GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<סיגל ליברנט טאוב: ראינו ירידה משמעותית משנה לשנה כאשר אם אנחנו משווים את 2014 ל-2017, זאת ירידה של כשבעים אחוזים בכמות אירועי הזיהום בפגיות.
יפעת שאשא ביטון: זה מדד שתואם את המדד הבין לאומי?
יפעת שאשא ביטון: יש כאן איזושהי השוואה?
<סיגל ליברנט טאוב: יש השוואה.
<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו הולכים יד ביד עם איגוד הנאונטולוגים ואנחנו בודקים את זה יד ביד עם האיגוד שכמובן משווה את זה לנתונים בעולם.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שזה מדד שמקובל לבחון.
<סיגל ליברנט טאוב: בהחלט.
<סיגל ליברנט טאוב: את כל המדדים שאנחנו בוחרים למודל שלנו, אנחנו לא בוחרים בעצמנו.
<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו בוחרים את זה בשיתוף אנשי המקצוע שהם אלה שנותנים לנו את הזרקור לפיו אנחנו הולכים וחשוב להבין את זה.
<סיגל ליברנט טאוב: גם כאשר אנחנו מדברים על פריפריה לעומת מרכז בשיעורי ה-ספסיס, אנחנו רואים ירידה משמעותית ואפילו גדולה יותר בבתי החולים בפריפריה כך שאין ספק שהמודל הזה מראה שגם הפריפריה מסוגלת לעשות שיפור מאוד משמעותי ולהיות מתוגמלת מהמודל הזה.
<סיגל ליברנט טאוב: מה עוד עשינו במהלך ארבע השנים.
<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו שיפרנו את כוח האדם בפגיות.
<סיגל ליברנט טאוב: תכף נדבר על ההמשך.
<סיגל ליברנט טאוב: חשוב להבין שמשנת 2014 עד 2017 הוספנו 293 תקני אחיות, 121 מתוכן הן אחיות שעברו קורס על בסיסי בטיפול נמרץ בפגיות.
<סיגל ליברנט טאוב: הוספנו 16 אחיות מומחיות בנאונטולוגיה.
<סיגל ליברנט טאוב: הוספנו כחמישים רופאים נאונטולוגים מומחים ומתמחים.
<סיגל ליברנט טאוב: הוספנו שישים תקנים של מקצועות הבריאות למיניהם ולראשונה הוספנו גם תקן ייעודי של אחות למניעת זיהומים ספציפית לפגיות.
<סיגל ליברנט טאוב: לגבי שיפור בתשתיות.
יפעת שאשא ביטון: רגע, אני רוצה להתעכב על השקף של תקני האחיות.
יפעת שאשא ביטון: אין שאלה שיש כאן תוספת ואולי היא משמעותית, אם אנחנו מסתכלים בצורה אבסולוטית, אבל ביחס לצורך, זאת אומרת, אם אני בודקת את התוספת אל מול הפער בו אנחנו נמצאים, אנחנו מצמצמים אותו?
<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו עדיין נמצאים בפער.
<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו מצמצמים.
יפעת שאשא ביטון: מה הפער?
<סיגל ליברנט טאוב: בינואר 2018, כתוצאה מהסכם ההסתדרות - - -
יפעת שאשא ביטון: ייכנסו עוד 57 אחיות.
<סיגל ליברנט טאוב: שהן ייעודיות לפגיות.
יפעת שאשא ביטון: באיזה פער זה ישאיר אותנו?
<סיגל ליברנט טאוב: הפער הולך ומצטמצם משנה לשנה.
<סיגל ליברנט טאוב: פער של שלושים שנים, אי אפשר לצמצם בשנה אחת.
<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו כל הזמן פועלים כדי להגדיל תקנים.
<שמואל צנגן: עדיין יהיו חסרים מאות אחיות במערכת למרות שהתוספת הזאת היא צעד בכיוון הנכון.
<סיגל ליברנט טאוב: מאות אחיות במערכת.
<סיגל ליברנט טאוב: יש חסר בכלל מערכת הבריאות.
<סיגל ליברנט טאוב: זה לא ספציפי רק לפגיות.
<סיגל ליברנט טאוב: אני חושבת שבמהלך ארבע השנים הללו עשינו מהלכים מאוד משמעותיים כדי להגדיל את כמות תקני האחיות ספציפית לפגיות.
<סיגל ליברנט טאוב: כפי שאמרתי, השנה עשינו איזשהו יישור קו לגבי התשתיות שאנחנו רוצים אותן בכל פגייה ופגייה.
<סיגל ליברנט טאוב: הגדרנו רשימה של ציוד, נתנו כסף ייעודי לכל פגייה ואני יכולה להגיד לכם שהיום, בסוף 2017, יש בכל שלושים הפגיות שלושים מכשירי רנטגן דיגיטלי מופחת קרינה, שזה ממש הסטנדרט הגבוה ביותר.
<סיגל ליברנט טאוב: יש את זה בכל פגייה במדינת ישראל.
<סיגל ליברנט טאוב: הוספנו 110 מיטות חדשות בפגיות, הוספנו חדרי הורים, הוספנו חדרי הנקה, הוספנו מטבחי חלב, הוספנו חדרי תרופות וחדרי בידוד.
