GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יפעת שאשא ביטון: אני אשמח להתייחסות שלכם ולקבל תמונת מצב כזו של פעם אחת מה בתכנית, זאת אומרת מה מיועד לתכנית ולהיכלל בתוך התקציב וכן יהיה חשוב לי שבכל זאת אתם גם תציינו, כפי שצוין כאן, את המאמץ הכולל שנעשה, מה היה לפני כן, מה ממשיך ומה נעצר, כדי שאנחנו נדע באמת לשים את הגבולות של איפה בתוך ה-10 מיליון שקלים ואיפה לא לערבב.
<אורלי סילבינגר: טוב, ברשותך אני רוצה לעשות לנו איזה שהוא סדר בשולחן, בסדר?
<אורלי סילבינגר: יש בעצם ארבעה חלקים למאמץ שקשור למניעת היפגעות ילדים בתאונות.
<אורלי סילבינגר: הראשון והחשוב ביותר לשנים הקרובות זה אותו מאמץ שקוראים לו התכנית הלאומית לבטיחות ילדים.
<אורלי סילבינגר: אני אומרת בכאב ויושבים מולי חברי ממשרד הבריאות, אנחנו בדפיציט על התמונה הזאת ועצם העובדה שאיתמר נכנס מאוחר, אנחנו עוד לא התחלנו לעשות את מה-.
<אורלי סילבינגר: אני הייתי מצפה מהשותפות הזאת להרים ולעשות במהלך השנה הזאת, כדי לעשות את ההבדל ואני מקווה שבמאמצים מוגברים אפשר יהיה להציל את התקציב הזה, שאם לא נעשה, כל העבודה הכל כך קשה שלך יפעת, כולה ללכת בשנה הזאת לפח.
<אורלי סילבינגר: והתקציב הזה של 10 מיליון שקלים בשנה, אנחנו צריכים להגן עליו בחירוף נפש, כי מה שהראיתי לכם ירידה בתאונות דרכים זה כי הייתה הקצאה תקציבית.
<אורלי סילבינגר: יחד עם זה אסור לנו לרגע לחשוב שתקציב הוא אבן שאמורה להשפיע על מניעה, וכמו שאת אמרת לכל משרד יש את ה-Every Day שלו, כמו שהם עוסקים בחינוך והם עוסקים בתבונה ועוסקים בדברים אחרים, הנושא הזה הוא בנפשנו.
<אורלי סילבינגר: החלק השני של אותו מרובע הם משרדי הממשלה אחרים, שכרגע הם לא חלק מהתכנית הזאת ואפשר להכליל אותם מה שנקרא במטריה כוללת - משרד החקלאות והמטה להסדרת היישובים הבדואים אחד מהם - וה-1.5 מיליון שקלים שהם הקצו בשנים הקודמות ובתמיכתך 1.5 מיליון נוספים, הם נדבך נוסף.
<אורלי סילבינגר: החלק השלישי באותו מרובע זה אותו הסכם שיש לארגון בטרם יחד אם משרד הבריאות, שקוראים לו המיזם המשותף.
<אורלי סילבינגר: ארבעה מיליון שקלים בשנה מוקצים על ידי האוצר ומועברים באמצעות משרד הבריאות.
<אורלי סילבינגר: ארבעה מיליון שקלים נוספים ארגון בטרם מביא מתקציב שהוא לא ממשלתי והוא מתחייב להביא אותו כל שנה ועושה את זה כבר הרבה מאד שנים.
<אורלי סילבינגר: והחלק הרביעי זה התפקיד שאת אמרת לכל אחד ממשרדי הממשלה, מה שנקרא הבייסיק שלך מעבר למה שאפשר להביא לתכנית הלאומית.
<אורלי סילבינגר: אם אנחנו לא נרכז מאמץ ונשים אתך כל הדברים האלה, לא אחד יחפה על השני, אלא נערים את כולם ביחד בערימה אחת ונפעל כולנו כמקשה אחת, לא יהיה שינוי.
<אורלי סילבינגר: כשאני אומרת מדינת ישראל דורכת 15 שנים במקום, בדיוק לזה אני מתכוונת.
<אורלי סילבינגר: חברים, אני מייצגת פה דבר אחד.
<אורלי סילבינגר: אני מייצגת בחדר הזה את הילדים.
<אורלי סילבינגר: אני לא משרד ממשלתי.
<אורלי סילבינגר: אני לא גורם ציבורי ממשלתי, אני נמצאת פה כדי לייצג את כל הילדים.
<אורלי סילבינגר: אותם 120 ילדים שאיבדו את חייהם השנה, אנחנו חבים להם את חייהם.
<אורלי סילבינגר: אנחנו המבוגרים.
<אורלי סילבינגר: וכל רגע שאנחנו נשתהה, אנחנו נספור עוד ילד ועוד ילד עד סוף השנה הזאת.
<אורלי סילבינגר: וכל שיח שננהל פה בחדר לא יהיה קוהרנטי אלא אם כן באמת נתרכז במניעה.
<אורלי סילבינגר: ולכל חלק בחדר הזה יש חתיכה בתוך השלם הזה.
<אורלי סילבינגר: ואני הייתי רוצה שכשאנחנו נדבר, נראה את כל ארבעת החלקים, את המרובע, אבל נראה כל אחד בנפרד ואת התרומה שלו ביחד.
<אורלי סילבינגר: אני אומרת את זה כרגע מכאב ליבי, כי נכון להיום אנחנו עוד לא שם.
