש לנו בעיה עם הפיקוח.
עבד אל חכים חאג' יחיא: העיצומים הכספיים, היום יש גם את ההצעה הזאת להעלות את תעריפי הביטוח לפי סוגי העבודה וכאילו שזה ירתיע, כך שיעלה להם יותר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא חושב שזה יפתור את הבעיה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש עוד בעיה שאני חושב ועדיין מתעקש על זה, שצריך להוסיף ממונה בטיחות, בנוסף למנהל עבודה באתרי בנייה, שהאחריות שלו זה הבטיחות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: החוק הזה חייב להיות מונח על שולחן הכנסת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני הצגתי אותו ועדיין לו הצביעו עבורו כי הממשלה מסרבת וגם משרד האוצר, כי חושבים שזה יעלה את המחיר של הדירות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אסיים בזה ואומר גם עיצומים כספיים וגם ביטוח חדש.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הקבלנים יטילו אותו על המחיר של הדירה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז לחסוך בחיי אדם, למנות ממונה בטיחות, שהוא ידאג לבטיחות בתוך אתרי הבנייה ובין היתר גם העסקת קטינים, כי אז תהיה לו גם האחריות, כי זה המקצוע היחיד שהוא יעסוק בו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה יכול לפתור ולעזור בפתרון הבעיה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אחרת, אם אנחנו רק נסתכל על המחיר של הדירה ולא נחשוב על חיי אדם ואני בטוח שהמחיר של הדירה, אני איש מקצוע, זה לא יעלה את המחיר של הדירה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הביטוחים יעלו את המחיר של הדירה וגם העיצומים הכספיים שמוסיפים אותם, למרות שאני רואה שזה ממש צחוק.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני תמכתי בזה, אבל זה ממש צחוק, העניין של העיצומים הכספיים, כי אם אין לי כוח אדם להגיע כדי לפקח, אז העיצומים הכספיים האלה לא יועילו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כי הם מדברים על הוספת עוד שני פקחים או שלושה פקחים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מה ששמענו באותה ועדה.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר לך משהו לגבי הנושא של המחיר של הדירה ולגבי האוצר.
יפעת שאשא ביטון: האוצר הביא סינים, ככה שזה - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: הם עולים יותר מהפועלים של - - -
יפעת שאשא ביטון: לא משנה, כך שהוא גם עוזר לנו שאנחנו לא נצטרך את הילדים, כי יש לנו כוח עבודה זול.
יפעת שאשא ביטון: אז בוא לא נערבב קודש בחול.
יפעת שאשא ביטון: הסיפור של הילדים, וגם הדס אמרה את זה, מאד מאד - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: את יודעת מה, דיברו על למה לא עובדים בבניין אצלנו, כי הם לא מקבלים גם את המחיר שמקבלים הסינים.
יפעת שאשא ביטון: שנייה, אני לא באה לפתור עכשיו את כל סוגית הענף.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו פה בענייני נוער.
יפעת שאשא ביטון: גם הדס אמרה את זה בצורה מאד מאד ברורה.
יפעת שאשא ביטון: זה לא שיש פה איזו שהיא תופעה רחבה עכשיו, שבני הנוער מציפים את אתרי הבנייה ואז אם אנחנו בעצם נוציא אותם משם, אולי יש סיכוי שנפגע במישהו.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת הסיפור הוא בכלל לא כאן בעניין של - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא רוצים אותם אתרי בנייה, זה ברור.
יפעת שאשא ביטון: הסיפור הוא לא רווח והפסד ולא פגיעה בקבלנים ולא שום דבר.
יפעת שאשא ביטון: לבני הנוער אין מה לחפש שם, נקודה, ובמקום הזה אנחנו צריכים להיות.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת מסעוד גנאים, אתה רוצה עכשיו?
מסעוד גנאים: כן, בקצרה.
מסעוד גנאים: אני מצטרף לברכות על קיום דיון חשוב זה.
מסעוד גנאים: אני מצטרף גם לברך וגם להודות לאלה שעוסקים במלאכה, משום שלפי דעתי אנחנו עוסקים בדבר החשוב ביותר והיקר מכל דבר, שזה בני הנוער שלנו.
מסעוד גנאים: מדובר בחיי אדם, אז ככל שאנחנו ממהרים כדי לוודא שהם יהיו בטוחים, שהם לא יהיו במקום המסוכן, אנחנו נציל את חייהם.
מסעוד גנאים: כפי שאמרו לפני, חברי חברי הכנסת, שהפגיעות באתרי עבודה הן שכיחות והאחוז הגבוה הוא מהחברה הערבית, בגלל שרובם, רוב הצעירים הערבים עובדים עבודה שחורה.
מסעוד גנאים: אין ערבי שלא עבד.
