GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נזמן בדיונים הבאים את השרים או לפחות את המנכ"לים של כל משרד כדי שכל אחד מהם יידע לתת לנו את הדין וחשבון מה המשרד שלו עושה כדי להבטיח את הבטיחות של הילדים.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לברך את משרד הבריאות על ההובלה, את משרד החינוך על המהלך החדש שהוא יוצא בו ואני מקווה שנשמע אותו גם בוועדה לאחר שזה יאושר.
יפעת שאשא ביטון: כמובן לכם ארגון בטרם, המועצה לשלום הילד, משרד הכלכלה, שאני רוצה לראות אותו קצת יותר דומיננטי גם בתוך התכנית.
יפעת שאשא ביטון: משרד התחבורה, כל השותפים שנמצאים כאן, ולבקש נתונים על היקפי האכיפה מהמשטרה, מהמשרד לביטחון פנים, כי בעיני אתם פקטור מאד משמעותי.
יפעת שאשא ביטון: והכי הכי חשובים – זאב – זה ההורים, זה אנחנו.
יפעת שאשא ביטון: בסוף זה הילדים שלנו.
יפעת שאשא ביטון: זה הדם שלנו.
<זאב גולדבלט: את צודקת.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים לעשות הכל כדי לשמור עליהם וכל מי שנמצא כאן סביב השולחן הוא כדי לעזור לנו להבטיח את השלום והבטיחות שלהם.
<זאב גולדבלט: את צודקת ואני מבקש שבדיון של בטרם עם נציגי המגזר הערבי ישולבו גם ועדי ההורים הערבים.
יפעת שאשא ביטון: נציגי ההורים.
יפעת שאשא ביטון: כם פותחת את דיון הוועדה בנושא הצהרונים.
יפעת שאשא ביטון: בוקר טוב למשרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: בעיקר אנחנו נתמקד בהפעלת תכנית ניצנים.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר כמה דברים כדברי פתיחה, כדי שנבין כולנו מה האוריינטציה של הדיון.
יפעת שאשא ביטון: קיימנו לא מעט דיונים על הצהרונים, רגע לפני שיצאה תכנית ניצנים וגם לאחריה וגם במהלך החקיקה.
יפעת שאשא ביטון: הדיון הזה, אני אומר בצורה הכי פשוטה, הוא לא דיון ונטילציה.
יפעת שאשא ביטון: שמענו כל החודשים את מה שהיה לכולם להגיד.
יפעת שאשא ביטון: הרבה מאד דיס אינפורמציה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נמצאים כאן היום לשני דברים.
יפעת שאשא ביטון: אחד לעשות קצת סדר בכל מה שנזרק לחלל האוויר ואני רואה את זה גם במסמכים שקיבלתי לצורך העניין מהשלטון המקומי.
יפעת שאשא ביטון: התייחסות לכל מיני נקודות שאין להן קשר בכלל לסוגית הצהרונים, אבל הן יוצרות הרבה מאד תסכול בשטח כשמעלים אותן, כי חושבים שהדברים קשורים אחד בשני.
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו נעשה קצת סדר.
יפעת שאשא ביטון: הדבר השני הוא ללמוד איפה אנחנו כן צריכים לעשות אדפטציות, כדי להגיע לשנה הבאה בצורה קצת יותר טובה, שאנחנו נהיה קצת יותר מוכנים בעיקר במקומות שלא הפעילו לפני כן צהרונים, כי אני מוכרחה לומר שמקומות שפעלו בהם צהרונים לאורך השנים יודעים לעשות את זה והם גם יידעו לעשות את ההתאמות הנדרשות לתכנית ניצנים.
יפעת שאשא ביטון: ונכון, פגענו לחלקם בהכנסות, הם גם כותבים את זה.
יפעת שאשא ביטון: כותבים את זה בצורה מפורשת בדו"ח.
יפעת שאשא ביטון: ההכנסות נפגעו, הכנסות ששימשו בעצם לניהול בתי ספר שהם בניהול עצמי.
יפעת שאשא ביטון: נפגעו ההכנסות ששימשו להפעלה של חוגים בלתי פורמאליים למגזרים מסוימים.
יפעת שאשא ביטון: גם הפעילויות האחרות הן חשובות, אבל אני מזכירה לכולם שאנחנו עשינו את המהלך הזה כדי להבטיח שההורים ישלמו עבור הצהרונים את מה שצריך עבור הצהרון ולא מעבר לזה.
יפעת שאשא ביטון: הרשויות באמת צריכות להיערך עכשיו להפעלה של פעילויות נוספות.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה בתור התחלה רק לציין כמה נקודות במסגרת עשיית הסדר ואחר כך אנחנו נשמע את משרד החינוך, כדי שאתם תבינו כמה תסכול אנחנו שמענו בשטח על דברים שלא קשורים למהלך ואנחנו צריכים רגע להוריד אותם מסדר היום.
יפעת שאשא ביטון: אגב, הם נושאים חשובים שצריך לטפל בהם, בלי קשר ולתת להם את הדעת בלי קשר, אבל הם לא קשורים למהלך.
יפעת שאשא ביטון: ועוד אמירה אחת שאנחנו נוריד אותה, כי אני יודעת שזה יעלה במהלך השיח ואין על זה ויכוח.
