GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יפעת שאשא ביטון: אני כבר בהתלהבות, בפנטזיה של הרכבים הפרטיים.
<שלומי צ'יבוטרו: רגע, רגע, תיכף אני אגיע גם לרכבים הפרטיים.
<שלומי צ'יבוטרו: לגבי רכבי הסעות, כבר ב-65% מותקנים מערכות התראה ועד אפריל 2018 יותקנו בכל הרכבים והחל מאפריל 2018 בכל רכב הסעות תהיה מערכת התרעה, החדשים והישנים.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר פה במאמר מוסגר.
יפעת שאשא ביטון: אני פשוט שומעת מהשטח.
יפעת שאשא ביטון: שמי שאחראי על זה לא יהפוך את זה לתעשייה או איזה שהוא עסק מניב.
יפעת שאשא ביטון: אני אומר לך גם למה.
יפעת שאשא ביטון: אני שמעתי כמה ריקושטים על הנושא של האגרות ועל הנושא של הבדיקה.
יפעת שאשא ביטון: שזה יהיה יותר מונגש.
יפעת שאשא ביטון: אני מכירה הרבה מאד חברות שהיו צריכות לרודף אחרי מי שצריך כדי שהדברים האלה יקרו.
יפעת שאשא ביטון: אז נכון, יש חבלי לידה ואני לגמרי מקבלת את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני שמה את זה כאיזו שהיא נקודה ככה לבקרה שלכם, למעקב של איך הסיפור הזה מוטמע.
יפעת שאשא ביטון: אתה יודע, להיות בפיקוח, כי זה לא פריבילגיה.
<שלומי צ'יבוטרו: כן, כן, אנחנו מפקחים.
יפעת שאשא ביטון: זה משהו שאנחנו חייבים.
<שלומי צ'יבוטרו: יש כבר שלוש חברות שמורשות להתקין את זה והן מתקינות.
<שלומי צ'יבוטרו: בנושא מערכת התראה לרכב פרטי, אני חבר בוועדת המומחים של מכון התקנים ושם לפני חודש וחצי אנחנו סיימנו את התקן על מנת שיתאפשר למערכות נוספות להיכנס פנימה.
<שלומי צ'יבוטרו: זה יצא להתייחסות לציבור.
<שלומי צ'יבוטרו: אתמול סיימנו את ההערות להתייחסות הציבור, התקן יעודכן ויפורסם במכון התקנים בהמשך.
יפעת שאשא ביטון: זה אומר שאנחנו נמצאים בתהליך שברגע שיהיה תקן ויהיו יזמים או מפתחים שיבואו ויכנסו לתוך הסיפור הזה, שבסופו של דבר נוכל להכניס את זה כתקנה מחייבת כמו ברכבי הסעות?
<שלומי צ'יבוטרו: אז לגבי תקנה מחייבת זה יהיה קצת בעייתי את מי לחייב.
<שלומי צ'יבוטרו: אנחנו עדיין לא יודעים - - -
יפעת שאשא ביטון: אנחנו פתרנו לכם את זה.
יפעת שאשא ביטון: לכל מי שיש בוסטר או כיסא ילדים, לא כל רכב.
<שלומי צ'יבוטרו: אוקיי, אז אנחנו צריכים לדון על זה, לראות איך עושים את זה, ברגע שזה יפורסם.
יפעת שאשא ביטון: איפה שיש בעיות אנחנו פה.
יפעת שאשא ביטון: אתם רק צריכים לדאוג שתהיה תקינה.
<שלומי צ'יבוטרו: בסדר, תקינה תהיה.
<שלומי צ'יבוטרו: נושא של פרסום והעלאת המודעות, אז במסגרת הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים בוצע הקמפיין וצריך להמשיך איתו בשנת 2018 לפני הקיץ, להמשיך לפרסם את זה.
יפעת שאשא ביטון: נכון, קמפיין מצוין אגב.
יפעת שאשא ביטון: אני גם כתבתי להם באופן אישי ושאני שמעתי את זה כמה פעמים ביום ואין לי זמן לשמוע רדיו, אבל בכל פעם שנכנסתי לרכב שמעתי את זה, אמרתי יישר כוח, בהחלט חשוב.
<שלומי צ'יבוטרו: נושא של כל מי שמפתח מערכת התראה לשכחת ילדים, כל מקום שאנחנו שומעים אנחנו מזמנים אותו.
<שלומי צ'יבוטרו: אנחנו מעודדים אותו, אנחנו מכוונים אותו במה צריך לעמוד ועל מה לשים את הדגש.
<גלית גלעד: אגב, ליאת יושבת פה והיא זאת שהמציאה.
<גלית גלעד: זה שלה.
יפעת שאשא ביטון: זה הקמפיין שלה, כן, אני זוכרת.
יפעת שאשא ביטון: היא ישבה מולי בדיון האחרון.
<שלומי צ'יבוטרו: ובמקביל אנחנו עוקבים גם אחרי התקינה הבינלאומית, מה מכניסים ברכבים בנושא של שכחת ילדים.
<שלומי צ'יבוטרו: זה הולך ומתפתח גם בעולם.
<שלומי צ'יבוטרו: חברת ניסן הכניסו מערכת, חברת GM הכניסו מערכת וכל מה שייכנס אנחנו כמובן נעדכן.