מסעוד גנאים: אני אישית, אני חושב גם חברי - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני בעצמי עבדתי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: החל מכיתה ז' התחלתי לעבוד.
מסעוד גנאים: גם חברי עבדו בטיח, בשפריץ, בריצוף בבניין, ובכל - - -
יהודה כהן: גם אנחנו.
ישראל אסל: נתנו לך להיכנס לאתר?
עבד אל חכים חאג' יחיא: האתר היה של אח שלי.
יפעת שאשא ביטון: יפה, תקימו קבוצת תמיכה אחר כך, במזנון.
יפעת שאשא ביטון: בואו נקיים את הדיון.
יהודה כהן: אני לא אמרתי רק.
יהודה כהן: זה לא רק המגזר הערבי.
יפעת שאשא ביטון: מסעוד, אתה עושה לי בעיות בדיון.
מסעוד גנאים: בעיות עשינו אתמול וזהו, אין צורך.
מסעוד גנאים: אני הבאתי כדוגמה שהאחוז הגבוה של הצעירים, של הגברים מהחברה הערבית, עובדים עבודה שחורה עד היום.
מסעוד גנאים: אז אני בדעה עם אלה שצריך לאסור על כניסתם של בני נוער לאתרי בנייה - - -
יפעת שאשא ביטון: אתה בדעה שצריך לאסור.
מסעוד גנאים: אם עם, עם.
יפעת שאשא ביטון: לא שמעתי.
מסעוד גנאים: דעה זה לא עם?
מסעוד גנאים: זה לא נגד.
יפעת שאשא ביטון: בסדר, לא שמעתי את ההתחלה של המשפט.
מסעוד גנאים: לא השתמשתי במילה בעד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה בעד לאסור.
מסעוד גנאים: אני בעד לאסור משום שכפי שהזכרתי וגם חברי הזכירו, אנחנו איבדנו צעירים, אם זה מכפר קנא, מערבאה גם, בני 17 ובני 16 וכולנו נרתמים למשימה הזו ומגויסים כדי להבטיח ולוודא שחס וחלילה לא יהיו לנו עוד קורבנות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמע עכשיו את דוד פירסטנברג ואחר כך את מר יצחק גורביץ, את ישראל אסל , הנוער העובד – זה כבר ארבעה - ואז אנחנו נפנה לשמוע את המשרדים, כדי שנוכל גם לסכם אפקטיבית.
דוד פירסטנברג: הסיבה העיקרית שצריך למנוע כניסה של צעירים - - -
תמי ברנע: תציג את השם לפרוטוקול.
דוד פירסטנברג: שמי דוד פירסטנברג.
דוד פירסטנברג: אני בא מעולם ההייטק וההסתכלות שלי היא קצת שונה על הבעיה.
דוד פירסטנברג: אני יותר מחפש את הפתרון.
דוד פירסטנברג: מכיוון שלמעלה מ-60% מההרוגים מתים כתוצאה מנפילה מגובה או שמשהו נופל עליהם, זה לא משנה במה יעסוק הצעיר, הוא יכול להיהרג מזה שמשהו ייפול עליו ולו בגלל הסיבה הזאת יש לאסור.
דוד פירסטנברג: דבר שני, זה מה שקוראים אצלנו KISS - keep it simple stupid – שאם לא יהיה פה משהו חד ערכי, זה לא יישום ולכן החוק צריך להיות פה מאד מאד ברור, שצעירים לא נכנסים לאתר בנייה.
דוד פירסטנברג: שלישית, כפתרון, אני חושב שחייבים, מכיוון שאין מספיק פקחים, חייבים לחייב קבלנים לשים בכניסה לאתר בנייה מצלמה שתהיה מחוברת ואנחנו מסוגלים לספק את זה, בינה מלאכותית שיודעת לזהות גיל של האנשים שנכנסים ויוצאים.
דוד פירסטנברג: ברגע שנכנס צעיר, יקבל גם המינהל וגם מנהל העבודה התראה מיידית שנכנס אדם צעיר ושיסביר מדוע, כמה ולמה.
דוד פירסטנברג: ללא הדבר הזה, אני לא חושב, אפשר להעביר פה עוד 20,000 תקנות.
דוד פירסטנברג: הבלגן באתרי בנייה הוא כל כך גדול, שאפשר להחיל על מנהלי העבודה עוד 700,000 חוקים, זה פשוט לא ישים, עובדתית.
דוד פירסטנברג: לבסוף מילה אחרונה.
דוד פירסטנברג: מי שחושב שהבלגן מקדם בנייה, טועה.
דוד פירסטנברג: הסיבה שלוקח כל כך הרבה זמן לבנות בארץ, זה מכיוון שהבלגן חוגג באתר.