<סיגל ליברנט טאוב: הבאנו את הפגיות מבחינת תשתיות לסטנדרט אחר לגמרי אחרי ארבע שנים בהן הפעלנו את מודל התמרוץ הייחודי שלנו.
<סיגל ליברנט טאוב: אם נדבר על התוצאות של דירוג המודל של 2017, כפי שאמרתי הפרדנו את הפגיות או קטלגנו אותן לשלושה בתים והשווינו ביניהם.
<סיגל ליברנט טאוב: חשוב לציין ששתיים או שלוש הפגיות הטובות בכל בית קיבלו את ההצטיינות וקיבלו כמובן תגמול על כך.
<סיגל ליברנט טאוב: גם הפגיות הטובות קיבלו תגמול על כך וגם הפגיות שהן לא מצטיינות ולא טובות אבל הראו שיפור משמעותי מעבר לממוצע באותו בית, קיבלו תגמול מהמודל שלנו.
<סיגל ליברנט טאוב: כפי שאתם רואים, שניידר, רמב"ם ושיבא הם המובילים.
<סיגל ליברנט טאוב: בבינוניים וולפסון והעמק.
<סיגל ליברנט טאוב: בקטנים כרמל הנצרתי האנגלי ופוריה.
<סיגל ליברנט טאוב: שוב, זה לא אומר שהפגיות האחרות לא טובות, הן מצוינות, אבל אלה המצוינות יותר.
<סיגל ליברנט טאוב: גם בקשר לפריפריה.
<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו רוצים שוב להדגיש.
<סיגל ליברנט טאוב: בשקף הזה אנחנו רואים ש-24 אחוזים מהלידות הן בפריפריה.
<סיגל ליברנט טאוב: הפריפריה קיבלה 27 אחוזים מהכספים של מודל התמרוץ.
<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו שוב מדגישים את זה שהפריפריה בהחלט יכולה להצטיין וליהנות ממודל התמרוץ הזה.
<סיגל ליברנט טאוב: אלה הפגיות החדשות שנבנות.
<סיגל ליברנט טאוב: ניבנו בכרמל, רמב"ם, הדסה עין כרם, אסותא וסנט גוז'ט.
<סיגל ליברנט טאוב: אני מדברת על ארבע השנים האחרונות.
<סיגל ליברנט טאוב: פגיות ממוגנות נבנות כעת בנהריה, לניאדו ושניידר ותחל בנייה בשנת 2018 גם בהלל יפה, זיו, ברזילי, סורוקה והצרפתי.
<סיגל ליברנט טאוב: אין ספק שעשינו מהפכה בתחום הפגיות במדינת ישראל.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה על הנתונים.
<מועאויה כבהה: בהמשך לדבריה של סיגל, תודה סיגל, אני חייב להתייחס לפרסום התקשורתי, וכולנו באנו מושפעים ואני מאוד אשמח שדרך הוועדה זה יעבור לציבור.
<מועאויה כבהה: היום מי שרואה את העיתונות ואת התקשורת, יכול לומר שזה היום השחור של מדינת ישראל מבחינת פגים.
<מועאויה כבהה: אני חייב לקלקל את זה.
<מועאויה כבהה: אני אומר שמבחינתי זה יום חג, כמי שמלווה את המודל ארבע שנים יחד עם דוקטור מולי צנגן.
<מועאויה כבהה: אני חושב שהייתה טעות לפרסם את יום הפג בצורה כזאת.
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל מה שטוב לא מעניין אף אחד.
<מועאויה כבהה: אני יודע שבכנסת יש מלחמה תקציבית על פרויקטים.
<מועאויה כבהה: לבוא להשקיע מאתיים מיליון שקלים בארבע שנים ולעלות בממוצע בצורה כזאת ולהשיג תוצאות של 300 אחיות בארבע שנים – כאשר באף תחום מתחומי הבריאות לא קרה – אני חושב שכן היה אפשר להתייחס.
<מועאויה כבהה: אנחנו לא מחפשים שיטפחו לנו על השכם, אנחנו רק מחפשים שהציבור ידע את האמת, שיש תכנית שמשפרת את הפגיות, שהפגיות היום נמצאות ברמה אחרת לגמרי מכפי שהתחלנו את תכנית הכוכבים.
<מועאויה כבהה: צריך שהציבור ידע גם את זה.
<מועאויה כבהה: אנחנו מבינים שיש בעיות, שיש סיבוכים אצל פגים, גם בזה אנחנו מטפלים וכבר ישבנו עם האיגוד והצענו פתרונות אבל אני חושב שצריכה להיות שקיפות מלאה גם לציבור שידע מה אחרים עושים למען הפגים.
<מועאויה כבהה: באמת, זה מקלקל את השמחה.
יפעת שאשא ביטון: אני מוכרחה להתייחס לסוגיה הזאת.
יפעת שאשא ביטון: אני לא ראיתי את התקשורת הבוקר אבל קראתי את הנתונים המקצועיים.
יפעת שאשא ביטון: אני מוכרחה לומר שנחשפתי לנושא כבר בשנה שעברה, זו הייתה הפעם הראשונה שנחשפתי לנושא בצורה מאוד מעמיקה.
יפעת שאשא ביטון: ישבה כאן חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס וציינה בעצמה שהמצב הולך ומשתפר וכי אנחנו נמצאים במגמה חיובית וטובה.