<שלומי צ'יבוטרו: נושא של חינוך תעבורתי, אני מתחבר למה שדובר קודם בנושא של התיאוריה במסגרת מערכת החינוך.
<שלומי צ'יבוטרו: זה גם יעזור לכל מי שנוסע באופניים חשמליים והרבה נוסעים, שתהיה להם מודעות גבוהה לשלטים, לרמזורים, איך להתנהג בכביש וזה חשוב.
יפעת שאשא ביטון: הם לא מרגישים חלק מהחוק.
יפעת שאשא ביטון: אתמול נסעתי, עברו לידי אופניים חשמליים, רמזור אדום והוא נוסע.
יפעת שאשא ביטון: פשוט נסע.
<שלומי צ'יבוטרו: נכון, אז החינוך התעבורתי יעזור לזה.
יפעת שאשא ביטון: ובן אדם מבוגר, לא בן נוער.
<גלית גלעד: לא, לא, הם מפרידים את עצמם.
יפעת שאשא ביטון: מה החוק אומר לגבי הסיפור הזה ומה רמת האכיפה?
<זאב גולדבלט: זה כלי רכב לכל דבר ועניין.
<שלומי צ'יבוטרו: צריך לבצע אכיפה.
<שלומי צ'יבוטרו: יש אכיפה, אבל היא עדיין לא מבוצעת כמו שצריך.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, זאת אומרת למערכת המשפט יש כלים, אתה אומר השימוש בהם הוא לא מלא.
<שלומי צ'יבוטרו: כן.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אז אנחנו תיכף נשמע את רשויות האכיפה.
יפעת שאשא ביטון: יש פה נציג משטרה?
<פיליפ פארן: משרד התחבורה ישלים את החלק התשתיתי.
יפעת שאשא ביטון: אז ניתן לאדון לסיים.
<שלומי צ'יבוטרו: זה מבחינתי.
יפעת שאשא ביטון: איפה חלקכם בתוך השיח וההתגייסות לגבי התכנית הלאומית?
יפעת שאשא ביטון: אתם הייתם חלק מתוך הפאזל הזה שאנחנו הצגנו, לא רק בדברים שהיו, אלא גם בדברים חדשים.
יפעת שאשא ביטון: אני אשמח שיהיה קשר.
יפעת שאשא ביטון: עכשיו אני חושבת שזה זמן האמת לשבת ולסגור את הדברים, כדי שגם לא נפסיד את התקציב של שנת 2017.
יפעת שאשא ביטון: אז פרופסור גרוטו, מירי – יצירת הקשר.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, רצית להשלים ממשרד התחבורה.
יפעת שאשא ביטון: רק שם.
<פיליפ פארן: פיליפ פארן, ראש אגף תשתיות עירוניות.
<פיליפ פארן: בפן התשתיתי משרד התחבורה נותן לרשויות המקומיות, משתתף במימון פרויקטים בטיחותיים בכ-200 מיליון שקלים כל שנה, כאשר אחת מהקריטריונים זה הסדרים בסביבת בתי ספר.
<פיליפ פארן: הסדרים למיתון תנועה, הסדרים לטובת הורדה והעלאת תלמידים מצד ימין.
<פיליפ פארן: חלק ניכר מהתקציב הזה הולך לטובת ההסדרים האלה.
<פיליפ פארן: הרשויות המקומיות הן שותף גדול, הן האמצעי, הן זרוע הביצוע של כל ההתקנים האלה.
<פיליפ פארן: התשתית במדינת ישראל מבחינת תשתית היא ברמה טובה וככל שאנחנו נשפר את התשתית לתשתית יותר סלחנית, היא תאפשר להגן על הילדים שלנו.
<פיליפ פארן: חשוב לציין שחסרים פה הנציגים של השלטון המקומי, כי הם שותף.
<פיליפ פארן: ובנוסף גם כן ההורים הם חלק מהעשייה בתוך ה - - -
יפעת שאשא ביטון: הורים יש לנו.
יפעת שאשא ביטון: השלטון המקומי הוזמנו ואין לנו נציג כאן.
יפעת שאשא ביטון: הם לא שלחו מישהו.
<פיליפ פארן: אני פשוט אתן פידבק אחד קטן לשותפים המלאים והם חייבים לקחת אחריות לידיים שלהם.
<פיליפ פארן: ילדים לא חגורים.
<פיליפ פארן: ילד חגור בתוך רכב, אם קורית תאונה אז ההיפגעות יכולה להיות ברמה של תאונה קלה.
<פיליפ פארן: פציעה קלה.
<פיליפ פארן: הם ילד לא חגור היא יכולה להיות תאונה קטלנית ואפילו מבינוני ומעלה ואז צריכים להעלות את המודעות של ההורים גם כן לעניין של האחריות האישית שלהם לילדים שלהם.
<פיליפ פארן: בנוסף, כנ"ל, ילד, בר מצווה, אופניים חשמליים, צריכים להעלות את ה - - -
יפעת שאשא ביטון: זה לא מחוץ לחוק?
יפעת שאשא ביטון: זה רק מגיל 16, לא?
<קריאה: זה מחוץ לחוק, רק שזה לא מסוים.
<פיליפ פארן: המודעות של ההורים צריכה להיות במקום.
<פיליפ פארן: יש קמפיינים וההורים קונים.
יפעת שאשא ביטון: לא, אבל החוק אומר רק מגיל 16?
