GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו כחברי כנסת צריכים להיאבק בעניין של המצ'ינג בהסעות התלמידים, כי ועדות ההשמה שהן ברשויות המקומיות, מעבירות את התלמידים למקומות שהם לא תמיד מתאימים להם, אלא מטעמי חיסכון, כי הם רוצים להוביל אותם באותה הסעה ולא לקחת אותם בהסעה אחרת, כי זה יעלה להם יותר והם לא מקבלים עבור זה או שהם משלמים מהתקציב של העירייה את העניין של המצ'ינג.
עיסאווי פריג': מה זה קשור למצ'ינג?
יפעת שאשא ביטון: על כל הוצאה נוספת הרשות גם משלמת מצ'ינג, אבל לא משנה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בדיוק.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני מבקש בכלל - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר, ועדות ההשמה באות ואומרות תשמע, אני צריך להעביר את התלמיד הזה למוסד שהוא רחוק כמה קילומטרים מפה ויש לי אפשרות במוסד לא בדיוק מתאים, הוא יותר קרוב ואז מעביר אותו ליותר קרוב כדי לחסוך.
יפעת שאשא ביטון: לא, פעם אחת זה לא הדיון.
יפעת שאשא ביטון: דבר שני, אתה יודע מה, הלוואי שהיו מסדרים את זה ככה.
יפעת שאשא ביטון: בוא נגיד זה היו הצרות הקטנות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו דנו בוועדת החינוך בנושאים האלה במיוחד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: במשפט אחרון אני אומר, עיריית ירושלים מחויבת לתת את אותו שירות לכל הילדים, כל עוד שהעניין הפוליטי לא נפתר ולא הייתה התנתקות ממזרח ירושלים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כל עוד שזה לא מנותק, זה באחריות עיריית ירושלים ועד אז היא צריכה לתת שירות שוויוני לכולם.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, תודה רבה חבר הכנסת חאג' יחיא.
יפעת שאשא ביטון: אני רק מוכרחה לומר שהסיפור הגדול הוא שלוקחים ילדים שנמצאים בקצוות – לפחות ממה שאני קראתי – אנחנו תיכף נשמע את הרשות, ומכנסים את כולם על אותו מסלול, כשבעצם סביר היה לפצל את אותו מסלול.
יפעת שאשא ביטון: הבנתי שבחלק מהמקרים גם משרד החינוך היה מוכן למהלך הזה.
יפעת שאשא ביטון: הרשות החליטה שלא, אבל אני לא אקבע עובדות עד שאנחנו לא נשמע את הרשות בעצמה, מציגה את הדברים.
יפעת שאשא ביטון: לפני כן אני רק רוצה לשמוע את ד"ר הדר ירדני, שתציג את מה שקורה במעונות יום השיקומיים ולאחר מכן נשמע את משרד החינוך והרשות המקומית.
<הדר ירדני: תודה על שהזמנתם אותי.
<הדר ירדני: אני רוצה להגיד שאני יושבת פה ואני שומעת את כל אותם דברים שיש לי להגיד לגבי פעוטות שמוסעים למעונות יום שיקומיים ואני מדברת על גילאי חצי שנה עד שלוש שנים.
<הדר ירדני: יש לנו את התקנות להסעה בטיחותית של פעוטות וילדים שיצאו בשנת 2014, מאד מובנה, מאד ברור מה צריך לקרות.
<הדר ירדני: אני לא רוצה להיכנס לנושא המחסומים, אבל אני רוצה להגיד שבהחלט יש רכיבה על הנושא הזה והרבה מאד נהגים שמתעקשים להגיע מוקדם להוציא את הילדים מהמעונות בטענה שהם יתקעו במחסומים, שזו גם בעיה שצריך לפתור אותה.
<הדר ירדני: ילדים שלא מוכנים לבוא לקחת אותם מהבית.