<אורלי סילבינגר: אני חושבת שיש רצון ואת הרצון הזה צריך עכשיו לאגד ולתרגם למציאות ויש פה באמת אנשים הנושא בדמם ובנפשם.
<אורלי סילבינגר: עוד לא הצלחנו לעשות את זה ואני מאד מקווה שבשנה הקרובה אנחנו נצליח לעשות את העבודה הזאת ביחד.
יפעת שאשא ביטון: רגע לפני שאני נותנת לכם לפרט, אני רוצה רק הבהרה שגם אני אדע שאני מתמצת בסיפור הזה.
יפעת שאשא ביטון: ה-10 מיליון שקלים שאמורים היו להיות מיושמים בשנת 2017, בגלל שאנחנו בתקציב דו שנתי הם לא הולכים לאיבוד, נכון?
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת אנחנו יכולים לשמור עליהם לשנת 2018 ולקיים אותם בריכוז מאמת.
<מירי כהן: לא בטוח.
יפעת שאשא ביטון: למה לא? אז מה?
יפעת שאשא ביטון: אז זה אומר שאנחנו נכשלנו פה השנה.
<אריה מור: רק אם נותנים להם הרשאה, התחייבות ואז הולך על זה 7% עודפים שלא - - -
יפעת שאשא ביטון: אז בוא נגיד שאני אהיה מוכנה לוותר על 7%.
יפעת שאשא ביטון: בגלל שנכשלנו אז קיבלנו קנס, אבל לדעת שלפחות אני מרוויחה את כל היתר, כי זה קריטי, חברה.
יפעת שאשא ביטון: אם אנחנו קבענו תכנית חמש שנתית ושנה אחת הלכה לנו, אני לא רוצה להיות בוטה בכנסת, אבל היא באמת הלכה לעזאזל, כי תראו מה קורה מבחינת המצב בשטח, מבחינת הילדים שלא מפסיקים להיפגע.
יפעת שאשא ביטון: נשארנו עם 4 שנים ועם 40 מיליון?
<אורלי סילבינגר: יפעת, אני כן בררתי את הנושא הזה ביחד עם משרד הבריאות.
<אורלי סילבינגר: נכון להיום תקציב דו שנתי לא אומר שזה חבילה של שנתיים.
<אורלי סילבינגר: זה אומר כל שנה בנפרד מאושרת.
יפעת שאשא ביטון: ובשביל זה אני מחדדת את זה.
<אורלי סילבינגר: אני מחדדת את זה.
<אורלי סילבינגר: אם יש משהו שאת יכולה לנסות ולעזור, יש רק דרך אחת וזה הרשאה להתחייבות.
<אורלי סילבינגר: הרשאה להתחייבות אפשר לעשות על הכסף הזה, אבל נכון להיום זה לא שם.
<מירי כהן: ולא רק זה, שהאוצר יחריג את זה.
יפעת שאשא ביטון: פרופסור גרוטו, אנחנו נעשה את זה?
יפעת שאשא ביטון: את ההרשאה על ה-6 מיליון שקלים כבר יש, נכון?
<איתמר גרוטו: על ה-6 מיליון שקלים כן.
יפעת שאשא ביטון: אז זה מוגן כרגע?
<אורלי סילבינגר: זה לשנת 2017.
<איתמר גרוטו: גם לשנת 2018 זה כבר - - -
<אורלי סילבינגר: לא, אנחנו מדברים על שנת 2017.
<אורלי סילבינגר: על הכסף של שנת 2017.
<אורלי סילבינגר: 2017 לפתחנו.
<איתמר גרוטו: לשנת 2017 ה-6 מיליון?
<מירי כהן: ה-6 מיליון הם לכאורה נכונים נכון לעכשיו - - -
יפעת שאשא ביטון: אין לכאורה מירי, אני חייבת דיוק בדברים, תיכף נגמרת לי השנה.
<מירי כהן: אני אומרת, ל-6 מיליון שקלים יש את האישור של האוצר.
<מירי כהן: מה שצריך זה יכול היות הפעילות, שאם יהיה צורך ואנחנו נערב אותך, אם יהיה צורך לפעול למול האוצר, שהם לא ייקחו את הכסף בחזרה, אם יהיה צורך.
<מירי כהן: אנחנו נעדכן אותך.
יפעת שאשא ביטון: אבל עכשיו עושים את זה.
<מירי כהן: עכשיו, עכשיו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו בסוף נובמבר.
<אורלי סילבינגר: לא, אבל אנחנו לא, מירי.
<אורלי סילבינגר: תתני לה לעזור, אחרת אנחנו נאבד את הכסף.
<מירי כהן: בסדר, אם יהיה צורך.
<איתמר גרוטו: בסדר, אנחנו יודעים מה לעשות.
<מירי כהן: אם יהיה צורך אנחנו מול החשב שלנו ואמרתי, אנחנו יודעים - - -
יפעת שאשא ביטון: לי חשוב להציל את הכסף ואני חושבת ש - - -
<מירי כהן: ברור, חד משמעית וחשובה ההשתתפות של המשרדים.
יפעת שאשא ביטון: וואלה, 20 מיליון שקלים ואפילו טיפה פחות מזה בריכוז מאמץ של שנה הבאה, יכול להיות מצוין לכולם.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, אורלי או גלית, אתן רוצות - - -
<גלית גלעד: אני רק רוצה להוסיף עוד שני דברים.