<פיליפ פארן: החוק אומר, אבל האחריות היא - - -
יפעת שאשא ביטון: זה אומר שאם פקח או שוטר - - -
<זאב גולדבלט: החוק גם אומר שאסור לעבור באדום ויש כאלה שעוברים.
יפעת שאשא ביטון: רגע, שנייה, אבל אם שוטר תופס אותך עובר באדום אתה נקנס, מקבל נקודות, אם לא מורידים אותך מהכביש.
<פיליפ פארן: אבל למה להשאיר את זה רק לפקח ולמערכת האכיפה?
יפעת שאשא ביטון: לא, אני לא משאירה את זה רק, אני שואלת.
<פיליפ פארן: ההורים הם חלק והם חייבים לקחת חלק פעיל ולקחת אחריות לחיים של הילדים שלהם.
<פיליפ פארן: לא יתכן שבבר מצווה קונים לילד אופניים חשמליים.
<פיליפ פארן: זה חלק מהדבר.
<פיליפ פארן: צריכים להעלות את התודעה של ההורים שזה אחריות שלהם גם כן.
יפעת שאשא ביטון: לא אופניים חשמליים ולא ההוברבורד הזה שנכנס פתאום והוא פי כמה יותר מסוכן.
<פיליפ פארן: כן, שותפים מלאים.
<פיליפ פארן: ככל שההורים יותר מודעים וגם כן הם יכולים להיות שותפים ולקחת אחריות.
<קריאה: אנחנו רואים את התופעה של ההוברבורד גם, שילדים נוסעים גם.
<קריאה: אנחנו רואים ילדים צעירים שנוסעים עם ההוברבורד גם בכבישים ונעים בין המכוניות.
<קריאה: הם נוסעים עם ההוברבורד גם במדרכות.
<קריאה: הם פוגעים בעצמם, פוגעים בעוברים ושבים.
<קריאה: זו תופעה מאד מסוכנת.
<קריאה: היא תופעה לא פחות חמורה מהאופניים החשמליים.
<קריאה: אני חושבת שיותר חמורה אפילו.
יפעת שאשא ביטון: אפילו יותר.
יפעת שאשא ביטון: רמת הפגיעה שם היא - - -
<קריאה: כי ההוברבורד הוא גם לילדים הרבה יותר צעירים.
יפעת שאשא ביטון: הוא לא.
יפעת שאשא ביטון: זה ההורים קונים את זה.
יפעת שאשא ביטון: אגב, יש מדינות שהוציאו את זה מהחוק.
יפעת שאשא ביטון: אין שאלה ואני מצטרפת לקריאה שלך ואני חושבת שזה מה שנאמר כאן גם בראשית הדיון, שגם התייחסתי לדברים של חברי הכנסת מהרשימה המשותפת, שהעניין הוא באמת חברת המבוגרים, איפה ההורים בתוך הסיפור הזה, גם של המודעות ולוקחים באמת אחריות על הבטיחות ועל הביטחון של הילדים שלהם.
יפעת שאשא ביטון: אבל במקרה הזה יש לנו גם רשויות אכיפה נוספות, שגם הן, אם יתחילו לתת דו"חות וההורים יתחילו לשלם מכיסם, אז יכול להיות שאלה שעד עכשיו לא באמת עניין אותם, אז אולי דרך זה, לצערי הרב, אנחנו נצליח כן לעניין אותם ולכן אני רואה בזה חשיבות.
יפעת שאשא ביטון: הצטרפה אלינו חברת הכנסת שולי מועלם.
שולי מועלם-רפאלי: אני רק אגיד במילה.
שולי מועלם-רפאלי: אני נכנסתי ואני יודעת שאתם בסוף הדיון, רק בגלל שהנושא הזה הוא כל כך קרוב ומשמעותי.
שולי מועלם-רפאלי: אני עוד בתור אחות לפני 18 שנה בבית חולים סורוקה, בתור אחות אחראית של מחלקת טיפול נמרץ ילדים, הכרנו את מיכל ואת כל התהליך הזה, שבעיני עשה את אחד השינויים המשמעותיים.
שולי מועלם-רפאלי: תמיד שאומרים לתת שני קמפיינים שהם משמעותיים, אני נותנת אחד מילדותנו, או מילדותי, שהיא לא ממש ילדותך.
שולי מועלם-רפאלי: יש איזה פער ביני לבינך.
שולי מועלם-רפאלי: האחד צא לנוף אך אל תקטוף והשני מבגרותי, וזה הסיפור של בטרם ותאונות בית ותאונות של ילדים עם האנשים הכי קרובים אליהם.
שולי מועלם-רפאלי: שלא חלילה ישתמע פה שאנחנו חושבים שהמקום המסוכן ביותר לילדים הוא הבית או המשפחה שלהם, אבל אנחנו חושבים שעיקר הפגיעה - - -
יפעת שאשא ביטון: אבל הם נפגעים שם - - -
<זאב גולדבלט: היית חייבת.
שולי מועלם-רפאלי: כן, כן, זה היה לגמרי אנקדוטאלי, כמו ששמת לב.
שולי מועלם-רפאלי: אני עדיין חושבת שהנתון הזה לצערנו לא משתנה, שעיקר הפגיעות בילדים, וכמו שאנחנו רואים בכל טיפול נמרץ בארץ, הם מתוך הבית, עם האנשים הכי קרובים ואני ממש מוקירה את העבודה והעשייה הבלתי פוסקת.