יפעת שאשא ביטון: יום לימודים ארוך זאת האופציה האופטימאלית.
יפעת שאשא ביטון: הלוואי שהיינו יכולים ללכת למהלך של יום לימודים ארוך.
יפעת שאשא ביטון: לא ששם לא היינו שומעים צעקות ורוצים החרגות של חלק מהרשויות וכו', אבל מבחינה אופטימאלית לשם אנחנו רוצים לכוון.
יפעת שאשא ביטון: אבל בהעדר מענה של יום לימודים ארוך, אנחנו לא רוצים להשאיר את השטח פרוץ ולכן בעצם אנחנו יוצאים להסדרה שהיא, בואו נקרא לזה זמנית או שהיא נותנת מענה עד שאנחנו נגיע ליעד שאני בטוחה שכולנו רוצים בו.
יפעת שאשא ביטון: אז אני אתחיל בסוגיות שעלו כאן.
יפעת שאשא ביטון: יש מספר ערים ורשויות מקומיות ורשויות אזוריות שהתייחסו בעצם למצוקות שכביכול עלו.
יפעת שאשא ביטון: אז אחד הדברים שעלה זה קושי בגיוס כוח אדם לצהרון.
יפעת שאשא ביטון: נכון, אבל האם זה קשור לתכנית או שזה משהו שלא היה בשנה שעברה או לפני שנתיים או לפני שלוש שנים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מכירים את השיח של גיוס כוח אדם לצהרון כבר מספר שנים, בגלל המגבלות של המסגרת.
<חיים דב הלפרין: יפעת, הקושי נוצר כתוצאה מהעובדה שבחלק מהמקומות הדרישה עלתה.
יפעת שאשא ביטון: כן, בסדר.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נתייחס.
יפעת שאשא ביטון: בנקודות להתייחסות כתוב כוח האדם בהקשר של השכר, בהקשר של האם אנחנו יוצרים מדרגים.
יפעת שאשא ביטון: יש מה לעשות בהקשר של כוח אדם ואנחנו כן צריכים לעשות שם התאמות, אבל גיוס כוח אדם לצהרון זו סוגיה שהיא הייתה בשיח לא בעקבות תכנית ניצנים.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת ישבו כאן
יפעת שאשא ביטון: לפני שנתיים, כאן אצלי בוועדה ודיברו על הכוח לגייס כוח אדם, כי אנשים בעצם לא מקבלים שכר מעבר לשכר מינימום או כל מיני דברים אחרים.
יפעת שאשא ביטון: אז זו סוגיה שאינה קשורה לתכנית, דורשת התייחסות ופתרון בהקשר של התכנית, אבל זה משהו ש - - -
<קריאה: בעיקר בגנים יש בעיה.
יפעת שאשא ביטון: שנייה, אני מעלה את הנקודות כי חשוב לי שהדברים יאמרו.
<סמי עטר: יפעת, היא גם הפוכה.
<סמי עטר: יש מקומות שזה הוריד את השכר.
יפעת שאשא ביטון: חברה, אני מעלה נקודות, בסדר, אני אומר בשביל הסדר הטוב למה אנחנו נתייחס אחר כך בהקשר של התכנית, אבל אני רוצה להראות לכם שיש פה דברים שעם ניצנים או בלי ניצנים אלה סוגיות שהיו בשטח גם בשנים קודמות.
יפעת שאשא ביטון: ואם מישהו רוצה להגיד לי שבשנים הקודמות לא הייתה לו בעיה לגייס כוח אדם, בבקשה, תגידו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יותר מנשמח לשמוע.
יפעת שאשא ביטון: תכנית ניצנים באה לתת מענה לימודים רחב, אבל לצד זה אין אישור העסקה למורים מתמחים.
יפעת שאשא ביטון: חברה, אנחנו לא באנו לתת מענה לימודים.
יפעת שאשא ביטון: זה לא יום לימודים ארוך.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו באנו ליצור הסדרה בתוך מערך שקיים בשטח, ללא שום פיקוח וללא שום בקרה ולראות איך אנחנו הופכים את המערכת הזו למערכת שהיא באמת סבירה ושפויה עבור הילדים.
יפעת שאשא ביטון: זה מה שאנחנו עשינו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא באנו לתת שום מענה לימודי.
יפעת שאשא ביטון: הלוואי שכן, אבל זה לא הסיפור.
<חיים דב הלפרין: אני רוצה לתרגם את מה שכתוב לך לשפה רלבנטית, והיא שרצו הרבה מאד רשויות להעסיק סטאז'רים כחלק מהשירות שלהם.
<חיים דב הלפרין: זאת הטענה.
יפעת שאשא ביטון: גם דיברו על זה.
<חיים דב הלפרין: לא, והמשרד לא מכיר בזה לסטאז' ולכן יש כאילו פחת שלא מגיע כוח אדם - - -
<קריאה: כתוצאה מחוסר מקום - - -
יפעת שאשא ביטון: חיים, אני רוצה לומר לך משהו.
<חיים דב הלפרין: לא, אני אומר, המשרד עומד על דעתו בעניין הזה.
<חיים דב הלפרין: זה לא - - -
יפעת שאשא ביטון: הסוגיה של הסטאז'רים עלתה גם בדיוני החוק.