<גלית גלעד: אחד, תכנית לאומית כשמה כן היא, היא לא תכנית דו משרדית.
<גלית גלעד: התחלנו עם 13 משרדים.
<גלית גלעד: אנחנו עם שניים.
<גלית גלעד: מבחינתנו זה לא תכנית לאומית.
יפעת שאשא ביטון: מי זה השניים?
דב חנין: מה קרה ל-11?
<גלית גלעד: משרד החינוך ומשרד הבריאות.
<גלית גלעד: ירדנו לחמישה משרדים עיקריים וזה מבורך - - -
<מירי כהן: וכלכלה.
יפעת שאשא ביטון: רגע, משרד הכלכלה?
<גלית גלעד: כרגע בפירוט שקיבלת יש רק שני משרדים.
<מירי כהן: שלושה.
יפעת שאשא ביטון: לא, יש גם את משרד הכלכלה.
<גלית גלעד: זה קמפיין.
יפעת שאשא ביטון: לא משנה, כל אחד במקום שלו.
<גלית גלעד: לא לפי אסטרטגיית מהלך התכנון שפעלנו ועשינו במשך ארבע שנים.
דב חנין: משרד התחבורה לא בתמונה?
<גלית גלעד: הוא אמור להיות בתמונה.
<מירי כהן: אבל הוא בנפרד.
<מירי כהן: הוא מטפל בדברים שלו.
<גלית גלעד: הוא אמור להיות בתמונה ואנחנו צריכים לגרום לכך שהשנה הבאה כל חמשת המשרדים בוודאות בתוך התכנית ועוד משרדים שיצטרפו.
יפעת שאשא ביטון: מצטרפים.
<גלית גלעד: שניים, אתמול ישבנו עם מנכ"ל משרד החינוך.
<גלית גלעד: אני חייבת להגיד, זה היה מאורע מכונן.
<גלית גלעד: מנכ"ל משרד החינוך החליט והסמנכ"ל יושב פה והוא יכול להעיד, הוא יושב כאן, לקח בעשר אצבעות את נושא בטיחות הילדים והוא פרטנר חד משמעי לנושא של בטיחות ילדים.
יפעת שאשא ביטון: כייף לשמוע.
<גלית גלעד: וחייבים להוריד בפניו את הכובע וזה המקום לציין.
יפעת שאשא ביטון: אז אתם מבחינת
יפעת שאשא ביטון: כם סיימתם את ההצגה?
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו נוכל לעבור עכשיו למשרד החינוך ולשמוע?
<אריה מור: כן, אפשר.
<אריה מור: שמי אריה מור, אני סמנכ"ל הביטחון, בטיחות וחירום במשרד החינוך.
<אריה מור: קודם כל אני רוצה לומר שיש את הפעילויות שמתקיימות ומתבצעות במערכת החינוך בשגרה.
<אריה מור: זאת אומרת אני רוצה לעשות הבחנה להיפגעות תלמידים במערכת, שהיא מערכת שבויה שאנחנו מטפלים בה, אם זה עובדי הוראה, תלמידים וכו', לבין תרבות הפנאי וההשפעה של מערכת החינוך בתרבות הפנאי, בית וכן הלאה וכן הלאה.
<אריה מור: כלומר אם אני לוקח את הנתונים של מערכת החינוך, יש לנו ירידה משמעותית של היפגעות תלמידים בטיולים, תוך מגמה שיצרנו.
<אריה מור: 400 אירועים מתוך 5.2 מיליון תלמידים שמטיילים בנחלי ישראל.
<אריה מור: ירידה משמעותית בטביעות מ-20 לאפס, חוץ מחובשים שיוצאים לפעילות - - -
יפעת שאשא ביטון: איפה, בתוך המערכת אתה מתכוון?
<אריה מור: אני מדבר כרגע בתוך המערכת.
<אריה מור: בכל בית ספר יש רכז בטיחות שהוכשר, 60 שעות ביטחון ובטיחות ומתוגמל על כך.
<אריה מור: הורחבו רכזי הטיולים בכל מערכת החינוך גם לבתי הספר היסודיים, שזה מאד משמעותי.
<אריה מור: הכשרנו מנהלי בטיחות בכל הרשויות המקומיות.
<אריה מור: 450 איש בקורסים של 200 שעות, לטפל בכל נושא הבטיחות, בתשתיות, בפעילות וכו'.
<אריה מור: הכשרנו לתנועות הנוער מנהלי בטיחות ובשבוע הבא מתחיל קורס מנהלי בטיחות לכל ארגוני הנוער.
<אריה מור: נציגים כולל מהמגזר החרדי.
<אריה מור: זאת אומרת הכל כדי להשפיע - - -
יפעת שאשא ביטון: שזה בצוות ההדרכה או ברמת בני הנוער עצמם?
<אריה מור: לא, ברמת הניהול של הבטיחות.
יפעת שאשא ביטון: אה במטה.
<אריה מור: ברמת ניהול הבטיחות.
<אריה מור: משם יש דריל-דאון לכל בעלי התפקידים, כמובן.
<אריה מור: אז זה סתם נקודות נוספות.
<אריה מור: בנושא הזהירות בדרכים הוצגה התכנית של המנכ"ל להרחבה של כיתות א'-ב' באופן מלא.
<אריה מור: להרחבה של כיתות ה', מ-3,100 כיתות ל-4,000 בשנתיים הקרובות.