יפעת שאשא ביטון: אני זוכרת את החיוכים בחדר.
יפעת שאשא ביטון: מתוך השמחה הזו לקחנו את מה שאנחנו יודעים שעדיין צריך לקדם ולשפר ועם זה יצאנו לדרך.
יפעת שאשא ביטון: לפחות סביב השולחן הזה אנשי המקצוע והאנשים השותפים כאן בבית יודעים שאנחנו נמצאים במגמה חיובית ואני שמחה, קודם כל בעיקר עבור הפגים והמשפחות כי אנחנו כאן בשבילם.
יפעת שאשא ביטון: אני מסכימה אתך, אתה צודק, אכן צריך שזה ייאמר ואכן זה נאמר גם על ידי השותפים כאן.
יפעת שאשא ביטון: משרד הבריאות, נציג נוסף רוצה להתייחס?
<הדר ירדני: מנהלת המחלקה להתפתחות הילד ושיקומו, משרד הבריאות.
<הדר ירדני: כפי שהבטחנו, אכן החוזר יצא.
<הדר ירדני: מעבר לעבודה הרגילה שאנחנו עושים סביב הוצאת חוזרים במשרד, בגלל חשיבות החוזר ובגלל שבאמת רצינו לקבל שיתוף פעולה מלא מהקופות, יצאנו צוות של בכירי המשרד אישית לכל קופה וקופה להיפגש עם מובילי התחום בקופה, מובילי הבריאות בקופה, והצגנו בפניהם את החוזר וביקשנו מהם הערות.
<הדר ירדני: באמת היה חשוב לנו מאוד שהחוזר הזה יופץ לקהילה ויקוים.
<הדר ירדני: בשנה הראשונה בדרך כלל אנחנו לא עושים בקרות שיטתיות על חוזר אלא בודקים נקודתית.
<הדר ירדני: בבקרות שלנו אנחנו שאלנו במספר מקומות מה קורה עם החוזר.
<הדר ירדני: יש מקומות ששמענו שהוא יושם בצורה מאוד טובה, במקומות אחרים קצת פחות, אבל בכל אופן בתכנית הבקרות של 2018 זה מובנה בבקרה ואנחנו נבצע בקרה שיטתית של קיום החוזר הזה ונוכל בשנה הבאה ביום הפג להציג תוצאות.
<הדר ירדני: בנוסף כמובן בכל הבקרות במכונים להתפתחות הילד אנחנו מקפידים לשאול על קיום מרפאת פגים, מקפידים לשאול מה קורה עם אוכלוסיית הפגים של אותו אזור, היכן הם מקבלים את המענה, ממליצים על מרפאות - - -
יפעת שאשא ביטון: תוך כמה זמן הם מקבלים את המענה.
<הדר ירדני: ברור.
יפעת שאשא ביטון: מהדוחות שאני קיבלתי, ראיתי שיש פרקי זמן מאוד ארוכים בחלק מהמקומות בהם הם נדרשים להמתין.
<הדר ירדני: כאשר אנחנו מקבלים מידע נקודתי ויודעים לפנות אלי נקודתית, אנחנו באמת מטפלים בזה מיידית.
<הדר ירדני: אני חייבת לציין שביותר ויותר מכונים נפתחות מרפאות רב מקצועיות לטיפול בפג.
<הדר ירדני: בהחלט נושא הפג עלה על סדר היום גם במכונים בקהילה.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אציין שאין לנו כאן – ותקנו אותי אם אני טועה – נציג של קופות החולים שהוזמנו ולא הגיעו.
יפעת שאשא ביטון: סליחה, קופת חולים כללית כאן.
יפעת שאשא ביטון: נשמח לשמוע את ההתייחסות שלכם בהמשך הדיון.
<לידיה גביס: אני ממכון להתפתחות הילד בתל השומר, מייצגת את הצד השני של הקופות בבתי החולים.
יפעת שאשא ביטון: חבר כנסת יוסף עטאונה.
יוסף עטאונה: בוקר טוב לכולם.
יוסף עטאונה: אי אפשר להתעלם מהמספרים שהוצגו גם לגבי תקנים וגם לגבי המקומות עצמם אבל בכל זאת ובמיוחד בפריפריה – אני בא מהנגב – עדיין יש מחסור בתקנים, גם בתקני אחיות וגם בתקני ההתמחויות עצמן בפגיות.
יוסף עטאונה: לכן יש מקום לאוצר כן להשקיע בכל מה שקשור בהתמחויות ולעודד מענקים שהופסקו בפריפריה כדי להביא כוח אדם מקצועי שיכול להתמחות ולעזור לנושא.
יוסף עטאונה: הסוגיה השנייה שברצוני להעלות היא סוגיית הכפרים הבלתי מוכרים בנגב.
יוסף עטאונה: ידוע שפגים ופגיות כשיוצאים מהפגיות, חוזרים הביתה והם מאוד רגישים גם לזיהומים וגם לסיבוכים.
יוסף עטאונה: לכן המציאות שם בכפרים הבלתי מוכרים בנגב – מאה אלף תושבים – היא כזאת שאין חשמל, אין מים, אין תנאים גם בתוך הבתים וגם שירותי הבריאות, במיוחד טיפות חלב וקופות חולים, עדיין לא יכולים לספק את השירות הראוי לפגים שמגיעים לבית.