דוד פירסטנברג: ואם נתחיל לעשות סדר והסדר חייב לבוא עם מצלמות, אם נתחיל לעשות סדר באתרי הבנייה, הבנייה תהיה הרבה יותר מהירה וטובה.
יהודה כהן: גם שוטר יכול - - -
דוד פירסטנברג: לא צריך שוטר - - -
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה דוד.
יפעת שאשא ביטון: יהודה, כל אחר שידבר עכשיו את-.
יפעת שאשא ביטון: תחכה, קודם כל תן להכניס מצלמות במעונות היום, בגנים, אחר כך נגיע לאתרי בנייה.
יפעת שאשא ביטון: גם ככה יש לי מלחמות בחזיתות אחרות.
זאב גולדבלט: הלוואי.
יפעת שאשא ביטון: דוד, תודה רבה על הדברים.
יפעת שאשא ביטון: יש דברים שאנחנו באמת ניקח ונתייחס אליהם כאן.
יפעת שאשא ביטון: לגבי סוגיות המצלמות אני לא יודעת אם זה מה שאנחנו נוציא כהמלצה של הוועדה, אבל אם נתחיל באכיפה טובה ובאמת באיסורים שהם חד ערכיים, כמו שאתה אומר ולא ניתנים לפרשנות, אז יכול להיות שנצליח לאכוף את זה.
יפעת שאשא ביטון: יצחק גורביץ, אחר כך ישראל אסר והנוער העובד.
יצחק גורביץ: אנחנו סבורים שיש לאסור כניסה של נערים או עובדים מתחת לגיל 18 לאתרי בנייה, באופן מוחלט.
יצחק גורביץ: נכון שיש פה סוגיות של לעבוד עם אבא וכו', אבל צבע זה לא הדוגמא הטובה, אבל חשמלאי שעובד עם הבן שלו, זה כן דוגמא שהיא בעייתית.
יצחק גורביץ: זאת אומרת הבן כן יכול להתחשמל רק מעבודת שיפוצים.
יצחק גורביץ: גם את זה לקחת בחשבון.
יצחק גורביץ: אין ספק שבאתרי הבנייה המורכבים לפחות, כל אלה שבהם קיימת עבודה לגובה, בהם יש הרבה מאד ציוד מכאני, אין מקום לנערים להסתובב בתוך האתר.
יצחק גורביץ: אין מקום.
יפעת שאשא ביטון: אסל.
ישראל אסל: טוב, אני רואה שיש פה תמימות דעים על איסור מוחלט של להכניס נערים עד גיל 18.
ישראל אסל: זה בסדר, זה מצוין, זה מה שצריך לעשות.
ישראל אסל: יש רק עוד הסבר אחד שלי למה.
ישראל אסל: לקחת את ההסבר הזה ולעשות אותו מוחלט, וזה כל עניין הביטוח, כשכל אותם נערים עד גיל 18 נופלים בין הכיסאות.
ישראל אסל: אין כיסוי ביטוחי.
ישראל אסל: דיברנו על זה בוועדה הקודמת במסגרת פוליסת תלמידים ואין כיסוי ביטוחי אצל הקבלן.
ישראל אסל: אז זה עוד נימוק למה לאסור לגמרי.
יפעת שאשא ביטון: למרות ששלחו לנו פוליסות שיש בהן, אבל אוקיי.
יפעת שאשא ביטון: זה בכל מקרה.
ישראל אסל: אז זה דבר אחד.
ישראל אסל: אבל מה קורה יום לאחר שאותו נער בן 18 חגג יום הולדת.
ישראל אסל: אז מה?
ישראל אסל: למחרת הוא כבר יכול לעבוד והוא כבר כשיר?
ישראל אסל: אז גם לנקודה הזאת צריך להתייחס.
ישראל אסל: החוק כן מתייחס לזה.
ישראל אסל: סעיף 33 ב' לחוק העסקת נוער קובע שלשר יש סמכות לקבוע רשימה של סוגי עבודות - - -
יפעת שאשא ביטון: אבל זה לנוער.
יפעת שאשא ביטון: תחליט, אתה מדבר על יום אחרי גיל 18, אתה מערבב לי פה.
ישראל אסל: רגע, לא, לא, לא.
ישראל אסל: מגיל 18 עד גיל 21, שיראו את אותם – נקרא לה בגירים צעירים – כנערים.
ישראל אסל: כך קובע החוק.
ישראל אסל: אתם ספרתם - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, זה מופיע שם בחוק, ש-18-21 הם - - - נערים?
ישראל אסל: כן, כן.
ישראל אסל: אתם ספרתם 5 הרוגים ואם אני מסתכל במשקפיים של החוק זה שבעה הרוגים.
יפעת שאשא ביטון: כי אתה סופר גם את הבגירים.