<אריה מור: לשדרוג תכניות הלימודים, להרחבה של כיתות י' בחינוך תעבורתי מ-3,500 כיתות ל-4,500 כיתות בשנתיים הקרובות ופיילוט של 15,000 תלמידים, תיאוריה, בחינה וכו'.
<אריה מור: כלומר גם בנושא הזה יש תכנית ממוקדת.
<אריה מור: המנכ"ל הנחה אותנו ובחודש דצמבר אנחנו מציגים תכנית משרדית, תכנית חומש שהיא משולבת עם התכנית הלאומית, שבה נכללים כל יחידות המשרד באשר הן, שזה מחולק גם לפעילות המשרדית ובעיקר לפעילות הפנאי.
<אריה מור: זה הורים, שילוב בני נוער, אפילו להשתמש בהם בבתים, להעביר את המסרים, כולל הסברה, כולל הכל.
יפעת שאשא ביטון: סוכני שינוי, כן.
<אריה מור: התכנית הזאת מכילה בתוכה גם את כל הנושאים שהם בתכניות הלאומיות של משרד החינוך.
<אריה מור: קרי למשל כל תכנית החומש למגזר הבדואי, יהיה את החלק של הבטיחות בנושא הזה כבר.
<אריה מור: התכנית של הנפלים והטיפול בנפלים, הוועדה הקודמת כבר הוכנה, תורגמה, מתחילים לעבוד עם זה בשטח.
<אריה מור: תכנית החומש במגזר הערבי להקמת אותן תשתיות.
<אריה מור: יש קול קורא לרשויות.
<אריה מור: עכשיו משפצים מגרשי משחקים.
<אריה מור: התכנית של החוג לכל ילד.
<אריה מור: זה אמור לשפר, להוריד את הפגיעות במגזרים האלה, ככל שיהיה להם תשתיות ולילדים תהיה תעסוקה מקצועית.
<אריה מור: זה נכון שהמיקוד צריך להיות בגילאים 15-18.
<אריה מור: 15-18 זה אוכלוסייה שבויה, ברובם תלמידים ואנחנו יכולים לפעול שם ואנחנו נגדיר את הפעילות שם בתכנית והחלק השני זה גילאים 0-4.
<אריה מור: אם רואים את הנתונים, גילאי 0-4 זה תרבות הפנאי בבתים, הורים, שצריכים לראות איך אנחנו משלבים את כל המערכות כדי לבוא עם הסברה נכונה ומבית לבית ולא רק פליירים, כדי לראות את אותן אוכלוסיות ששם קורות עיקר התאונות וזה כבר נאמר פה.
<אריה מור: מבחינתנו התכנית הזאת תצא אחרי שיאשר אותה המנכ"ל ותוצג בהנהלה בחודש דצמבר ונתאים אותה באינטגרציה לכל המערכות.
<אריה מור: ארגון בטרם הוא שותף מרכזי בתכנית הזאת שלנו, וכמובן עם משרד הבריאות.
<אריה מור: בהמשך לזה נוכל להציג מה כל אותן משימות והן תוספתיות.
<אריה מור: זה מעבר למה שנאמר פה על התכנית הלאומית.
יפעת שאשא ביטון: לפי מה שמתואר זה באמת נשמע מבטיח.
יפעת שאשא ביטון: אני מקווה שזה גם אכן ייצא לפועל.
יפעת שאשא ביטון: רק שתי שאלות.
יפעת שאשא ביטון: אחת, איך נבחרות הכיתות?
יפעת שאשא ביטון: אמרתם 3,500 עד 4,000 כיתות ויש פיילוט של 15,000 תלמידים שייבחנו במבחן התיאוריה.
יפעת שאשא ביטון: זה נעשה בצורה שיטתית כלשהי, או איך זה נבחר?
<אריה מור: מקס לא נמצא פה, הוא היה אמור להגיע.
<אריה מור: זה שיטתי וזה מכל האוכלוסיות.
<אריה מור: יש לנו פירוט שאפשר להציג.
יפעת שאשא ביטון: וזה במגמה להתרחב או שזה משהו שהוא נקודתי, שכל פעם - - -
<אריה מור: מה שהצגתי זו ההרחבה המשמעותית.
<אריה מור: אגב, גם בנושא של התקציב לטובת השחייה, אחד הנושאים שאנחנו שמנו יחד עם המפמ"ר לחינוך גופני, זה ממש לקחת את הנושא של השחייה, שכיום זה רק 35%-40% מהתלמידים עוברים את שיעורי השחייה, לראות איך מרחיבים אותם כחלק מהתכנית הארצית שלנו, תכנית החומש, ולראות את הגידול ולשים את התקציבים לטובת העניין, במיוחד באותן האוכלוסיות שהן פחות, כמו במגזר.
<אריה מור: כמובן כמות הכיתות שמשתתפות בשיעורים האלה היא יותר נמוכה ביחס לאוכלוסייה.
<רותם זהבי: אנחנו לא נחכה לתקציב של התכנית הלאומית.
<רותם זהבי: אנחנו נתחיל לעבוד.
יפעת שאשא ביטון: החינוך התעבורתי שהיה, אגב, זה גם חלק ממה שאתה הצגת?
<אריה מור: זה חלק מהתכנית.
יפעת שאשא ביטון: כי אז היה בעצם צמצום של התקציב.
<אריה מור: לא, לא.