<הדר ירדני: ילדים שבסוף היום מורידים אותם במקומות שלא צריכים להוריד אותם, שגם זה קרה לנו.
<הדר ירדני: אנחנו יודעים שמחליפים רכבים לפני ההגעה למעון, כי הם יודעים שאנשי המעון ייצאו מהמעון להסתכל ומחליפים רכבים רחוב ליד, כדי שיגיע כביכול האוטו המתאים עם הפעוטות למעון עצמו.
<הדר ירדני: יש הרבה מאד בעיות בהסעות בכל הארץ, אבל יש לנו בעיקר הרבה מאד בעיות עם נהגים ומלווים שמתחלפים כל הזמן במעונות יום שיקומיים, באזור שאנחנו מדברים בו.
<הדר ירדני: אז אני אשמח מאד אם הדיון יכלול גם את מעונות היום השיקומיים.
עיסאווי פריג': גברתי יושבת הראש, רק הערה.
עיסאווי פריג': הבעיה של ההסעות קיימת בכל המדינה, בכל היישובים, בכל החברה.
יפעת שאשא ביטון: אמרתי, אמרתי.
עיסאווי פריג': אבל כאן החריג הוא בהיקף.
עיסאווי פריג': ההיקף הוא - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, אני אמרתי את זה בראשית דבריי.
יפעת שאשא ביטון: אני רק רוצה שלא נתבלבל כאן.
יפעת שאשא ביטון: נהגים וחברות הסעות לא קובעים מתי הם מגיעים ומתי הם צריכים להוציא את הילד ועם איזה רכב הם צריכים להסיע אותם, אלא מי שקובע את זה זה בעצם תקנים ונהלים של משרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: מי שצריך לאכוף את זה זה הרשות המקומית.
יפעת שאשא ביטון: אז בואו נרגע לא נזרוק את האחריות למי שהוא בעצם הש"ג, שחמור כשלעצמו שהם מרשים לעצמם לעשות דברים כאלה, אבל אם אנחנו נהיה עם הילד על הדופק ולא נאפשר להם לעשות את כל התרגילים האלה, אז אני בטוחה שנוכל לצמצם את התופעה.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה הדר על הדברים הבאמת חשובים וגם הנורא מקוממים האלה.
יפעת שאשא ביטון: נתחיל עם השלטון המקומי, עם הרשות המקומית.
יפעת שאשא ביטון: נציג ירושלים.
יפעת שאשא ביטון: מי מציג את הדברים?
<אוריאל אלבז: בוקר טוב.
<אוריאל אלבז: אוריאל אלבז, מנהל אגף משאבי חינוך בעיריית ירושלים.
<אוריאל אלבז: מערך ההסעות זה - - -
עיסאווי פריג': אתה אחראי גם על מערך ההסעות?
<אוריאל אלבז: גם.
<אוריאל אלבז: כן.
יפעת שאשא ביטון: בואו נקשיב.
<אוריאל אלבז: לשמאלי אבי גיספאן, הוא מנהל מערך ההסעות.
<אוריאל אלבז: המערך הזה נמצא באגף שלי, באחריותי.
<אוריאל אלבז: עיריית ירושלים מפעילה מערך גדול מאד של הסעות, במורכבות מאד מאד גדולה ובמיוחד במזרח העיר.
<אוריאל אלבז: סך הכל רק כדי לסבר את האוזן, אנחנו מסיעים כ-17,000 תלמידים.
<אוריאל אלבז: מערך עצום, בהיקף כספי של 145 מיליון שקלים בשנה.
<אוריאל אלבז: אנחנו כל הזמן נמצאים בתהליך של לשפר את המערך הזה, שהוא מאד מאד מורכב, גם מבעיות אובייקטיביות שהציגו פה.
<אוריאל אלבז: סוגיית מחסומים ושיבושים כמעט יום יומיים שיש לנו על הצירים, שאנחנו, אין לנו בלתם.