יפעת שאשא ביטון: אני אעזור לך, למרות שאת לא צריכה עזרה, אבל אני אדייק את זה.
יפעת שאשא ביטון: כן, מבחינת ביתם של הילדים הוא מבצרם, מבחינה פיזית, אז כן, אנחנו רואים שהנתונים לא משתנים והוא לא בטוח, אבל מבחינת המרכיב האנושי שם - - -
שולי מועלם-רפאלי: כן, זה המקום.
יפעת שאשא ביטון: הוא בהחלט אמור להיות הבטוח.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו כידוע מתנגדות גדולות להוצאת ילדים מהבתים שלהם, אם אין סיבה ממש חשובה.
יפעת שאשא ביטון: אז חידדתי גם לפרוטוקול, למישהו שרוצה, או לא רוצה להבין את זה.
<רחלי הכהן: אני לא אחזור על הדברים שנאמרו.
יפעת שאשא ביטון: כן, אנחנו ניתן בקצרה למשרדים שגם טרם דיברו, אז תתארגנו.
<רחלי הכהן: אז אני רק רוצה לברך את ארגון בטרם על העבודה החשובה כל השנה ובמיוחד בדו"ח הזה ובעצם גם את התכנית לבטיחות בדרכים, שבאמת סוף סוף נראה שהדברים מתחילים לזוז ולקרות.
<רחלי הכהן: אני כן רוצה לציין שכמובן שחשוב שכמה שיותר משרדי ממשלה יירתמו ויהיו שותפים מלאים.
<רחלי הכהן: זאת אומרת לא רק על הנייר ולא רק בתיאוריה, אלא בפועל.
<רחלי הכהן: וחוץ מזה לציין שחוץ מהמישור ההסברתי כמובן, אני מצטרפת לדברים של חברת הכנסת שאשא ביטון, שחשוב גם כל העניין של התשתיות.
<רחלי הכהן: אנחנו כן רואים שיש פה שיפור של גני השעשועים, שזה שילדים לא נמצאים במסגרות בעצם ולכן גם שם קורות תאונות.
<רחלי הכהן: באמת צריך לעשות כל מה שאפשר בשילוב - - -
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, המועצה לשלום הילד.
יפעת שאשא ביטון: גם שותפים טבעיים ועקביים בוועדה.
יפעת שאשא ביטון: אז תודה גם לכם על השותפות.
יפעת שאשא ביטון: משרד הכלכלה, בבקשה.
<אלכסנדרה ארונין: אלכסנדרה ארונין, מנהלת תקינה, משרד הכלכלה.
<אלכסנדרה ארונין: מינהל התקינה אחראי על אכיפת תקנים רשמיים של מדינת ישראל, שחלים בין היתר על מוצרי ילדים ותינוקות, על מתקני משחקים, מתקנים מתנפחים, מתקנים ממונעים ועוד שורה ארוכה של מקומות ומוצרים שילדים יכולים להיפגע מהם, כשהם לא תקינים.
<אלכסנדרה ארונין: העבודה ארוכת השנים שיש לנו עבודה משותפת עם ארגון בטרם, זה עבודה סטטיסטית וסקר סטטיסטי שבטרם עושה עבורנו על גורמי היפגעות ילדים ממוצרים, מוצרים מסוכנים ומוצרים לא תקינים.
<אלכסנדרה ארונין: זאת עבודה שבנכנסת בצורה שוטפת לעבודה ולהבנה שלנו באכיפה ובעדיפויות אכיפה בשטח וזאת עבודה שנמשכת כבר – אם אני לא טועה – כבר 10 שנים אם לא יותר ואנחנו ממשיכים בעבודה הזו.
<אלכסנדרה ארונין: עבודה מאד מאד מקצועית ומיוחדת.
<אלכסנדרה ארונין: היא לא נכנסה לדו"ח הזה בצורה כפי שאנחנו מכירים אותה, כי זה פן אחר של העבודה של בטרם.
<אלכסנדרה ארונין: אנחנו לומדים מזה המון.
<אלכסנדרה ארונין: אנחנו שותפים מלאים גם בהחלטות מידיות.
<אלכסנדרה ארונין: אני רוצה להגיד שזה לא רק סטטיסטיקות.
<אלכסנדרה ארונין: זה הדו"חות שאנחנו מקבלים ושמים בצד, זה עבודה שהיא ברמה של עבודה יומית.
<אלכסנדרה ארונין: יש לנו יוזמות לתקנים חדשים, יש הצעות שכיום על השולחן של מכון התקנים, שכותב תקנים בוועדות הציבוריות שלו וארגון בטרם הוא חלק מהוועדות הציבוריות האלה.
<אלכסנדרה ארונין: יש קמפיינים ויש רי-קולים ויש פרסומים לציבור שהם עבודה משותפת שלנו.
<אלכסנדרה ארונין: אני צריכה להזכיר פה עבודה ברמה של השתתפות בינלאומית של מינהל התקינה בעבודה של רגולטורים מכל העולם, שהם חברים להוצאת עבודה לבטיחות מוצרים בארגון ה-OECD.
<אלכסנדרה ארונין: יש יוזמה של הרגולטורים שנקראת קמפיין שנתי, שקורה בו זמנית במדינות מפותחות וכל שנה מוקדש לנושא מיוחד.