יפעת שאשא ביטון: אז תתקן אותי, בבקשה.
<אריה מור: אז הכל הוגדל.
<אריה מור: אנחנו ניתן לך את זה בצורה מפורטת.
<אריה מור: אין לי את כל הנתונים כרגע.
<אריה מור: כמו שאמרתי, זה הנתונים בגדול.
<אריה מור: היא תכנית מפורטת, שהמנכ"ל הציג אותה פה בכנסת בצורה מסודרת.
<אריה מור: יש לזה מצגת, אפשר לשלוח לך אותה והיא למעשה תהיה חלק מאותה תכנית.
יפעת שאשא ביטון: כן, אנחנו נשמח שאחרי שזה יוצג בהנהלה ואתם תעברו את כל השלבים, אז המנכ"ל יבוא ויקבל את הכבוד להציג את זה.
<אריה מור: בוודאי.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שההתנהלות הזו ראויה.
<אריה מור: תראי, אתמול זה לא היה הדיון הראשוני.
<אריה מור: אנחנו כבר חודשיים עוסקים בזה, מתוך מגמה שבדצמבר - - - תכנית כל יחידות המשרד, ואני אומר כל יחידות המשרד, כולל שילוב של המנהיגות הצעירה לקראת הקיץ, לעבור בגנים, בבתי הספר, בבתים, על מנת לנסות לשדך ולתווך את הזהירות לקראת הקיץ.
<אריה מור: אני מוכרח לומר שיש נושאים שצריכים לעבוד עליהם ברמה הלאומית ואני לא יודע אם הם פה, כמו למשל תקנים וחקיקה.
<אריה מור: זה אותו נדבך חמישי של תקנים וחקיקה.
<אריה מור: היום ההיפגעות, עם כל האמצעים החדשים שרצים בשוק, אני לא נותן לילד שלי להשתמש בהם, אבל זה לא יעזור כלום.
<אריה מור: אופניים חשמליים – אני עובר ו - - -
יפעת שאשא ביטון: וההורבורד, שאתמול עברתי וראיתי אותו בחנויות ואמרתי עוד מוכרים את הדבר הזה?
<קריאה: זה זוועה.
<אריה מור: זה מילא.
<אריה מור: אני עובר כל הזמן במאה שערים, כי המשרד שלנו הוא לא רחוק משם, והאבא נוסע עם האופניים החשמליים ויחד אחד מקדימה בלי קסדה וילד אחד מאחור בלי קסדה.
<אריה מור: לפעמים זה שלושה על אותם אופניים, אבל הוא עם קסדה, זה בסדר והוא חוצה ברמזור אדום.
יפעת שאשא ביטון: כדי שאם הם יפגעו יהיה מי שיטפל בהם.
<אריה מור: אז יש לנו הרבה עבודה.
יפעת שאשא ביטון: בהקשר הזה של תקנים וחקיקה, אני אשמח שאם יש דברים שהם לשולחנה של הכנסת, אז שגם אנחנו נקבל את שיעורי הבית שלנו, אלא אם כן אתם מעדיפים ורוצים לעשות את זה בדרך חקיקה ממשלתית.
יפעת שאשא ביטון: לי זה לא משנה, אבל חשוב לי שאם יש דברים שצריכים לעשות גם בערוץ הזה, אז הם ייעשו בכל דרך שתיבחר.
יפעת שאשא ביטון: זהבי, אתה רוצה להוסיף משהו?
<רותם זהבי: לא.
יפעת שאשא ביטון: אז תודה רבה למשרד החינוך וזה בהחלט מעודד.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, משרד הרווחה.
דב חנין: סליחה, גברתי.
יפעת שאשא ביטון: נכון, סליחה חבר הכנסת דב חנין.
דב חנין: אני אשמח להגיד כמה מילים לפני שאני רץ לדיון אחר.
דב חנין: אני רוצה לברך אותך על הדיון הזה.
דב חנין: אני רוצה לברך את העוסקים במלאכה.
דב חנין: אני חייב לומר לכם שאני מגיע לדיון הזה מאד מאד מתוסכל.
דב חנין: בזכות ארגון בטרם אנחנו עוסקים בנושא הזה בכנסת באופן שוטף ואני כבר מתקשה אפילו לזכור מתי התחילו הדיונים האלה בכנסת, אבל - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, אמרתי, זה הרבה לפני שהייתי כאן.
דב חנין: לדעתי גם לפני שאני הייתי פה והשורה התחתונה היא ש-15 שנים, שזה באמת לפני שהייתי פה, אנחנו לא מצליחים לשפר את מקומנו היחסי בשיעור הילדים שנפגעים.
דב חנין: זה פשוט נתון מזעזע.
דב חנין: אני מרגיש מתוסכל בדיון הזה, מכיוון שכל מה שאני אגיד זה כמו בבדיחה הזו על המורה, שנוזפת בילדים שכן הגיעו בזמן על למה הילדים האחרים איחרו.
דב חנין: אני מוטרד מאד מהאמירה שאנחנו שמענו כאן, שרוב משרדי הממשלה לא בסיפור.
דב חנין: אז כל הכבוד למשרד החינוך ואני מאד שמח על הדברים שאתן אומרות, שבמשרד החינוך ישנה גישה נמרצת בנושא הזה.
דב חנין: אני מקווה שהיא באמת תתבטא גם במעשים, אבל קודם כל צריכים להטריד אותנו אלה שלא בסיפור הזה.