יפעת שאשא ביטון: זו לא מסגרת לימודית ואני לא יוצרת זילות של ההוראה ומי שרוצה להיות מורה צריך לעבור הכשרה כמורה במסגרת שהיא לימודית, נקודה.
יפעת שאשא ביטון: אבל אין לזה קשר לתכנית ניצנים, כי לפני תכנית ניצנים, ואני יודעת, אני בכוונה מחדדת את זה.
יפעת שאשא ביטון: גם לפני תכנית ניצנים מי שהגיע בעצם לעבוד בצהרון לא היה מוכר לצורך העניין כמתמחה, אבל עצם ההגדרה וזה של מנהלי מחלקת חינוך, אנחנו לא אספנו את זה מאנשים ברחוב, אוקיי?
יפעת שאשא ביטון: כשמנהלת חינוך כותבת שניצנים באה לתת מענה לימודי אז היא לא מבינה את מה שניצנים באה לתת וזה מה שאני מנסה רגע להסביר.
יפעת שאשא ביטון: שיש פה חוסר הבנה אמיתי וזה בסדר, אני לא מאשימה אף אחד, כי לוקח זמן אולי להבין את הדברים, אבל צריך רגע לפרק את כל מה שהוא בדיס אינפורמציה ולראות איך אנחנו מטפלים באמת בדברים שאנחנו צריכים לתת עליהם את מענה.
יפעת שאשא ביטון: אז זה לא מסגרת לימודים.
יפעת שאשא ביטון: טוב, פה כתבו שהמודל פוגע בבתי ספר בניהול עצמי, שעד כה נהנו מהכנסות הספקים.
יפעת שאשא ביטון: מה שאומר שאפשר לקיים צהרונים בפחות כסף ממה שהם קיימו.
יפעת שאשא ביטון: הם אומרים את זה בצורה מאד מאד ברורה.
יפעת שאשא ביטון: מועצה אזורית שכותבת אין התייחסות לסייעות, מה הם עשו לפני כן.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו אחר כך נשמע אם יש פה נציגים של המועצות האזוריות - - -
<קריאה: לא של המועצות האזורית, של הסייעות.
יפעת שאשא ביטון: של הסייעות?
יפעת שאשא ביטון: לא, אני מדברת על הסעות.
יפעת שאשא ביטון: אין התייחסות להסעות.
<קריאה: יש פה נציג של האיגוד.
יפעת שאשא ביטון: בסדר, אנחנו נשמע אותו.
<תמי ברנע: תציגו את השם שלכם ואת התפקיד בבקשה.
יפעת שאשא ביטון: כרגע לא צריך להציג כלום.
יפעת שאשא ביטון: אני בכוונה רוצה לדבר.
<תמי ברנע: מי שמדבר, כי לא כולם מכירים והפרוטוקול צריך.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמע אחר כך את ההתייחסות של המועצות האזוריות.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת איך הן פעלו לפני כן, לפחות חלקן הגדול.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמח לשמוע התייחסות קונקרטית.
יפעת שאשא ביטון: לא הייתה התייחסות בצהרונים הקודמים גם לסוגית ההסעות, אז ככה שזה גם לא רלבנטי לסיפור הזה.
יפעת שאשא ביטון: יש ערים שכותבות – מספר החוגים נפגע וירד, ההשערה נפגעה ובאותה נשימה אנחנו מקבלים מרשויות אחרות שאנחנו קצת הגזמנו שאנחנו דורשים בחובה שני חוגים וזה בנוסף לשני חוגי קרב.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יוצרים מעמסה על הילדים וילדים בגילאים צעירים לא צריכים כל כך הרבה חוגים.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת אנחנו שומעים את זה משני הכיוונים.
יפעת שאשא ביטון: אני מוכרחה לומר לכם שבהחלט הייתה התייחסות בנושא למינונים ואין חובה בניצנים לקיים שני חוגים.
יפעת שאשא ביטון: אפשר לקיים גם רק חוג אחד.
יפעת שאשא ביטון: כתוב את זה בצורה מפורשת.
יפעת שאשא ביטון: פשוט צריך לגבות פחות כסף.
<קריאה: לא, אבל יש פה עניין של להמיר בהעשרת תרבות, אם אפשר להמיר חוגים בהעשרה.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, בסדר, אבל חברה, אני רק רוצה לומר שאין חובה לקיים את החוגים, בסדר?
יפעת שאשא ביטון: זה לא מופיע.
יפעת שאשא ביטון: מי שרוצה לגבות 935 שקלים, את המחיר המרבי, אז הוא צריך לתת במסגרת הזו יותר העשרה.
יפעת שאשא ביטון: אתם רוצים לקיים פחות, אתם יכולים גם לגבות פחות ואז גם ההורים ישלמו פחות.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת הדברים הם מאד מאד ברורים, אבל לא חלה חובה כזו.
יפעת שאשא ביטון: התאמת האוכל לכל תרבות.
יפעת שאשא ביטון: מה הקשר לתכנית ניצנים?
יפעת שאשא ביטון: ירקות ופירות שמגיעים רקובים.
יפעת שאשא ביטון: חברה, ספק שמביא אוכל שהוא לא ראוי לאכילה הוא פושע.