<אלכסנדרה ארונין: השנה זה הנושא של התהפכות רהיטים ואנחנו יודעים, שוב, באמצעות בטרם שאסף מידע ועיבד אותו, על היקפים של תמותה של ילדים ותינוקות מנפילת רהיטים וטלוויזיות, שזה באמת נפוץ.
<אלכסנדרה ארונין: עכשיו הקמפיין הזה שוב, הוא קורה בשבוע מסוים של השנה בכל המדינות בו זמנית.
<אלכסנדרה ארונין: הוא קרה לפני שבוע בו זמנית, ושוב, עשינו את זה נכון ל - - -
יפעת שאשא ביטון: הקמפיין?
יפעת שאשא ביטון: אני לא ראיתי אותו.
<אלכסנדרה ארונין: זהו, הוא פורסם באתר האינטרנט - - -
יפעת שאשא ביטון: לא, אז זה סימן.
יפעת שאשא ביטון: אם אני לא ראיתי ואני ממש רגישה לכל דבר שקשור לילדים באיזו שהיא צורה, אז כנראה שזה לא היה אפקטיבי.
<אלכסנדרה ארונין: זה היה באתר האינטרנט של משרד הכלכלה.
יפעת שאשא ביטון: מי נכנס לאתר של משרד הכלכלה?
יפעת שאשא ביטון: באמת אני אומרת, לא בזלזול, אבל - - -
שולי מועלם-רפאלי: אנשים רגילים ל - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, אנשים לא נכנסים לחפש שם באתר.
יפעת שאשא ביטון: חברה, תצאו החוצה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא יכולים להשאיר את זה ב-ד' אמותינו.
<אלכסנדרה ארונין: זה המשפט הבא.
<אלכסנדרה ארונין: יש לנו חצי מיליון שמורים דווקא לנושא הזה וזה יהיה פעולה משותפת של משרד הבריאות, אנחנו ובטרם והחצי מיליון שקלים האלה ילכו לפלטפורמות - - -
יפעת שאשא ביטון: אני אראה את זה?
<אלכסנדרה ארונין: את תראי את זה ב-YNET, בעזרת השם, בלי נדר.
יפעת שאשא ביטון: רק ב-YNET.
<אלכסנדרה ארונין: לא, לא.
<מירי כהן: לא, בגלל זה זה גם ב - - -
<אלכסנדרה ארונין: לא, זה בפלטפורמות מדיה רחבות כמו YNET, כמו אתרי אינטרנט - - -
יפעת שאשא ביטון: הרי למי אנחנו צריכים לדאוג שזה יגיע?
יפעת שאשא ביטון: לציבור.
יפעת שאשא ביטון: להורים ודווקא לאוכלוסיות שלא מחפשות עכשיו באינטרנט ומשוטטות ב-YNET.
יפעת שאשא ביטון: לאוכלוסיות שמתקיימות, את יודעת, מקיימות בקושי את היום יום שלהן ושם הילדים צריכים - - -
<אלכסנדרה ארונין: זה ייצא גם בעיתונים.
<מירי כהן: זה יעשה עם לפ"מ.
<מירי כהן: לכן הוקדש כסף ייעודי לנושא, כלומר חצי מיליון שקלים ודרך אגב לפ"מ כבר בתמונה והם יודעים שהם צריכים, כלומר זה בתכנית העבודה.
<מירי כהן: כבר היום יושבים איתם.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לשאול את בטרם בעקבות הדברים של משרד הכלכלה.
שולי מועלם-רפאלי: אני לא יודעת לעשות את זה, עוד לא מצאתי את הכישורים המתאימים, אבל אתם רואים עלייה בתאונות עם חפצים שנרכשים באינטרנט?
<אלכסנדרה ארונין: זה יופי.
שולי מועלם-רפאלי: איזה כייף.
שולי מועלם-רפאלי: רק בשביל זה הייתי צריכה לבוא, שיגידו יופי.
<אלכסנדרה ארונין: העבודה בשנה הבאה תתרחב.
יפעת שאשא ביטון: נכון, אנחנו מדברים על זה באמת לקראת חנוכה ופורים.
יפעת שאשא ביטון: זה עולה כל שנה.
שולי מועלם-רפאלי: לא, עם כל כמויות הדואר שעוברות מתחת לרדאר.
<קריאה: אלכסנדרה בדיוק ותענה על זה.
<אלכסנדרה ארונין: הנושא של - - - מדאיגה את כל הרגולטורים בכל העולם ולא רק בישראל.
<אלכסנדרה ארונין: למה?
<אלכסנדרה ארונין: כי דווקא בישראל אנחנו עדיין קצת מפגרים לעומת מדינות אחרות בהיקפים של הרכישות.
<אלכסנדרה ארונין: יש מדינות שמודאגות מזה הרבה יותר מאיתנו וזה על סדר היום של כל הרגולטורים בכל המדינות, במיוחד קנדה, ארצות הברית, אוסטרליה וכו'.
<אלכסנדרה ארונין: חושבים על גישה אחרת לאכיפה, לחציית הגבול של המוצרים, שאין לנו מעקב ובכלל הבנה מה חוצה ולאיזה ידיים זה מגיע.
<אלכסנדרה ארונין: שלא לדבר על הדפסות שאפשר להדפיס בבית - - -
יפעת שאשא ביטון: נכון, בתלת מימד.