דב חנין: אני הזכרתי את משרד התחבורה, אני פשוט לא מצליח להבין - - -
יפעת שאשא ביטון: שאגב הם פורמאלית בתוך הסיפור הזה.
יפעת שאשא ביטון: יש לנו כאן נציג של משרד התחבורה?
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו תיכף נשמע גם אתכם.
דב חנין: גברתי, אני הייתי מציע שבהמשך לדיון הזה אולי תקיימי סדרת דיונים.
דב חנין: תזמיני את השרים הרלבנטיים, בואו נזמין לכאן את שר התחבורה והבטיחות בדרכים, נציב בפניו את הנתונים הרלבנטיים בנושאים של היפגעות ילדים משאלות שקשורות לתחבורה, לחיי אדם ולחיי ילדים ונשמע מה יש לו לומר.
דב חנין: אני חושב שכדאי לעבור על המשרדים לפחות, ואני לא בטוח שעל כל המשרדים, אבל לפחות המשרדים העיקריים.
דב חנין: להזמין את השר הרלבנטי ולשאול אותו מה המשרד שלך מתכוון לעשות בשנה הקרובה כדי לייצר שינוי בתחום שאתה אחראי לו.
דב חנין: אני חושב שזו הדרך להזיז את הדברים.
דב חנין: אני כמובן אשמח לכל מהלך.
דב חנין: אם אתם חושבים שיש דברים שצריך לקדם ולשנות בחקיקה, אני בטוח שיושבת ראש הוועדה תשמח לעשות את זה.
דב חנין: אני כבר אומר לך מראש שכל מהלך חקיקתי בתחום הזה אני אשמח להצטרף אליו ולהיות חלק ממנו; ובמיוחד חשוב לא להתייאש ולהמשיך להשמיע את הקול הזה ואת הצעקה הזו גם כאן בכנסת, כי אנחנו נעשה את השינוי הזה.
דב חנין: אנחנו חייבים פשוט.
יפעת שאשא ביטון: אז אם זה כבר 15 שנים, אזה אנחנו כנראה לא מתייאשים ואני שמחה שכך, אבל אני גם מקווה שאנחנו ניכנס פחות מתוסכלים לדיונים הבאים.
יפעת שאשא ביטון: אני בהחלט מקבלת את ההמלצה שלך.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו קיימנו סדרה של דיונים ואנחנו נמשיך מן הסתם לעקוב ולקיים דיונים נוספים ואנחנו נתחיל לזמן את השרים, כדי לשמוע אותם ושיהיו קצת יותר מעורבים.
יפעת שאשא ביטון: מיכל, משרד הרווחה.
<מיכל כרמל: אגף מעונות יום ומשפחתונים.
<מיכל כרמל: את יודעת, זה זרוע - - -
<מיכל כרמל: מיכל כרמל, האגף למעונות יום ומשפחתונים.
<מיכל כרמל: חשוב לי לציין את השותפות המקצועית ארוכת השנים של האגף שלנו, מעל 10 שנים, עם ארגון בטרם, שזה בא לידי ביטוי בהרבה מאד דברים שעשינו, הן בנושא של כלי דיווח, הן בנושא של הכשרות ובשנה האחרונה בנושא של סטנדרט, של הכשרות לכל אנשי המקצוע.
<מיכל כרמל: אז אני אתחיל קודם כל בנושא של הכשרות.
<מיכל כרמל: אנחנו באפריל 2017 סיימנו הכשרה כלל ארצית לכלל המנהלות של מעונות יום מוכרים ושל התנהלות בתוכה.
<מיכל כרמל: ההכשרה הזאת לא קרתה סתם, היא קרתה אחרי שהיה פיילוט לבדיקת הסיבות להיפגעויות ילדים במעונות יום מוכרים.
<מיכל כרמל: ראינו ש-94% זה בגלל ההתנהגות ולאו דווקא בגלל המבנה והציוד.
<מיכל כרמל: ולכן יחד עם בטרם הכשרנו הכשרה ארצית את כלל מנהלות מעונות היום המוכרים.
<מיכל כרמל: לגבי הכלי, זה כלי שנמצא בנהלי האגף, NBS, מה שאורלי דיברה עליו קודם.
<מיכל כרמל: זה כלי לדיווח על היפגעות ילדים במעון מוכר.
<מיכל כרמל: הוא מגיע אלינו ואנחנו בודקים מה הסיבות ועוקבים בעקבות הממצאים לשיפור.
<מיכל כרמל: עוד דבר אחרון שעשינו, שהתחלנו לעשות השנה, אנחנו נמצאים במיזם משותף יחד עם הג'וינט אשלים בשלוש אוניברסיטאות.
<מיכל כרמל: תכנית שנקראת מסגרות תחילה, שבטרם שותף שלנו, בנושא של התנהלות בטוחה.
<מיכל כרמל: אנחנו רוצים לבנות את הנושא של התנהלות בטוחה כסטנדרט להכשרה לכל אוכלוסייה, למי שנכנס בעצם למעון.
<מיכל כרמל: מטפלות, מנהלות, מדריכות מעונות ומפקחי המשרד.
<מיכל כרמל: לכל אוכלוסייה כזאת אנחנו בעצם בונים את הסטנדרט של הידע שהם צריכים לדעת מבחינת הנושא של התנהלות בטוחה.