יפעת שאשא ביטון: הוא פושע.
יפעת שאשא ביטון: זה בכלל לא קשור עכשיו אם זה בתוך התכנית או לא במסגרת התכנית.
יפעת שאשא ביטון: והסוגיה של אוכל בצהרונים לא עולה זו השאלה הראשונה.
יפעת שאשא ביטון: תעשו גוגל, אני מרשה לכם.
יפעת שאשא ביטון: אני אעצור רגע לשתי דקות, לא צריך יותר מזה, אפילו פחות ואתם תראו את ההיסטוריה לאורך שנים על הדיון של האוכל בצהרונים.
יפעת שאשא ביטון: אז איך זה קשור לתכנית ניצנים?
יפעת שאשא ביטון: כל הניסיון לרכוב על הגב של התכנית הזאת כדי להצדיק למה אנחנו נותנים לילדים שלנו לאכול גרבז', תסלחו לי, זה לא רק פתטי.
יפעת שאשא ביטון: בעיני זה באמת פשע.
יפעת שאשא ביטון: פשוט פשע.
יפעת שאשא ביטון: טוב, את זה אמרנו.
יפעת שאשא ביטון: סייעות רפואיות וסייעות לילדים אלרגיים.
יפעת שאשא ביטון: לא תכנית ניצנים פגעה בהם.
יפעת שאשא ביטון: לא היו סייעות בצהרונים גם לפני כן.
יפעת שאשא ביטון: לא שזה בסדר ולא שלא היינו רוצים וניסינו גם במסגרת תכנית ניצנים להכניס את הנושא של הסייעות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כן מנסים לתת מענה במיוחד לילדים אלרגיים, כדי שהם כן יוכלו להשתלב בצהרונים.
יפעת שאשא ביטון: לפני שנה לא היה שיח כזה.
יפעת שאשא ביטון: ניסו לקיים שיח כה ויש לו לגיטימיות, אבל הוא לא היה רלבנטי כי בכלל לא הייתה כתובת.
יפעת שאשא ביטון: לא היה משרד החינוך שמפקח.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו אחר כך נפתח את הדיון, בסדר?
יפעת שאשא ביטון: לא היה משרד חינוך שיפקח ולא הייתה מדינה שלוקחת אחריות וכל אחד יכול להפעיל צהרון על פי שיקול דעתו וזה צהרון פרטי והעניין של הסייעות בכלל לא היה רלבנטי.
יפעת שאשא ביטון: היום לפחות אנחנו יכולים לנהל שיח ואנחנו יודעים שאנחנו מוצאים כל מיני התאמות כאלה ואחרות בתוך המסגרת, כדי שכן נאפשר לפחות אלרגיים להשתלב בצורה מיטבית.
יפעת שאשא ביטון: אז הם יש סייעות רפואיות או אין, סייעות לאלרגיים או אין, לא קשור לתכנית.
יפעת שאשא ביטון: יש פה הרבה מאד מנהלי אגפים שחזרו על זה שהתכנית פגעה בזה שהיא הורידה את הסייעות.
יפעת שאשא ביטון: אין לי מושג איפה הם היו לפני כן.
יפעת שאשא ביטון: הנחיה כי התכנית מחייבת סמל מוסד ולכן היא לא יכולה להתקיים במתנ"ס.
יפעת שאשא ביטון: היו ויכוחים בלתי פוסקים בדיוני הוועדה על הסיפור של המתנ"סים וההפעלה שלהם ושהם ביקשו שנחריג אותם.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו התעקשנו לא להחריג אותם.
יפעת שאשא ביטון: התעקשנו.
יפעת שאשא ביטון: אני זוכרת שניסו לשכנע אותי מפה ואני עמדתי על הרגליים האחוריות, המתנ"סים לא מוחרגים, הם חלק מהמהלך.
יפעת שאשא ביטון: אז מי שכותב לי ברשות מקומית שחייבנו סמל מוסד ואי אפשר לקיים את זה במתנ"ס פשוט לא מבין.
יפעת שאשא ביטון: הוא לא מבין את העבודה שלו.
יפעת שאשא ביטון: אז גם זה לא קשור.
יפעת שאשא ביטון: תשימו לב כמה ואתם יודעים מה, אני לא אלאה אתכם, אבל יש לי פה הרבה מאד דוגמאות של התייחסויות לדברים שהם באמת לא רלבנטיים.
יפעת שאשא ביטון: אז בואו נראה מה כן רלבנטי ובמה אנחנו כן הולכים לעסוק וכמובן אם יעלו סוגיות נוספות, אז בשמחה.
יפעת שאשא ביטון: כמו שאמרתי, מקומות שלא היו בהם צהרונים אז זה בסדר, אנחנו נלווה את השנה הזו ונעשה הכל כדי שהם יוכלו לפחות לקראת השנה הבאה להיערך בהתאם, אם זה מבחינת כוח אדם, מבחינת ההבנה בכלל של הקונסטלציה.
יפעת שאשא ביטון: מקומות שקיימו בהם צהרונים נדרשים בעצם לעשות את ההתאמות בהתאם לסטנדרטים, כששוב, אחד הדברים שבהם אנחנו נתקלים בהכי הרבה קושי זה באמת הסוגיה של המחיר, כי יש רשויות וגופים שאנחנו פוגעים בהכנסות שלהם.