יוסף עטאונה: לכן גם על קופות החולים וגם על משרד הבריאות להנגיש יותר ויותר ולפתח את שירותי הבריאות לילדים בכפרים הבלתי מוכרים הן ברמה של פתיחת קופות חולים וטיפות חלב בשדרוג השירות שניתן בהן וגם לגבי התנאים הפיזיים בכפרים עצמם וזה כבר לא קשור לוועדה הזו אבל זה מאוד מאוד חשוב.
יוסף עטאונה: גם נושא ההסברה לכל מי שיוצא משם, הוא מאוד משמעותי.
יוסף עטאונה: תודה רבה.
יפעת שאשא ביטון: משרד הבריאות רוצה להתייחס?
<הדר ירדני: בשבוע שעבר היינו בבאר שבע ביום עבודה בנושא שותפות בבריאות לו היו שותפים רפואת הילדים בנגב, אוניברסיטת הנגב, עמותת גושן ואנחנו כמשרד הבריאות.
<הדר ירדני: יש לנו החודש הזה כנס מצפה, ב-28 לחודש, שמוקדש גם הוא – אמנם הוא יהיה בבאר שבע – לנושא.
<הדר ירדני: בהחלט הושם שם דגש על נושא החברה הבדואית בפזורה.
<הדר ירדני: בנוסף יש לנו גם במשרד במחלקה אותה אני מובילה תכניות ייחודיות לשיפור המענה במקומות האלה ואנחנו נהיה בשבוע הבא בנווה מדבר כדי לקדם שם תכנית שתהיה מותאמת תרבותית לאוכלוסייה שפחות יש לה היענות אולי לטיפול, שבאמת גרה במקומות שצריך להגיע אליה ולא ההפך.
<הדר ירדני: הנושא הזה הוא בהחלט על סדר היום במשרד.
יפעת שאשא ביטון: באחד הדיונים בוועדה כאשר עסקנו בנושא של הנגב והכפרים הלא מוכרים, זיהינו שמרבית האוכלוסייה שם כן מגיעה לטיפות החלב.
יפעת שאשא ביטון: השאלה אם במקרה של פגים יש לנו את האפשרות להגיע אליהם.
יוסף עטאונה: זה בדיוק העניין.
יוסף עטאונה: יש מרחק מאוד גדול ואנשים לא יכולים להגיע.
<הילה פיגל: אני ממינהל הסיעוד במשרד הבריאות.
<הילה פיגל: אני מדברת באופן כללי על הנושא של אחיות.
<הילה פיגל: חברתי ציינה כאן שיש מחסור מובנה באחיות במדינת ישראל, גם בנושאים אחרים וגם בפגים.
<הילה פיגל: אנחנו עושים מאמצים מאוד מאוד גדולים בתוך המשרד כדי לגייס כמות כמעט כפולה של אחיות כל שנה על מנת להגיע לשיעור הרצוי שלנו במדינת ישראל ולהתקרב עד כמה שניתן לממוצעים של ה-OECD.
<הילה פיגל: גם ברמה של אחיות מוסמכות, גיוס מאוד מוגבר והכשרה מוגברת של אחיות ברמה ארצית וברמה הלאומית.
<הילה פיגל: באופן ספציפי אנחנו עוסקים בתגבור ההכשרה של האחיות שהן ייעודיות לעבוד בפגייה.
<הילה פיגל: זאת אומרת, יש לנו קורסים ממוקדים.
<הילה פיגל: כל שנה מסיימות בסביבות שמונים אחיות כאלה שמקבלות גם ידע ומיומנויות ייחודיות וגם סמכויות.
יפעת שאשא ביטון: אגב, הן מסיימות והן נמצאות בפריסה ארצית?
יפעת שאשא ביטון: הרבה פעמים יש איזושהי התמקדות באזור המרכז.
<הילה פיגל: גם וגם.
<הילה פיגל: אנחנו נותנים מענה גם בפריסה ארצית אבל אם יש צורך באזור מסוים להכשרה מהירה ונקודתית של אחיות כאלה, למשל כאשר נפתחת פגייה חדשה, אנחנו פותחים קורס כזה ייעודי ונותנים להם את המענה.
<הילה פיגל: לגבי טיפות החלב בדרום וטיפות חלב בכלל.
<הילה פיגל: אחיות טיפות חלב כמובן מקבלות הכשרה ספציפית בנושא פגים ויש להן את הידע והמיומנויות לטפל ולתת את המענה הנדרש לפגים ולמשפחות שלהם.
<הילה פיגל: אותו דבר גם בפזורה בנגב, שם יש אחיות שיושבות בתוך טיפות החלב שנמצאות בתוך הפזורה ואנחנו יודעים שהמשפחות מגיעות אליהן.
יוסף עטאונה: את יודעת שלא בכל המקומות יש.
<הילה פיגל: נכון, וגם קשה להם להגיע.
<הילה פיגל: יש לנו פרויקט מאוד גדול במיקוד מנכ"ל, פרויקט של המשפחה הצעירה שממפה את הצרכים הייחודיים האלה באוכלוסיות הייחודיות האלה ואנחנו ננסה לתת את המענה הספציפי לנושא הזה.
<הדר ירדני: מעבר להכשרה הרגילה של האחיות, יש קורס ייעודי בנושא פגים אותו עברו שישים אחיות.