<מיכל כרמל: יש לנו גם תכנית לשנת 2018, תכנית שאנחנו צריכים לעבוד עליה.
<מיכל כרמל: זאת אומרת היא אושרה מבחינה מקצועית, אבל מכרזית ותפעולית אנחנו צריכים לעבוד עליה בהמשך להכשרה לכלל מנהלות מעונות היום המוכרים בארץ, אנחנו רוצים להכשיר גם את המטפלות.
<מיכל כרמל: נבנתה תכנית.
<מיכל כרמל: היינו שותפים לבנייתה וזאת התכנית שלנו.
יפעת שאשא ביטון: וזה משהו שנעשה או שזה משהו תוספתי חדש?
יפעת שאשא ביטון: באיזה סטאטוס זה נמצא?
יפעת שאשא ביטון: זה כחלק מהתכנית - - -
<מיכל כרמל: הנושא של המטפלות זה נושא חדש.
<מיכל כרמל: הנושא של הסטנדרט זה נושא חדש.
<מיכל כרמל: הנושא של מה שסיימנו, של המנהלות, זה באמת משהו שעשינו, וגם שהכנסנו את ה-NBS לתוך הנהלים של האגף, זה גם נושא ישן.
<מיכל כרמל: אז יש כאן שניים חדשים ושלושה ותיקים.
יפעת שאשא ביטון: ראשית תודה רבה מיכל.
יפעת שאשא ביטון: זו הזדמנות לציין - - -
<מיכל כרמל: אני רק רוצה להגיד תודה לארגון בטרם, שהוא שותף אמיץ שלנו להתייעצות, כשאנחנו צריכים משהו, כשאנחנו חושבים ביחד והוא נמצא איתנו באמת בהרבה מאד עבודה משותפת וחשיבה לקראת עתיד יותר טוב.
יפעת שאשא ביטון: אני אנצל את ההזדמנות – מה לעשות – להזכיר שרק 23% מכלל המסגרות הן מפוקחות, מוכרות, You Name It.
<מיכל כרמל: בסדר.
יפעת שאשא ביטון: מעל 70% הם לא וזו גם משימה לאומית בשבילנו.
יפעת שאשא ביטון: להכיל בעצם את חוק הפיקוח על מעונות היום - - -
<מיכל כרמל: הלוואי, הלוואי.
יפעת שאשא ביטון: כדי שכולם יהיו מפוקחים וכדי שהסטנדרטים וההדרכה וכל מה שאנחנו עושים בנושא של בטיחות ילדים ייכנס גם אליהם, כי שם המצב הוא עוד יותר חמור.
יפעת שאשא ביטון: השטח פרוץ.
יפעת שאשא ביטון: שטח הפקר לחלוטין.
יפעת שאשא ביטון: כל אחד יכול לעשות כרצונו.
<מיכל כרמל: יפעת, אבל פה אני רוצה לשאול משהו, אפרופו שאת אומרת שם זה יותר חמור.
<מיכל כרמל: האם יש נתונים שמראים ששם זה יותר חמור?
<מיכל כרמל: זה מאד יעזור לנו לנושא של היפגעויות ילדים במעונות מוכרים לעומת מעונות פרטיים.
יפעת שאשא ביטון: האחת היא שזה חמור מהמקום הזה שזה בכלל לא מפוקח, שאף אחד לא יודע מה קורה שם, שהפוטנציאל להיפגעות שם יכול להיות גדול יותר, כי כל אחד מתנהל כפי שנכון לו להתנהל, רמת הסיכון שם היא גבוהה.
יפעת שאשא ביטון: פעם שנייה, אין שם את איסוף הנתונים כפי שיש בצורה מבוקרת, אז אנחנו גם לא באמת יכולים לדעת, מלבד אלה שהגיעו לצורך העניין לחדרי המיון או חלילה אם מדובר בתמותה, אז אנחנו לא באמת יכולים לדעת מה קורה שם ובאיזה היקפים.
יפעת שאשא ביטון: כך שמאיזה זווית שלא תסתכלי על זה, אנחנו נמצאים במקום לא טוב ולכן אני חושבת שחוק הפיקוח, אם אנחנו מדברים מאמץ לאומי, הוא מאסט.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו ניתן את רשות הדיבור למי שמייצג – לא את כל הגנים – אבל את נקודת האור בגנים הפרטיים ואחר כך אנחנו נעבור למשרד התחבורה.
<קרן איוס: את האמת שאני יושבת פה מוקסמת מהסכומים שאתם מדברים עליהם, מאחר שאנחנו - - -
יפעת שאשא ביטון: לא, זה לא הרבה.
יפעת שאשא ביטון: אל תתרשמי, אבל זה מה שהצלחנו לגייס.
<קרן איוס: כמי שעושה את עבודתו בהתנדבות וחי מה שנקרא מהיד לפה, אני יכולה להגיד לכם שאנחנו עושים את המאמץ הלאומי שלנו גם מבלי להיות שותפים לתכניות שלכם, ואני אספר לך קצת, יפעת, מה אנחנו עשינו מהאחד בספטמבר.
<קרן איוס: אנחנו אחרי 52 הדרכות במגזר הפרטי לפעוטונים ומשפחתונים, שכוללות עזרה ראשונה בהרחבה.
<קרן איוס: זאת אומרת לקחנו את קורסי ההחייאה הבסיסיים והגדלנו אותם לבטיחות בתוך מסגרות ביתיות, שכוללות התמודדות עם חנק, טביעה, כוויות וכו'.