יפעת שאשא ביטון: אבל כמו שאמרנו ואנחנו לא מתנצלים, אנחנו כאן בשביל הציבור הרחב.
יפעת שאשא ביטון: אני אתן דוגמא את אחת הערים שהייתה הרבה מאד בכותרות וזה גבעתיים, שאני מוכרחה לומר כאן בצורה מאד ברורה, הדברים ניתנים לבדיקה.
יפעת שאשא ביטון: אגב, כל מה שאני אומר ניתן לבדיקה.
יפעת שאשא ביטון: אני מקווה שגם כל מה שייטען פה בהמשך יהיה ראוי לבדיקה.
יפעת שאשא ביטון: גבעתיים עוד לפני תכנית ניצנים בכלל התכוונה לצאת במכרז של 950 שקלים, כשבתוכה מגולם הרווח לטובת הפעלה של בתי ספר בניהול עצמי.
יפעת שאשא ביטון: לגיטימי לגמרי.
יפעת שאשא ביטון: אגב, אני לא אומרת שום דבר ממקום של ביקורת, אני נותנת את זה רק ממקום של שיקוף.
יפעת שאשא ביטון: תוכלו לדבר עם ועד ההורים בגבעתיים.
יפעת שאשא ביטון: יש בידי גם את המסמכים.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת הכל מגובה בראיות אמפיריות.
יפעת שאשא ביטון: באה תכנית ניצנים וביקשה להוריד ל-935 שקלים.
יפעת שאשא ביטון: אגב, זה שומר על הסטנדרטים שלהם גם מבחינת השכר שהם שילמו ומבחינת כל הפרמטרים האחרים.
יפעת שאשא ביטון: והייתי מול ראש העיר לא מעט פעמים והוא אמר כן, במקום שהמדינה תכניס יד לכיס ותממן לי את בתי הספר ואת החינוך בעיר, אז אני נאלץ לממן את זה מתשלומי הצהרונים ועכשיו אתם באים וגוזרים את הרווח בתשלומי הצהרונים ואני אדרש להכניס יד לכיס.
יפעת שאשא ביטון: אז הוא הכניס יד לכיס, אבל לא בשביל הצהרונים אלא בשביל הדברים האחרים שהוא מימן עד כה מהתשלומים האלה.
יפעת שאשא ביטון: אני ניסית להגיד לו רק דבר פשוט, שעבור הצהרון ההורים ישלמו את מה שצריך עבור הצהרון ואם ההורים רוצים לשלם עבור הדברים הנוספים כסף נוסף, זה בסדר גמור.
יפעת שאשא ביטון: שישלמו עבור הדברים האחרים, אבל שכל אזרח יידע עבור מה הוא משלם כשהוא נותן את הכסף הזה.
יפעת שאשא ביטון: ולמה אני נותנת את הדוגמא הזו?
יפעת שאשא ביטון: כי אני חושבת שגבעתיים, כרשות חזקה ורשות איכותית עם תושבים שהם לא פרירים ושהם יודעים לעמוד על מה שהם רוצים ושהם דורשים את האיכויות והסטנדרטים הגבוהים, כן יודעים לקיים צהרונים ב-950 שקלים, כשזה כולל בתוכו את הרווח.
יפעת שאשא ביטון: אז סימן שגם במקומות אחרים שאנחנו מכירים את הדוגמאות בעיקר מיישובים בצהרון ובדרום, שמקיימים את הצהרונים בהרבה פחות כסף ושומרים על האיכות ואנחנו לא שומעים משם קולות שהסכומים שבעצם הוגדרו בתכנית הם סכומים לא ריאליים.
יפעת שאשא ביטון: סוגיות שצריך להתייחס אליהן זה סוגית כוח האדם מבחינת חלוקת השכר.
יפעת שאשא ביטון: אני מכירה רשויות שמקיימות את ניצנים בלי להיות חלק מהתכנית.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת הם ויתרו על הסבסוד, הם יודעים להפעיל את הצהרון לצורך העניין לדוגמא באחת הרשויות ב-875 שקלים, הם נותנים אפילו יותר כוח אדם ממה שאנחנו ביקשנו.
יפעת שאשא ביטון: הם לא מוכנים להיררכיה בהגדרה של הצוות.
יפעת שאשא ביטון: הם לא מוכנים שתהיה למשל אשת צוות אחת שמקבלת 60 שקלים לשנה ואשת צוות אחרת שמקבלת 40 שקלים לשעה.
יפעת שאשא ביטון: הם אומרים שזה יוצר איזה שהוא מתח בתוך הגן.
יפעת שאשא ביטון: מודה, לא עד הסוף מבינה אבל יכולה לקבל אם כך הם מרגישים.
יפעת שאשא ביטון: הם אמרו תנו לנו את השכר של הסייעות, שתי סייעות,X כסף, אנחנו נחלק את זה ביניהן בצורה שווה.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת יש פה איזו שהיא דרישה להגמשה מבחינת היכולת של הרשות לשלם, ואגב הם משלמים פחות, לא יותר והם רשות חזקה, למ"ס 8.