<הדר ירדני: יש לנו ניידות ובתכנית להפעיל משנה הבאה ניידות של טיפת חלב שיגיעו לאוכלוסייה.
<הדר ירדני: מעבר לזה, יש עבודת מטה בראשות המנכ"ל והמשנה למנכ"ל לטיפול בכל הנושא של טיפות חלב, הגיל הצעיר ומכונים.
יפעת שאשא ביטון: פרופסור בנימין בר-עוז.
<בנימין בר-עוז: שלום.
<בנימין בר-עוז: אני מנהל הפגיות בהדסה.
<בנימין בר-עוז: אני רוצה להעכיר את השמחה.
<בנימין בר-עוז: כאשר אומרים שיש תקנים, זה נחמד אבל אין מי שיאייש אותם.
<בנימין בר-עוז: בית חולים או משרד הבריאות אומר שנתנו עשרים תקנים, אבל אין מי שיבוא כי נאונטולוגיה הוא מקצוע קשה, הוא מקצוע דורש, גם הרופאים וגם האחיות לא כל כך ששים לבוא למקצוע הזה.
<בנימין בר-עוז: אם לא יהיה איזשהו תמרוץ מיוחד לאנשי המקצוע הזה, אנשים פשוט לא יבואו.
<בנימין בר-עוז: יש תקנים.
<בנימין בר-עוז: הנהלת בית החולים אומרת לי שיש לי תקנים אבל צריך לאייש אותם.
<בנימין בר-עוז: אין.
יפעת שאשא ביטון: אגב, אנחנו רואים את זה רוחבית בכל מה שקשור לרפואת ילדים.
יפעת שאשא ביטון: יצא לי לדבר על כך במליאה.
<בנימין בר-עוז: כן, גם ברפואת ילדים יש בעיה.
יפעת שאשא ביטון: יש לנו שם חוסר אמיתי.
<בנימין בר-עוז: מבחינת מודל התמרוץ.
<בנימין בר-עוז: מודל התמרוץ מבורך, בעיקר המודל של הצטיידות רוחבית של כל בתי החולים.
<בנימין בר-עוז: ברוב בתי החולים הכסף שנכנס למודל התמרוץ נשאב על ידי ההנהלה והוא לא צבוע לפגייה.
<בנימין בר-עוז: הם תמיד מוצאים איזשהו משהו.
<בנימין בר-עוז: עשינו לכם שיפוץ לפני שנתיים, אז זה הכסף עבור השיפוץ.
<בנימין בר-עוז: הכסף שלך מודל התמרוץ לא צבוע ולא מגיע לפגייה.
יפעת שאשא ביטון: זה נון לבית החולים.
יפעת שאשא ביטון: עוד לפני שאנחנו מתגלגלים הלאה על מי צריך לפקח.
<בנימין בר-עוז: אין שאלה בכלל.
יפעת שאשא ביטון: זה נון גדול לבית החולים שמקבל כסף עבור משהו מסוים ועושה בו משהו אחר.
<בנימין בר-עוז: אין שאלה.
<בנימין בר-עוז: אבל יש בית חולים אחד בארץ שאני מכיר שמנהל בית החולים קרא לאנשי הפגייה ואמר:
<בנימין בר-עוז: קיבלנו שניים וחצי מיליון שקלים בשבילכם, תגידו מה אתם רוצים לעשות.
<בנימין בר-עוז: כל השאר נשאב לתוך בית החולים להוצאות כאלה ואחרות.
<בנימין בר-עוז: בהדסה בכלל, בגלל המשבר, הכול הולך לאיזושהי קופה שלא ברורה לנו לגמרי.
יפעת שאשא ביטון: לגבי הדסה צריך לעשות חשיבה מחדש.
<בנימין בר-עוז: אני מקווה שהם יתחילו להתקוון כי בפגייה בהדסה עין כרם הפעם הם השקיעו.
יפעת שאשא ביטון: הוא מדבר בשם בית החולים שלו.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזה מאוד מאוד ברור.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמע גם את בתי החולים האחרים.
יפעת שאשא ביטון: אתה מתייחס לעניין של תמרוץ לכניסה למקצוע וגם לנושא של תקציב צבוע.
<בנימין בר-עוז: כן.
יפעת שאשא ביטון: פרופסור יוסף פרס, בבקשה.
<יוסף פרס: אני דווקא כן רוצה לברך את האיגוד הנאונטולוגי ואת משרד הבריאות על העבודה במודל הפגיות.
<יוסף פרס: זו הייתה השפעה מאוד חיובית שהכניסה אנרגיות מאוד חיובית לבית החולים.
<יוסף פרס: כמו שאמר כאן מר כבהה, זה שקיבלנו מענקים, אנחנו השקענו הרבה יותר כסף בקידום הפגייה שלנו מכפי שקיבלנו כי האמנו שכוח אדם, ציוד ושיפור תנאי העבודה ישפר את הטיפול בפגים.
<יוסף פרס: אני חושב שהייתה השפעה מאוד חשובה לפגייה שלנו.
<יוסף פרס: קלטנו מספר לא קטן של אחיות, והיו לנו גם מתמחים חדשים.
<יוסף פרס: נכון שהגיוס הוא לא פשוט, האטרקטיביות היא לא גדולה אבל בכל מקרה הצלחנו לגייס שני אנשים.