<קרן איוס: אני יכולה להגיד לכם שיש לנו היענות מטורפת.
<קרן איוס: מעל 1,000 נשים הגיעו אלינו להדרכות האלה.
<קרן איוס: אנחנו ממשיכים במרץ לעבוד עם האפליקציות החכמות ועם תכניות שוהם למניעת שכחת ילדים ברכב, על אף שאנחנו לא בעונה - - -
יפעת שאשא ביטון: מהראשונים שהרימו את הכפפה.
<קרן איוס: לגמרי, כשאנחנו לא "בעונה".
<קרן איוס: אנחנו במתכונת הכנסת לחצני מצוקה לכל המסגרות שלנו, וכל מי שנושאת את תעודת הביטוח של הארגון שלי, עוברת יועץ בטיחות.
<קרן איוס: ככה שגם אם אנחנו לא חלק ממה שמוגדר פה על השולחן במצגות ובתכניות, אנחנו עושים את העבודה מאחורי הקלעים.
<קרן איוס: גם אני כמוך מחכה לחזון אחרית הימים.
<קרן איוס: יש כמה נקודות בהצעת החוק שמונחת על שולחני, שלא משמחות אותי ואני יכולה לתת דוגמא אחת, שאם החוק ככתבו אומר מעל 12 ילדים, אני נורא חוששת ממה שיעוף מתחת לרדאר.
יפעת שאשא ביטון: החוק שלי מדבר על חמישה ילדים.
יפעת שאשא ביטון: התסקיר הממשלתי מדבר על 12 ילדים ויש לנו הרבה על מה לריב בפער הזה.
<קרן איוס: יש לנו פערים.
<קרן איוס: אנחנו לא נריב, אנחנו איתך.
<קרן איוס: אני נורא מפחדת ממה שיטוס מתחת לרדאר.
<קרן איוס: אנחנו כרגע משתדלים להיות איזה שהם שומרי סף מחוץ למערכת.
<קרן איוס: אנחנו מאד נשמח שארגון בטרם ייקח אותנו לנתונים של גילאי 0-4.
<קרן איוס: אנחנו עושים שם עבודה קשה.
<קרן איוס: אנחנו באמת נמצאים שם, על אף שזה לא נרשם, מדווח, מיודע.
<קרן איוס: אני יכולה להגיד לכם שיש לנו את הנתונים שלנו ואנחנו באמת במגמת ירידה.
<קרן איוס: לראייה שכחת ילדים ברכב.
<קרן איוס: אני חושבת שכל מערך ההסברה שאתם מקצים לו, לפליירים או מדלת לדלת, או פרסום המוני במדיה עובד.
<קרן איוס: אני יכולה להגיד לכם שהדבר שהכי עובד בגילאים האלה של 0-4 הוא מה שנקרא מפה לאוזן.
<קרן איוס: אז אם יגיע לפה שלי, לאוזן של המגזר הפרטי, אני יכולה להגיד שיעשה 50% מהעבודה.
<קרן איוס: ובפעם המיליון וכמה אני אומרת גייסו אותנו, גייסנו אותנו.
<קרן איוס: כי אם נחכה לחוק, את יושבת שנתיים בכיסא - - -
יפעת שאשא ביטון: אתם מתגייסים יפה גם כך.
<קרן איוס: אני יושבת על הכיסא הזה הספציפי 8 שנים, מבקשת התגייסות, קחו אותנו להתגייסות.
<קרן איוס: אנחנו שם.
<קרן איוס: כואב לי כשכואב לכל אמא.
<קרן איוס: כואב לי כשכואב לכל ילד.
<קרן איוס: פוליטיקה פחות מעניינת אותי.
<קרן איוס: אנחנו נישאר על המערך ההתנדבותי, אבל אנחנו רוצים להיות שם.
<קרן איוס: אנחנו רוצים להיות חלק מהנתונים, חלק ממערך ההסברה וחלק ממערך ההתגייסות.
<קרן איוס: אני מבטיחה לכם שזה ישפיע על ההורדה הזאת של הנתונים.
<קרן איוס: תודה.
יפעת שאשא ביטון: בטרם, אתם באמת יכולים לאמץ אותם.
יפעת שאשא ביטון: הם נקודת אור בכל מה שקשור למגזר הפרטי.
יפעת שאשא ביטון: הם מתנהלים גם כמו משפחה גדולה.
יפעת שאשא ביטון: יוצא לי מדי פעם לעקוב.
יפעת שאשא ביטון: כמות ההדרכות והיציאה החוצה עם כל המפעילים והמנהלים של המסגרות, המנהלות.
<קרן איוס: אנחנו מגויסים מעבר לתקציבים שיש פה בשולחן באהבה גדולה.
יפעת שאשא ביטון: נכון, זה באמת מחמם את הלב.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה קרן ובטרם, הנה לכם גם משימה.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, משרד התחבורה.
<שלומי צ'יבוטרו: שלום, קוראים לי שלומי צ'יבוטרו, אני ממחלקת הנדסה באגף הרכב.
<שלומי צ'יבוטרו: אני אתחיל בנושא של מערכת התראה על שכחת ילדים ברכבי הסעות.
<שלומי צ'יבוטרו: אנחנו חייבנו את זה החל מאפריל השנה.
יפעת שאשא ביטון: וואו.
יפעת שאשא ביטון: אה, זה ברכבי הסעות.