יפעת שאשא ביטון: למשל גם בכיתות א'-ב' הם מחזיקים שני אנשי צוות בכל אחת מה אחת מהקבוצות.
יפעת שאשא ביטון: מצליחים לקיים את זה ב-875 שקלים.
יפעת שאשא ביטון: עם איש צוות אחד אגב הם דרשו 725 שקלים, אבל הציבור רצה יותר.
יפעת שאשא ביטון: שני חוגים, כולל ימי החופשה במהלך השנה.
יפעת שאשא ביטון: הרשות לא משלמת שקל.
יפעת שאשא ביטון: שקל.
יפעת שאשא ביטון: והם במרכז הארץ.
יפעת שאשא ביטון: מי שירצה, אני מוכנה, זה קיים, זה חי.
יפעת שאשא ביטון: עכשיו כשאנחנו מדברים, היום בצהריים יגיעו הילדים לצהרון הזה.
יפעת שאשא ביטון: זה עובד כבר במשך הרבה מאד שנים, מסתבר.
יפעת שאשא ביטון: עדי, אני מוכנה לשלוח אותך לשם ותראי איך זה עובד.
יפעת שאשא ביטון: תשמעו את זה ממקור ראשון.
יפעת שאשא ביטון: לא התאים להם לעשות את הפרוצדורה של הטפסים לטענותיהם, למרות שאנחנו לא מדברים פה על טפסים.
יפעת שאשא ביטון: יש פה מערכת ממוחשבת מאד מסודרת.
יפעת שאשא ביטון: אמרו תנו לנו שנה, בעוד שנה אנחנו נערך עם מישהו שיקליד את כל הנתונים שצריך, נצטרף בשנה הבאה.
יפעת שאשא ביטון: ויתרו על הסבסוד.
יפעת שאשא ביטון: התושבים לא מרוצים מזה, אבל הרשות אומרת מתאים לנו ככה וזה נשאר.
יפעת שאשא ביטון: הנושא של דרישות סף מבחינת האם באמת אנחנו דורשים תעודות הוראה במקום שאנחנו יודעים שהאוריינטציה היא קצת אחרת.
יפעת שאשא ביטון: כולם לקחו את זה לגננות מוסמכות, אני כבר באיזה שהוא שלב הרגשתי שאולי אני לא באמת הבנתי עד הסוף את מה שהמשרד הכניס שם, אז שווה שאנחנו נתייחס ושהדברים יהיו מאד מאד גמישים.
יפעת שאשא ביטון: הבעיות העיקריות שבאמת ניסינו לטפל בהן בחודשים הראשונים, בספטמבר אוקטובר, זה הנושא של אשכולות 3-4, שהפסיקו להם בעצם את הסבסוד של הרווחה ואז יוצא שהם אמנם משלמים מעט מאד ביחס לאחרים, אבל ביחס לעצמם הם משלמים הרבה יותר ממה שהם נדרשו לפני כן.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו די לקראת פתרון בסוגיה הזו ולי יש שאלה למשרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: אשכולות 6-7 נכנסו למבחני הכנסה ברווחה בכיתות ובגנים בגלל שהם לא מקבלים את הסבסוד.
יפעת שאשא ביטון: אשכול 8 משום מה יצא משם ואני לפחות הגשתי בקשה ואני הבנתי מרועי מהאוצר שגם לשם זה הולך לקראת פתרון, שגם באשכול 8 יהיו מבחני הכנסה, כי אנחנו יודעים שעיר כדוגמת תל אביב יש בה אזורים חזקים יותר, יש בה אזורים חלשים יותר, יש בה אוכלוסיות מוחלשות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא יכולים להפקיר אותן בנושא הזה וגם שם ניתן מענה.
יפעת שאשא ביטון: שאלה לפני שפותחים את הדיון.
יפעת שאשא ביטון: אשכולות 3-4, טבריה לדוגמא, שהם נמצאים במיל"ת.
יפעת שאשא ביטון: מיל"ת משלמים סכום של 1,300-1,400 שקלים, בחלק מהמקומות אולי טיפה יותר.
יפעת שאשא ביטון: אצלנו משלמים פחות.
יפעת שאשא ביטון: בקריית שמונה משלמים 1,300 שקלים, כולל הזנה, כולל הכל.
יפעת שאשא ביטון: המגזר החרדי שם יכול היה לבחור להיכנס למיל"ת והוא פשוט בחר שלא?
יפעת שאשא ביטון: הוא לא יכול כי הוא מוכר ואינו רשמי?
<חיים דב הלפרין: הוא לא יכול היה כי הוא מוכר שאינו רשמי.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שאנחנו מדברים בתוך המקומות האלה רק על אותם ארגונים, גופים או מגזרים שבעצם מצד אחד לא יכוןלים להיות מיל"ת ומצד שני מוחל עליהם חוק שפוגע בהם מבחינת מבחני הכנסה.
<חיים דב הלפרין: למעט הפתרון של הרווחה, ש - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, שזה מה שכנראה הולך לקרות, אבל בגדול זה הסיפור, נכון?
יפעת שאשא ביטון: רציתי רק לדעת שאני מבינה את זה עד הסוף.