<יוסף פרס: אני חושב שנעשתה עבודה מאוד גדולה.
<יוסף פרס: לפי התוצאות הייתה ירידה משמעותית בזיהומים בפגייה וללא כל ספק ההשקעה הצדיקה את עצמה והראתה שיפור מאוד ניכר בעבודה והטיפול בפגים.
<יוסף פרס: שוב, תודה.
יפעת שאשא ביטון: אתה מרגיש שאנחנו נמצאים במגמה חיובית מבחינת התהליכים שנעשים בתחום הפגים בישראל?
<יוסף פרס: חד משמעית, כן.
<יוסף פרס: זו הגישה הנכונה ואני חושב שבשנים האחרונות, מ-2014, היה שינוי ניכר.
<יוסף פרס: זה לא סתם לתת כסף, הכסף ברובו צבוע וללא כל ספק זה מביא את התוצאות.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה פרופסור פרס.
יפעת שאשא ביטון: דוקטור שמואל צנגן.
<שמואל צנגן: בוקר טוב יפעת ותודה רבה שבחרת לנתב את הנושא הזה, כלומר, להקדיש את זמננו לטובת הנושא של הפג.
<שמואל צנגן: אני מסכים עם עמדת משרד הבריאות שזה יום חג כי יש הרבה הישגים ולצד ההישגים כמובן צריך להציג גם את האתגרים.
<שמואל צנגן: מבחינת הנתונים.
<שמואל צנגן: כפי שכבר הוזכר, 13 אלף פגים נולדו בשנה האחרונה במדינת ישראל, מתוכם כ-1,600 פגים מתחת למשקל של קילו וחצי ו-630 פגים זעירים שהם אפילו מתחת למשקל של קילו.
<שמואל צנגן: הישגים רבים נרשמו עד כה עבור הפגים ואני אציין רק את חלקם.
<שמואל צנגן: הנושא הזה - אני מחכה להתבשר על זה באופן רשמי – שיתווספו אחיות – לא מספיק – הוא צעד בכיוון הנכון וזה מעולה.
<שמואל צנגן: אני לא יודע אם אתם יודעים, אבל עומד לקום בנק חלב אם בישראל בשעה טובה.
<שמואל צנגן: אף פעם לא היינו כל כך קרובים לזה.
<שמואל צנגן: זה יהיה ממש בחודשים הקרובים וזאת בשורה.
<שמואל צנגן: מודל התמריצים שמשרד הבריאות מוביל כבר למעלה מארבע שנים הביא לשינויים מבורכים אבל התפקיד ביום חגיגי זה הוא לציין את ההישגים, לברך אותם ולהצביע על יעדים שאנחנו צריכים להמשיך לעשות ולפתח.
<שמואל צנגן: ברשותך, אני רוצה להתמקד דווקא בנושא של הפג בקהילה כי הבנתי שזה הנושא העיקרי.
<שמואל צנגן: הנושאים של הטיפול בפגים המאושפזים, אני מניח שנוכל להרחיב על כך בוועדות אחרות.
<שמואל צנגן: אני אוכל להרחיב כאן אבל אני רוצה להתמקד יותר באתגרים של הטיפול בפג בקהילה, במה שאנחנו קוראים רציפות הטיפול.
<שמואל צנגן: גם כאן אני זוכר שאנחנו יחד תוך כדי הוועדה בשנה שעברה התבשרנו שאכן הופץ ויצא חוזר בנושא רציפות הטיפול.
<שמואל צנגן: הנה נכנסת אורלי היקרה שכל כך תומכת בנו.
אורלי לוי אבקסיס: סליחה על האיחור.
אורלי לוי אבקסיס: היו פקקים מטורפים בדרך.
<שמואל צנגן: לגבי הנושא של רציפות הטיפול והטיפול בפג בקהילה.
<שמואל צנגן: כמו שאת זוכרת, יפעת, אנחנו התבשרנו על אישור והפצת החוזר בדיוק ביום הפג הקודם.
<שמואל צנגן: שנה חלפה, אנחנו מבינים ששנה במושגים של שינוי תהליכים זאת תקופה קצרה.
<שמואל צנגן: עוד מעט תשמעו את נציגי עמותת לה"ב, הורים למען הפגים, שעשו איזושהי עבודת סקר כדי לראות היכן באמת נמצאות הקופות על בסיס מה שמתוקף שנה מהפצת החוזר.
<שמואל צנגן: אני יכול לציין מהשטח, מהורים שאני משוחח אתם, שיש איזשהו באז חיובי והקופות כעיקרון נערכות במידות שונות של היענות ליישם את החוזר.
<שמואל צנגן: שלחנו מכתב למנכ"לי הקופות כדי שיבואו לכאן וישתפו אותנו בסטטוס, מה הם הספיקו לעשות.
<שמואל צנגן: אני כן יכול לומר מהשטח שקופת חולים מכבי וקופת חולים מאוחדת מתייחסות ברצינות רבה לחוזר.
<שמואל צנגן: הייתי שמח לשמוע אם יש נציגים אחרים.
יפעת שאשא ביטון: יש נציגים של הכללית ואנחנו בהחלט נאפשר להם להתייחס.
<שמואל צנגן: אם הם יוכלו לפרט מה הם עשו.