<אלכסנדרה ארונין: נשים את זה בצד.
יפעת שאשא ביטון: אבל כל רובי האוויר והכל זה לדיון אחר.
<אלכסנדרה ארונין: זה לדיון אחר לגמרי.
יפעת שאשא ביטון: כל הנושא של צעצועים מסוכנים, ושולי נגעה פה, ככה שמה ממש לא את האצבע, את הציפורן.
יפעת שאשא ביטון: הנושא של צעצועים מסוכנים שמגיעים מבחוץ ואנחנו כמעט חסרי אונים לגבי הכניסה שלהם לארץ - - -
<אלכסנדרה ארונין: זה משהו אחר, הנושא של צעצועים מסוכנים.
<אלכסנדרה ארונין: כן, זה הנושא של מינהל אחר.
<אלכסנדרה ארונין: אנחנו מדברים על מכירות און ליין של צעצועים - - -
יפעת שאשא ביטון: אז רק במשפט סיכום.
<אלכסנדרה ארונין: של מוצרים שמגיעים לילדים ותינוקות.
<אלכסנדרה ארונין: ארגון בטרם הציע ואנחנו מקבלים את ההצעה הזו לסקר נפרד שידבר על האתגרים לרגולטור בכל מה שקורה במכירות און ליין במוצרים לילדים ותינוקות והגישה שלנו לחינוך להורים ולאותם רוכשים בפלטפורמות אינטרנטיות.
יפעת שאשא ביטון: והסקר הזה ייעשה?
יפעת שאשא ביטון: קיבלתם את ההמלצה?
<אלכסנדרה ארונין: זה בשנה הבאה.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה אלכסנדרה.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, נאוה זקן.
<נאוה זקן: נאוה זקן, אני יושבת ראש הוועדה לצעצועים מסוכנים הבין משרדית.
<נאוה זקן: לפני חודש וחצי בסך הכל, אבל אנחנו עושים עם בטרם, עם קודמי כבר.
<נאוה זקן: יש עבודה מאד מאומצת יחד עם בטרם גם בבתי הספר, גם במפעלים, גם במערכות, בכל מקום.
<נאוה זקן: אנחנו מרכזים מאמץ בפורים, בחג הרמדאן.
יפעת שאשא ביטון: כן, אמרתי, בעיקר בפורים, נכון.
<נאוה זקן: בקריסמס.
<נאוה זקן: אז אנחנו מרכזים מאמץ.
<נאוה זקן: עכשיו נמצא על שולחן ועדת הכלכלה חוק צעצועים מסוכנים חדש.
<נאוה זקן: אני מקווה שאנחנו ממש בסוף, לקראת סיום לפני קריאה שנייה ושלישית ואני מקווה שזה ייתן את אותותיו.
<נאוה זקן: לגבי האינטרנט, אנחנו עכשיו עושים פעילות מול משטרת ישראל.
<נאוה זקן: רק התחלנו.
<נאוה זקן: כל המכירות בסייבר.
<נאוה זקן: היום מוכרים צעצועים מסוכנים דרך האינטרנט ואין לנו אפשרות לאכוף את זה.
יפעת שאשא ביטון: כן, כל הביביגאנים שנכנסנו.
<נאוה זקן: זה פשוט נורא ואיום.
<נאוה זקן: המקרה שקרה באילת עם הרובה אוויר, עם ה- - - עד עכשיו לא החליטו אם זה צעצוע מסוכן או כלי ירייה.
יפעת שאשא ביטון: לא, לא, לא, הוא - - -
<נאוה זקן: לא, יש עדיין, עדיין במשרד לביטחון הפנים, אנחנו יושבים עם משרד המשפטים כדי להחליט.
<נאוה זקן: זה ממש כלי ירייה.
<נאוה זקן: זה לא צעצוע, זה כלי ירייה.
<נאוה זקן: אז יש עדיין דיונים על הנושא הזה.
<נאוה זקן: אני מקווה שאנחנו נסיים את זה בוועדת הכלכלה.
יפעת שאשא ביטון: חשוב לסיים את זה בוועדת הכלכלה, כי מה שמטריד אותי ושעדיין יש דיונים כאלה, זה אומר שאנחנו עדיין לא יודעים של מי האחריות.
<נאוה זקן: נכון.
יפעת שאשא ביטון: וחשוב שמישהו כאן ייקח אחריות על הסיפור הזה, לפני שהוא מתגלגל לתופעה ואנחנו כולנו נמצא את עצמנו במקום שאנחנו לא רוצים.
יפעת שאשא ביטון: זאב, ממש בשני משפטים ואני אשמח לשמוע את המשרד לביטחון פנים.
יפעת שאשא ביטון: יש נציגות של משרד ביטחון הפנים?
יפעת שאשא ביטון: משטרה.
יפעת שאשא ביטון: זאב, ממש בקצרה.
<זאב גולדבלט: אני אתחיל בשני משפטים.
<זאב גולדבלט: ממש דבר כזה.
<זאב גולדבלט: ראשית לגבי משרד הכלכלה.
<זאב גולדבלט: זה שיש תקינה זה על הכיפאק, הבעיה זה הפיקוח ולמיטב זיכרוני ומדיון שהיה כאן לפני מספר חודשים מועט, הסתבר שכמות המפקחים על הנושא למשל של מתקני שעשועים של ילדים בגינות ציבוריות מסתכם בחלק קטן מאצבעות על יד אחת.