<חיים דב הלפרין: אגב זה לא רק 4-5, יש גם את אשכול 6 שנפגעים באותה מידה, אבל המאסה העיקרית - - -
יפעת שאשא ביטון: לא, אבל ב-6 אנחנו שמנו את מבחני ההכנסה.
יפעת שאשא ביטון: השארנו מבחני הכנסה בעצם של משרד הרווחה.
<חיים דב הלפרין: רק של הגנים ולא של בתי הספר.
יפעת שאשא ביטון: כן, לא של בתי הספר.
יפעת שאשא ביטון: אז שם אנחנו עוד צריכים לתת פתרון.
יפעת שאשא ביטון: טוב, אני פחות או יותר נתתי את הפרישה.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שזה אולי יותר מדי מידע לפתיחה, אבל היה חשוב לי לשים את הדברים ולהבין שאנחנו נמצאים בתוך ים של אינפורמציה שצריך קצת לעשות בו סדר.
יפעת שאשא ביטון: אני מקווה שאנחנו נצא היום קצת יותר מדויקים ודברים שאנחנו צריכים לקדם אותם או לטפל בהם לקראת השנה הבאה, משרד החינוך, אנחנו נקיים פה דיונים באופן שוטף כדי לדעת שאנחנו באמת מתקדמים נכון לעבר המטרה.
יפעת שאשא ביטון: אז הבמה היא שלכם להציג לנו כמה שעות יש בתכנית, כל הנתונים שקיימים, איפה אתם מזהים את הקשיים או את האתגרים ונפתח את הדיון.
<קריאה: יפעת, אפשר אולי להתחיל עם מה קורה עם התקנות?
יפעת שאשא ביטון: לא, אנחנו מתחילים עם משרד החינוך ועם תכנית ניצנים.
<חיים דב הלפרין: טוב, שלום לכולם.
<חיים דב הלפרין: אני רוצה להתחיל ולומר שאנחנו כאילו כבר מניחים את זה כמובן מאליו, אבל זה היה מאמץ ענק, משותף של השלטון המקומי, שכרגע לא נמצא פה, מיכל, אמציה - - -
יפעת שאשא ביטון: השלטון המקומי עומד באיזה פקק.
יפעת שאשא ביטון: הבנתי שסגרו את אחת הכניסות לירושלים.
<חיים דב הלפרין: בסדר.
<חיים דב הלפרין: לא תדלקו את ההליקופטר הבוקר.
<חיים דב הלפרין: אני אומר זה היה מאמץ גדול, משותף, שלטון מקומי, מיכל ונועה, אני גם אומר את זה בשמם כי אנשים עבדו 24/6.
<חיים דב הלפרין: אמציה והרבה ועדי הורים רשותיים.
<חיים דב הלפרין: אבי קמינסקי ומנהלי אגפי חינוך, כדי לרכך את השינוי שבעצם חלקו היה שינוי מנהלי, חלקו היה שינוי בתודעה.
<חיים דב הלפרין: צריך לדעת שבהרבה רשויות מקומיות, אגפי החינוך, זה לא היה בשדה הראייה שלהם בכלל.
<חיים דב הלפרין: זה נוהל על ידי מקום אחר והם לא ידעו מה קורה שם ופתאום אמרו להם תשמעו, אתם אחראים גם על זה.
<חיים דב הלפרין: חלקם עטו על זה בשמחה וחלקם ראו בזה סוג של מטלה שהיא עוד משהו של פתיחת שנה.
יפעת שאשא ביטון: של עומס, כן.
<חיים דב הלפרין: כי בפתיחת שנה יש להם מלא משימות וכאילו עוד אחת גדולה נופלת על הדרך, וכמובן המון דיס אינפורמציה כפי שכבר ציינת, ובאת כל המהלך הזה תוך כדי תנועה ופתרון בעיות נקודתיות והבהרות ו - - - שעשינו תוך כדי תנועה, אני חושב שאפשרו למהלך הזה לקרות.
<חיים דב הלפרין: כשלעצמי אני אומר שבעצם לכולנו לא היה שום נתון של כמה ילדים היו בגנים, במערכות ציבוריות של צהרונים שנה קודם.
<חיים דב הלפרין: כלומר אין לנו שום נתון, שאנחנו יכולים להגיד ביחס לשנה שעברה אנחנו נמצאים איפה.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שזה רק ממחיש עד כמה זה היה מופקר ופרוץ לחלוטין.
<חיים דב הלפרין: עד כמה זה היה שדה שלא הכירו אותו ברמה הציבורית ויחד עם זה ידענו שאנחנו נכנסים למקום שהייתה בו פעילות.
<חיים דב הלפרין: כלומר יש מקומות שהיו שם דברים נפלאים שקרו ניסיון מעולה של גופים שצברו ויש מקומות שידענו שזה מתנהל לא לשביעות רצון אף אחד.
<חיים דב הלפרין: והכניסה למהלך הזה, של מצד אחד לא לדרוך ולא לדרוס ומצד שני - - - היה מאמץ מאד גדול.
<חיים דב הלפרין: אני חושב שהיום אנחנו נמצאים במקום שבו המערכת מיוצבת ואפשר גם לזקק וחלק מהדברים כבר אמרת, לזקק את הדברים שהם באמת טעונים פתרון לטווח ארוך וחלק לדעת שלא נוכל לפתור.