<שמואל צנגן: צריך לדרוש, משרד הבריאות צריך לדרוש, מהקופות להציג בשלב זה תכניות עבודה, האם יש רכזי תחום בכל קופה שמלווים את נושא הפגים, האם יש איזושהי טבלת מעקב, האם הם פגשו שש פעמים במשך השנה וחצי הראשונות את רופא הילדים, האם רופא הילדים הזה עבר הכשרה כמו שצריך, האם הם ראו את הפיזיותרפיסט, האם הם ראו את הריפוי בעיסוק, האם התזונאית ראתה אותם.
<שמואל צנגן: החוזר הוא מאוד מאוד מובנה ומה שצריך עכשיו זה לבקש מקופות החולים להציג תכניות עבודה.
<שמואל צנגן: עוד אני מציע, והוזכר הנושא הזה של מודל התמריצים לפגיות שהוא היה מודל התמריצים הראשון שמשרד הבריאות הנהיג והצליח, והוא מהווה מודל לחיקוי למודלים נוספים, להנהיג אולי מודל תמריצים כדי לתמרץ את הקופות להשקיע ביישום החוזר הזה.
<שמואל צנגן: אני חושב שהקופות מאוד ירצו גם לקבל מוניטין וגם להיות מתומרצות.
<שמואל צנגן: למשל, מחוז צפון של כללית נמצא במקום הראשון מבחינת יישום החוזר ודאגה לרווחתו, לעומת מחוז אחר – סתם דוגמה – של לאומית שנמצא במקום אחר.
<שמואל צנגן: אני חושב שזה רעיון מבורך.
<שמואל צנגן: הצגתי את זה למשרד הבריאות ואני חושב שהם עשויים לשקול את זה בחיוב לשנה הבאה.
<שמואל צנגן: תודה.
אורלי לוי אבקסיס: ראשית, תודה רבה לך על שהסכמת לקבוע את הדיון הזה.
אורלי לוי אבקסיס: מדי שנה בשנה אנחנו מציינים בכנסת וגם אנחנו עושים צ'ק ליסט, בודקים מה הספקנו לעשות ומה עוד נשאר.
אורלי לוי אבקסיס: במשך שש – אולי זו השנה השישית או השביעית – השנים שאנחנו מציינים כאן בכנסת, חלו תמורות בכל מה שקשור לנושא של הטיפול בפגים, ההתייחסות של מערכת הבריאות לפגים וגם אפילו של שוק העבודה.
אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת להודות שגם צנגן וגם לה"ב, ארגון ההורים, גם כאשר הילדים שלהם כבר גדולים, הם לא שוכחים את הרגע שבו הם היו במצוקה אמיתית ומלווים באופן אישי ממש את אותם הורים שנקלעו כי כולנו יודעים שזה לא משהו שאתה מתכנן, זה לא משהו שאתה מתכונן אליו אלא זה מופיע בהפתעה גמורה והזוגות האלו מגיעים למציאות בה הם לא באמת יודעים מה קורה אתם.
אורלי לוי אבקסיס: בצ'ק ליטס הזה באמת הצלחנו לתקן גם את העיוות הגדול של אותם הורים לילדים שנאלצים לשהות בבית החולים בגלל שהילד נכנס לאשפוז.
אורלי לוי אבקסיס: בעבר לא היו מקבלים תשלום והפרשות על אותם ימים וחופשת הלידה הייתה נגמרת עוד לפני שיצאו מבית החולים.
אורלי לוי אבקסיס: את זה אני שמחה לומר שתיקנו והיום עבור כל אשפוז ילוד, לא רק פגים, אותם הורים יכולים לישון בשקט לפחות בכל מה שקשור לפן הכלכלי.
אורלי לוי אבקסיס: הוצאות של משפחה שנקלעת למצב כזה הולכות וגדלות.
אורלי לוי אבקסיס: גילינו שלא מעט נשים עזבו את מקום העבודה שלהן ולא חזרו לשם.
אורלי לוי אבקסיס: גם אם חופשת הלידה הסתיימה, אתה ממשיך להיות הורה ואפילו עובד סיעודי כי כשאתה מגיע הביתה, אין לך את הצוות ואתה הופך להיות הצוות, אתה ובני משפחתך.
אורלי לוי אבקסיס: גם לגבי התקינה השתפרנו, גם לגבי החיסונים השתפרנו אבל יש עוד דרך ארוכה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על ילדים שאם אנחנו לא ניתן להם את הטיפול המיידי, הם כבר כאן.
אורלי לוי אבקסיס: הילדים האלה הגיעו לעולם.
אורלי לוי אבקסיס: בטיפול לא נכון או באי הכנת ארגז הכלים הנכון, אנחנו נגרום לכך שהילדים האלה יסבלו מליקויים שילוו אותם לאורך כל החיים.
אורלי לוי אבקסיס: יש כאן טרגדיה אישית גדולה מאוד למשפחה ולילדים האלו אבל יש כאן גם חלם כלכלי כי כל לקות כזאת בסופו של דבר תביא את המדינה להוציא כסף כדי ללוות את הילדים האלה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים לזכור שגם מבחינת התקינה, למרות שהוספו תקנים לטיפול נמרץ ילודים, עדיין יש מחסור מטורף ביחס למדינות המערב.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים לזכור שכאשר אנחנו לא שמים לב או לא נותנים מספיק כוח אדם לאותן מיטות בפגיות, אנחנו מעבירים זיהומים מאחד לשני.