<זאב גולדבלט: או בעברית פשוטה – מפקח אחד בכל הארץ.
<זאב גולדבלט: זה מה שהוצג כאן בדיון שהיה על הנושא הזה.
<זאב גולדבלט: נושא שני שרציתי להתייחס אליו זה על הערה של להטיל על ההורים את האחריות.
<זאב גולדבלט: אז כדי שלא יהיו אי הבנות.
<זאב גולדבלט: עמדת פורום ועדי הורים היישובים היא נורא פשוטה.
<זאב גולדבלט: הורה מחויב לשלומם והגנתם של ילדיו, נקודה.
יפעת שאשא ביטון: האחריות הראשונה היא של ההורים.
<זאב גולדבלט: חד וחלק.
<זאב גולדבלט: שלא יהיו אי הבנות.
<זאב גולדבלט: אבל יש באמירה כזאת, כשהיא נאמרת ממשרד ממשלתי, משום הסרת אחריות כי בניגוד לכל גוף ממשלתי שמתוקצב, ההורים לא מאורגנים בגוף - - -
יפעת שאשא ביטון: רגע, רגע, זאב.
יפעת שאשא ביטון: אני ילדתי את הילד?
<זאב גולדבלט: אמרתי נכון.
יפעת שאשא ביטון: גם בלי תקציב, אני האחראית עליו.
יפעת שאשא ביטון: קודם כל אני.
<זאב גולדבלט: חברת הכנסת שאשא ביטון, אמרתי.
<זאב גולדבלט: התחלתי עם זה.
<זאב גולדבלט: התחלתי עם זה שלפני כל דבר אנחנו כהורים אחראים לשלומם של ילדינו.
יפעת שאשא ביטון: יש הרבה דברים גם שאני רוצה שהמדינה לא - - -
<זאב גולדבלט: חד וחלק, שלא יהיו אי הבנות.
<זאב גולדבלט: אבל כל נושא ההדרכה מחויב גם על ידי המשרדים, בעיקר כשהם מתוקצבים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו פה עם המשרדים, אין שאלה.
<זאב גולדבלט: אני רוצה להמשיך בכמה דברים חיוביים.
<זאב גולדבלט: ראשית תודה ענקית על התמונה המקיפה והמקצועית שנתנה כאן מנכ"לית בטרם.
<זאב גולדבלט: זה לא טריוויאלי וזה על הכיפאק.
<זאב גולדבלט: אנחנו תקווה גדולה ונושאים את עינינו למשרדי הממשלה בדגש על הבריאות ועל החינוך, שיישמו ובאמת יוציאו לפועל את התכניות שהצגתם כאן.
<זאב גולדבלט: תודה ענקית לוועדה ולמי שעומדת בראשה.
<זאב גולדבלט: דבר אחרון, הייתה לך איזו שהיא אמירת ביניים על ניג'וס.
<זאב גולדבלט: אז דבקות והקפדה זה לא ניג'וס, זה דבקות והקפדה.
יפעת שאשא ביטון: אז תודה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מחדדים פה אחד את השני.
שולי מועלם-רפאלי: מדייקים, מדייקים, כמאמר ילדינו.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה זאב, נציג ההורים, שגם הוא דבק במטרה ומגיע באופן עקבי, אז תודה גם לך.
יפעת שאשא ביטון: משטרה, עדי, בבקשה.
<עדי זלדס: כן, ראש מדור מחקר ומידע באגף התנועה.
<עדי זלדס: אני קודם רוצה להצטרף לברכות לארגון בטרם ולכל השותפים בכל הנושא של בטיחות בדרכים.
<עדי זלדס: נעשית פה באמת עבודה בשוטף, כל הזמן.
<עדי זלדס: מוצג פה באמת רק הקצה, אבל יש הרבה עבודה שנעשית בשוטף.
<עדי זלדס: עיקר הפעילות של המשטרה זה בתחום האכיפה.
<עדי זלדס: גם בתחום העירוני, בבין עירוני, במגזר, גם בכפרים.
<עדי זלדס: בתחום הבין עירוני זה משטרת התנועה הארצית, בתחום העירוני יש את תחנות המשטרה, שיש בהן את התנועה.
<עדי זלדס: אנחנו בתהליך של הקמת תחנות חדשות במגזר הערבי, שיש בהן גם שוטרי תנועה שיתנו פתרון גם לתחום הזה, לחזק את כל הנושא של משטרה בחברה הערבית.
<עדי זלדס: המשטרה מתמקדת בעבירות, היא אוכפת את כלל העבירות, אבל ההתמקדות זה בעבירות מסכנות חיים, עבירות בריונות, כמו אי מתן זכות קדימה להולך רגל, התקני ריסון, סלולארי – שזה מכת מדינה.
<עדי זלדס: זה העבירות שבעיקר מתמקדים בהן ועוד סל שלם של עבירות.
<עדי זלדס: לרשויות המקומיות יש סמכויות גם באכיפה של אופניים, אם אנחנו מדברים על אופניים.
<עדי זלדס: חנייה, תחבורה ציבורית.
יפעת שאשא ביטון: כמה באמת נאכף, אם אנחנו מתמקדים בנושא של ילדים?
יפעת שאשא ביטון: בנושא של אופניים חשמליים הם שם.