<אוריאל אלבז: שם אנחנו צריכים לנסוע ואין לנו אלטרנטיבות.
<אוריאל אלבז: עיריית ירושלים מתוקצבת ממשרד החינוך בסכום מסוים לכל תלמיד ואנחנו בסופו של יום צריכים להסיע באיזו שהיא יעילות מסוימת את המערך הזה ולא לפרוץ אותו לחלוטין.
<אוריאל אלבז: עיריית ירושלים מסבסדת ב- - - 50% את מערך ההסעות הזה.
<אוריאל אלבז: אנחנו עשינו - - -
יפעת שאשא ביטון: 50%?
יפעת שאשא ביטון: המצ'ינג במשרד החינוך?
<אוריאל אלבז: אנחנו פה שקל מול שקל.
יפעת שאשא ביטון: 25% למה 50%?
<אוריאל אלבז: לא, לא.
<אוריאל אלבז: זה ברווחה מה שאת מדברת.
<אוריאל אלבז: זה הסעות שנמצאות ברווחה ושם אנחנו מתוקצבים יותר גבוה – 75%.
<אוריאל אלבז: אבל כל שאר ההסעות - - -
עיסאווי פריג': תעשו סדר, שנבין, יפעת.
עיסאווי פריג': אני רוצה.
יפעת שאשא ביטון: בכמה אתם צריכים לסבסד מבחינת מצ'ינג?
<אברהם גיספאן: ב-50%.
<אברהם גיספאן: שקל מול שקל.
יפעת שאשא ביטון: ב-50%?
<אוריאל אלבז: אנחנו מסבסדים - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה שווה בדיקה, כי אנחנו יודעים שזה 25%.
יפעת שאשא ביטון: יש פה נציג משרד החינוך, תיכף אנחנו נשמע.
<אברהם גיספאן: משרד החינוך פה, הוא יאשר את דברי.
עיסאווי פריג': רק ברשותך, מה-17,000 תלמידים – כמה מתוכם במזרח ירושלים?
<אברהם גיספאן: 11,000.
עיסאווי פריג': כמה?
<אוריאל אלבז: במזרח העיר יש לנו - - -
<שמעון אבני: אבל במזרח העיר הם מסיעים גם חינוך רגיל, לא רק חינוך מיוחד, בסדר?
<שמעון אבני: צריך לשים את הדגש על זה גם כן.
<אוריאל אלבז: שנייה, אני אתייחס לזה.
עיסאווי פריג': לא, לא, בוא, אל תבלבל אותנו, אני מבקש, כבודו.
יפעת שאשא ביטון: לא, הוא לא מבלבל.
יפעת שאשא ביטון: בואו תשאלו שאלות ממוקדות, הם יתנו לנו תשובות ממוקדות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא אומר 11,000, אבל זה כולל הסעות רגילות.
יפעת שאשא ביטון: תקשיבו רגע, סליחה רגע, אי אפשר לנהל פה כמה דיונים.
יפעת שאשא ביטון: גם חברי הכנסת, אין לי בעיה שתשאלו שאלות, כי זו המשמעות של הדיון, לנסות להבין את הדברים לעומק, אבל תשאלו שאלות ממוקדות ואחד אחד, אחרת אנחנו נפספס.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, עיסוואי.
עיסאווי פריג': אתה ציינת, אני מצטט מה ש/אמרת – ישנם 17,000 תלמידים שאנחנו מסיעים בהסעות מיוחדות.
יפעת שאשא ביטון: לא מיוחדות, בהסעות בכלל.
<אוריאל אלבז: בכלל.
עיסאווי פריג': בכלל.
עיסאווי פריג': אז יפה, אז אני אשאל את השאלה אחרת.
עיסאווי פריג': כמה הסעות של תלמידים בעלי צרכים מיוחדים יש בירושלים?
עבד אל חכים חאג' יחיא: במזרח ירושלים.
<אוריאל אלבז: 3,000 ילדים.