<חיים דב הלפרין: אז זה חלק מהיתרון של הדיון בזמן שבו אנחנו נמצאים כרגע.
<חיים דב הלפרין: אז דבר ראשון אנחנו יודעים שלא כל הרשויות נכנסו.
יפעת שאשא ביטון: שאגב, חשוב להזכיר שבנובמבר שנה שעברה התחיל השיח גם בשלטון המקומי.
<חיים דב הלפרין: נכון.
יפעת שאשא ביטון: אני מקווה שתזכרו שכשנגיע לסוף השנה שהתחלנו את זה בנובמבר.
יפעת שאשא ביטון: כי שנה שעברה לא זכרו.
יפעת שאשא ביטון: אמרו שזה התחיל ביוני.
<חיים דב הלפרין: לא, לא הגיוני.
<חיים דב הלפרין: התכלס היה להגיד תחתמו על קול קורא מחר בבוקר.
יפעת שאשא ביטון: נכון, התכלס.
יפעת שאשא ביטון: בסדר, אבל זה היה אחרי עבודה סיזיפית של הרבה מאד זמן, עם הרבה מאד גופים וזה מה שאנחנו עושים.
יפעת שאשא ביטון: נגיע לתכלס בסוף התהליך.
<חיים דב הלפרין: אז אני אומר, חוץ מהעובדה שהיה פה מאמץ משותף אנחנו מדברים על שדה שלא היה בו מידע שאפשר להשוות.
<חיים דב הלפרין: למשל נשאלתי במשרד תגיד, יש לנו 200,000 ילדים, זה יותר משנה שעברה או פחות משנה שעברה?
<חיים דב הלפרין: זה כאילו שאלה שאתה מאד רוצה לענות עליה ואתה יודע שאתה לא יכול לענות עליה, כי אין לנו שום מידע מוצק שאפשר להתבסס עליו כהשוואה.
<חיים דב הלפרין: הלכנו למהלך הזה יחד עם הידיעה על קשיים מובנים בתוכו.
<חיים דב הלפרין: צריך להגיד את זה על השולחן, באופן גלוי.
<חיים דב הלפרין: ידענו שאין הסעות למועצות האזוריות, אין לזה תקציב.
<חיים דב הלפרין: זה עוד קושי.
<חיים דב הלפרין: ידענו שאין לנו פתרון לסייעות צמודות בחינוך המיוחד ולילדים שצפויים או לא צפויים להישאר בוועדה.
<חיים דב הלפרין: היו להם פתרונות, חלקם אגב לא חוקיים, אבל היו סוגים של פתרונות.
<חיים דב הלפרין: ידענו גם - - -
יפעת שאשא ביטון: שאגב, הם לא ממוסדים.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת זה לא שהתכנית נכנסה והוציאה את הפתרונות האלה.
<חיים דב הלפרין: לא, לא, לא.
<חיים דב הלפרין: היו כל מיני פתרונות שלמשל אמרו להורים של הילד הפגוע, תשלמו את הסייעת הצמודה ואנחנו נסכים לקבל אותו.
<חיים דב הלפרין: כל מיני פתרונות שהם בעיתים בהגדרה.
<חיים דב הלפרין: וידענו שאין לנו פתרון בשלב הזה לילדים האלרגניים, עד שבאמת הסדרנו את זה במהלך מוסדר, כולל היערכות לעניין הזה.
<חיים דב הלפרין: וידענו, כאילו ברמה המובנית, שיש דברים שאין להם פתרון ובכל זאת חשבנו שהמהלך הזה חשוב לצאת לדרך, ואני חושב שבסך הכל אנחנו נמצאים במצב טוב.
<חיים דב הלפרין: אז אמרתי, יש רשויות שלא נכנסו.
<חיים דב הלפרין: מתוך 254 רשויות 195 רשויות שנכנסו ויש כאלה שלא, כל אחד מסיבותיה.
<חיים דב הלפרין: אגב, ניסיתי לנתח את הנתונים, להבין אם יש איזה שהוא מאפיין שבגללו רשות, או סוג מסוים של רשויות היו - - -
יפעת שאשא ביטון: זהו, בתוך ה-60 האלה, כמה מהן זה מועצות אזוריות, קיבוצים?
<חיים דב הלפרין: מה?
יפעת שאשא ביטון: בתוך ה-60 שלא נכנסו.
<חיים דב הלפרין: חלק כן, חלק לא.
<חיים דב הלפרין: את יכולה להגיד באותה מידה שיש חלק מועצות אזוריות שבפנים, מועצות אזוריות שבחוץ.
<חיים דב הלפרין: אין איזה כלל.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אז זאת אומרת יש כן מועצות אזוריות שהצליחו להיכנס ולהחיל את זה?
<חיים דב הלפרין: בוודאי.
<קריאה: חלק.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת, אני רק שואלת כי צריך להגיד לפרוטוקול.
<קריאה: בחלק.
<חיים דב הלפרין: לכן אני ניסיתי לנתח את הנתונים ולהגיד אם יש איזה שהוא נתון שמשקף משהו.
<חיים דב הלפרין: חוץ מנתון שהוא קוריוז, להגיד שאשכול 10 כולם נכנסו, זה מצחיק, נכון?