יפעת שאשא ביטון: לא צריך לחפש אותם אפילו.
יפעת שאשא ביטון: הם מגיעים אלינו לבד.
יפעת שאשא ביטון: כמה אכיפה יש?
<עדי זלדס: של הרשויות המקומיות?
<עדי זלדס: אין לי כאן את הנתונים.
<עדי זלדס: אני לא יודעת.
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו נשמח לקבל את הנתונים.
<עדי זלדס: אוקיי.
<עדי זלדס: בנוסף לאכיפה אנחנו גם שותפים ומעורבים בתחומים נוספים, כל הנושא של תשתיות מול משרד התחבורה ופעולות הסברה במגזר, משמרות זה"ב.
<עדי זלדס: אנחנו שותפים גם בדברים כאלה.
יפעת שאשא ביטון: ראשית תודה על הסקירה.
יפעת שאשא ביטון: אני רק רוצה לומר שאם אנחנו מסתכלים רגע על האחריות בתוך האחריות הכוללת בנושא של המשטרה, הנוכחות שלכם בעיקר בכל מה שקשור לאכיפה כלפי ילדים, אני חושבת שהיא משמעותית.
יפעת שאשא ביטון: היא משמעותית פעם אחת כי אנחנו אולי נצליח למנוע היפגעות שלהם כאן ועכשיו; ופעם שנייה, דיברו על כך שהם המבוגרים של מחר ואני חושבת שאם אנחנו נצליח ליצור את ההרתעה ואת המודעות בשלב הזה, אז אולי נרוויח אותם כמבוגרים יותר אחראים ויותר זהירים בהמשך, גם כהורים לילדים.
יפעת שאשא ביטון: אז הנוכחות שלכם והביצוע שלכם, של האכיפה, הוא מאד מאד חשוב.
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו נכניס גם את זה להמלצות.
יפעת שאשא ביטון: ברשותכם אני מסכמת את הדיון.
יפעת שאשא ביטון: ראשית אני רוצה לומר לא בכדי אנחנו פתחנו את הדיון בהצגת הדו"ח המאד מאד מאד מפורט.
יפעת שאשא ביטון: ראינו לגבי ארגון בטרם, כמובן אנחנו ראינו את הפילוחים הפנימיים ואת ההתייחסות המאד מעמיקה לכל אחד מהפרטים וחיברנו אותו בעצם לתכנית הלאומית לבטיחות ילדים.
יפעת שאשא ביטון: כי אי אפשר להפריד ביניהם.
יפעת שאשא ביטון: הדו"ח הזה הוא כלי עבודה וכך אנחנו צריכים להתייחס אליו.
יפעת שאשא ביטון: וכאן אני פונה למשרד הבריאות.
יפעת שאשא ביטון: יש את הכלי הזה בנוסף לכל הנתונים שיאספו.
יפעת שאשא ביטון: תחברו אותו לתכנית.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שבאמצעותו אנחנו נוכל לדעת איפה לשים את האצבע ואיפה למקד ומה הפעולות הנכונות בכל אחד מהמגזרים והוא בהחלט משאב חשוב.
יפעת שאשא ביטון: אז שוב, הזדמנות לומר תודה לארגון בטרם על העבודה הכל כך מדוקדקת; ולמשרד הבריאות, יש לנו פה נכס, צריך להשתמש בו.
<אורלי סילבינגר: אני רק רוצה ברשותך לומר שהנתונים שנמצאים בדו"ח הם תודות לעבודה המסורה של משרד הבריאות והלמ"ס ונתוני התמותה של המאגר הייחודי שלנו ובאמת - - -
יפעת שאשא ביטון: אז החיבור בין הכל, זה עוד יותר מחזק את זה שזה בהחלט צריך לשמש ככלי עבודה.
יפעת שאשא ביטון: חשוב לי לומר ברמה כללית – מדינת ישראל לא צריכה לשאוף רק לעלות או לחצות את הקו הזה של 22 או להגיע לממוצע של ה-OECD.
יפעת שאשא ביטון: אין שום סיבה שאנחנו לא נוביל בנושא של בטיחות ילדים ובהגנה על הילדים שלנו ונהווה דוגמא ומופת גם למדינות האחרות, ואני אומרת את זה כי אני באמת מאמינה שאנחנו יכולים וצריכים להיות שם.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו בסיכום הדיון.
יפעת שאשא ביטון: כמובן הדבר הראשון זה יישום, יישום, יישום של התכנית הלאומית לבטיחות ילדים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא ניישם את הדברים זה לא שווה כלום.
יפעת שאשא ביטון: לא התקציב שהוקצה, לא הדיונים שאנחנו עושים כאן ולא החשיבות שאנחנו נותנים.
יפעת שאשא ביטון: היישום הוא חושב ואנחנו צריכים לוודא שגם התקציב של שנת 2017 מקבל ביטוי ומיושם ואנחנו לא מאבדים אותו בגלל התזמון.
יפעת שאשא ביטון: עלתה כאן דרישה – מפגש של בטרם יחד עם הנציגים מהמגזר הערבי כדי לעשות משהו משמעותי בתוך החברה יחד עם מובילי דעת קהל.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שצריך שינוי שהוא תרבותי, חברתי ובשביל שזה ייטמע שם, אז המפגש הזה והכנת התכנית זה באמת מהלך חשוב.