עיסאווי פריג': אז יש לנו בירושלים 3,000 ילדים בעלי צרכים מיוחדים שמקבלים הסעות?
<אוריאל אלבז: כן, כן.
יפעת שאשא ביטון: לא, אבל אתה מדבר רק על מזרח ירושלים.
עיסאווי פריג': אני לא הגעתי למזרח.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא בסך הכל דיבר על 17,000.
<אוריאל אלבז: בכל ירושלים - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: 3,000.
<שמעון אבני: בכל ירושלים, מזרח ומערב – כמה אתה מסיע חינוך מיוחד?
<אוריאל אלבז: 7,000 תלמידים.
יפעת שאשא ביטון: 7,000 חינוך מיוחד – 3,000 מתוכם הם במזרח ירושלים?
<אוריאל אלבז: נכון.
עיסאווי פריג': אז תענה לי על השאלה, שאני אבין.
עיסאווי פריג': 7,000 חינוך מיוחד, מוסעים בירושלים בכלל, מתוכם 3,000 במזרח ירושלים.
עיסאווי פריג': הבנתי.
<קריאה: גם מזרח וגם מערב.
עיסאווי פריג': לא.
<שמעון אבני: 7,000.
<אברהם גיספאן: אני אסביר לך.
<אברהם גיספאן: יש ילדים ממזרח העיר שנוסעים גם למערב העיר.
יפעת שאשא ביטון: בסדר, לא משנה, אבל הם גרים במזרח ירושלים, זה מה שחשוב.
עיסאווי פריג': יעני כמה ערבים מתוך ה-7,000?
עיסאווי פריג': אני אשאל את זה ככה.
<שמעון אבני: 3,000.
עיסאווי פריג': בסדר.
יפעת שאשא ביטון: למה, אין ערבים במקומות אחרים בירושלים?
עיסאווי פריג': לא, הם מדברים ביניהם.
יפעת שאשא ביטון: לא, שנתחייב על זה עכשיו.
עיסאווי פריג': לא, הם מדברים.
<אוריאל אלבז: בהמשך לדבר הזה, עיריית ירושלים הקימה מערך מלווים כדי לשפר את השירות ואת ההשגחה על הילדים בכל זמן הנסיעה.
<אוריאל אלבז: עיריית ירושלים מהשנה האחרונה מפעילה מערך של מלווים, שמופעל על ידינו, וזה בשונה ממה שהיה בעבר, שהמלווים היו מופעלים על ידי ההסעות עצמן.
<אוריאל אלבז: יכולת ה - - - שלנו הייתה נמוכה מאד עד אפסית.
<אוריאל אלבז: היום אנחנו עם מלווה בכל הסעה ואנחנו יודעים בצורה אמיתית זמנים, פעולות חריגות אם קורות בהסעה.
<אוריאל אלבז: אנחנו יודעים בצורה מאד ברורה מה קורה בהסעות האלה.
<אוריאל אלבז: ושוב, זה בהשקעה עצומה של עיריית ירושלים.
<אוריאל אלבז: אנחנו יצאנו למכרז במזרח.
<אוריאל אלבז: זאת השנה השנייה שאנחנו מפעילים עם המזרח האחרון שהיה.
<אוריאל אלבז: המכרז שיצא בא לפתור כמה בעיות מאד מבניות בהקשר הזה של ההסעות במזרח ירושלים.
<אוריאל אלבז: לא את הכל הצלחנו לפתור.
<אוריאל אלבז: יש לנו בעיה גדולה מאד עם מתמודדים במזרח.
<אוריאל אלבז: בוא נאמר אין מתמודדים במזרח.
<שמעון אבני: קבלנים?
<אוריאל אלבז: קבלנים.
<אוריאל אלבז: ואנחנו - - -
עיסאווי פריג': מה הבעיה?
<אברהם גיספאן: אין מתמודדים.