אורלי לוי אבקסיס: לכן הנושא של הזיהומים הוא כל כך מסוכן לאותם ילדים אבל זה לא נגמר רק בזה.
אורלי לוי אבקסיס: תחשבו על אותם אנשים שעובדים במחלקות האלו, על הטירוף במקום.
אורלי לוי אבקסיס: יש שם נוכחות 24/7, לא כיפור, לא שבתות, לא חגים.
אורלי לוי אבקסיס: הם נמצאים במצב שהם יכולים להיות מוקפצים כל פעם והם לא יכולים לעשות השלמת הכנסה בכל מיני קליניקות פרטיות כאלו ואחרות.
אורלי לוי אבקסיס: אם אנשים הולכים למקום הזה, הם הולכים ממקום של שליחות וצריך לתגמל אותם.
אורלי לוי אבקסיס: צריך להבין שלנו יש אינטרס לתמרץ אנשים טובים שיגיעו להיות נאונטולוגים או אחיות בטיפול נמרץ ילודים וכדומה כי זה כוח האדם שאנחנו לא יכולים לאפשר לעצמנו לאבד.
אורלי לוי אבקסיס: לגבי הנושא של המעקב אחרי הפגים בקהילה.
אורלי לוי אבקסיס: לא יתכן שיש כאן ילדים שיצאו מבית החולים וארבעה חודשים לא הסתכלו עליהם.
אורלי לוי אבקסיס: לא בדקו את ההתפתחות שלהם, לא בדקו את העיכובים וכולי.
אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מדברים על פגים, אנחנו לא יכולים להסתכל על אותו סרגל שמודד את הילדים שנולדו בתאריך הנכון.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא אותו סרגל ובטח לא אותם כלים כדי להתמודד.
אורלי לוי אבקסיס: דוקטור צנגן, יושב ראש איגוד הנאונטולוגים בישראל, עושה עבודה מצוינת.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עשינו מהפכה עם כל מודל הכוכבים שהיום מתגאה בו משרד הבריאות אבל בואו נציין במה זה התחיל.
אורלי לוי אבקסיס: זה התחיל בכך שאנחנו ביקשנו לצבוע את הכספים שהמדינה מעבירה לפגיות וגילינו שמנהלי בתי החולים עושים שם סוג של הסבה של הכסף לכל מיני מחלקות אחרות.
אורלי לוי אבקסיס: לא יכולנו לצבוע את הכספים, לא היה לזה מספיק היתכנות מבחינת משרד האוצר ומשרד הבריאות, אז יצרנו יש מאין מודל כזה שבעצם בא לעודד את מנהלי בתי החולים שאם ישקיעו בפגיות, הם יקבלו אקסטרות, ואם הציונים יהיו טובים, הם יקבלו אקסטרות.
אורלי לוי אבקסיס: כשאני שומעת את מולי צנגן מדבר על אולי להציג מודל דומה לקופות החולים, אני שואלת קודם כל, לפני הכול, מהו מעמדו של חוזר מנכ"ל.
אורלי לוי אבקסיס: האם יכולות הקופות להתעלם מאותו חוזר מנכ"ל?
אורלי לוי אבקסיס: מה הכוח שיש למשרד הבריאות לעקוב אחרי אותן קופות אם הן קיימו או לא קיימו את חוזר המנכ"ל?
אורלי לוי אבקסיס: האם זה רק מן הפה אל החוץ?
אורלי לוי אבקסיס: האם יש ביקורת אם זה מיושם?
אורלי לוי אבקסיס: מה משרד הבריאות בודק ועושה ביחס לאותו חוזר מנכ"ל שהוציאו מתוך משרד הבריאות?
אורלי לוי אבקסיס: מישהו מבקר אותם?
אורלי לוי אבקסיס: מישהו בודק אם מספר הרופאים גדל?
אורלי לוי אבקסיס: מישהו בודק אם ההכשרות הן הכשרות מתאימות?
אורלי לוי אבקסיס: מישהו בודק האם הילדים האלו באמת מקבלים את הטיפול הראוי כדי שלא יסחבו לקויות אחר כך שילוו אותם כל החיים?
אורלי לוי אבקסיס: אני שואלת את משרד הבריאות.
אורלי לוי אבקסיס: ברגע שהוצאתם חוזר מנכ"ל, מה קורה?
אורלי לוי אבקסיס: אתם בודקים אותם?
אורלי לוי אבקסיס: אתם מענישים את מי שלא עומד בחוזר?
יפעת שאשא ביטון: נאמר כאן לפני כן שיש תכנית בקרה.
יפעת שאשא ביטון: אגב, אני לגמרי מזדהה עם הדברים.
יפעת שאשא ביטון: כשדיבר דוקטור צנגן, אמרתי בצד שמוזר לי שצריך לתמרץ גוף כדי שיעשה את העבודה שלו.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, אנחנו נמצאים באיזשהו מקום שאנחנו צריכים לתמרץ את האנשים לעשות את מה שברור לנו שהם צריכים לעשות.
יפעת שאשא ביטון: הקופות ציינו שבשנת 2018 יש תכנית בקרה מאוד מובנית ואנחנו מקווים שאכן זה יהיה.
יפעת שאשא ביטון: הן הבטיחו שבשנה הבאה הן יבואו לעדכן.