<אוריאל אלבז: אין מתמודדים מסיבות שלא ניכנס אליהן.
<שמעון אבני: לא ניגשים למכרזים.
<אוריאל אלבז: לא ניגשים למכרז, אוקיי?
<אוריאל אלבז: זה מערך הסעות מאד מאד גדול.
<אוריאל אלבז: לצערנו אנחנו לא מצליחים לפצל אותו לכמה מפעילים.
<אוריאל אלבז: יש התמודדות מאד מאד מסוימת.
<אוריאל אלבז: אנחנו עברנו קיץ מאד מורכב עם הסיפור הזה, מאחר שעלו חשדות לאי סדרים ובתוך האי סדרים האלה והקשיים בתוך החברה, עשינו כל מאמץ כדי להמשיך ולהפעיל את ההסעות האלה בצורה סדירה.
<אוריאל אלבז: יש לנו פה בעיה אמיתית עם חברות מפעילות במזרח העיר, שאנחנו גם במכרז המורכב הזה שיצאנו אליו בניסיון לפצל את זה, לא הצלחנו לפצל את זה.
<אוריאל אלבז: לא הצלחנו לפצל את זה.
יפעת שאשא ביטון: בוא רגע נשים את האצבע.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שחברות ההסעות כיום, מתוקף מה שהמציאות בעצם יצרה, הן חברות של תושבים מהמזרח?
<אוריאל אלבז: כן, שהם מסיעים את הגוש הגדול ששם בוא נאמר עיקר הבעיות שלנו.
<אוריאל אלבז: יש לנו את הבעיות - - -
עיסאווי פריג': אולי תפרט יותר.
עיסאווי פריג': אני באמת רוצה להבין בכדי לנסות לעזור.
יפעת שאשא ביטון: הוא אומר לך את זה מפורש.
עיסאווי פריג': לא, הוא בוחר את המילים - - -
יפעת שאשא ביטון: ומה שהוא לא פרש, אני פרשתי.
יפעת שאשא ביטון: הנה, אני לא בוחרת מילים, אני אומרת לך.
עיסאווי פריג': בסדר, שאני אבין.
יפעת שאשא ביטון: יש להם בעיה לגייס קבלנים שיבואו להתמודד במזרח מכל מיני סיבות שאנחנו יכולים לנחש אותן, או לא לנחש, להבין אותן.
יפעת שאשא ביטון: הקבלנים שהיום נמצאים שהם הם ברובם אנשים ממזרח ירושלים שמפעילים את מערך ההסעות.
יפעת שאשא ביטון: אולי אתם תוכלו לעזור, שהם יהיו קצת יותר ממושמעים ואחראים גם לילדים שלהם.
יפעת שאשא ביטון: והם עכשיו, גם שהם רוצים לפצל לצורך העניין כדי לרווח קצת את המערך שם, הם לא מצליחים כי אין מי שיעשה את זה.
יפעת שאשא ביטון: הוא אמר את זה ברחל בתך הקטנה.
עיסאווי פריג': יש כאן קבלנים שעוסקים בהסעות, בין הנוכחים?
<אוריאל אלבז: הוא לא נמצא כנציג ההסעות, הוא נמצא כנציג ארגון חברות ההסעה.
<אוריאל אלבז: הוא חבר הנהלה.
יפעת שאשא ביטון: נשמע אותם אחר כך.
<אוריאל אלבז: בגדול אלה הבעיות האובייקטיביות שלנו.
<אוריאל אלבז: אנחנו בתוך מערך האילוצים הזה, מפעילים מערך מאד גדול כדי להבטיח וכדי לאפשר את התוצאה הכי טובה שאנחנו יכולים.
<אוריאל אלבז: ועדיין ישנן בעיות ואנחנו לא מתעלמים מהן.
<אוריאל אלבז: אמרתי, אחד מהאילוצים שלנו זה להפעיל בצורה יעילה את המערך הזנה, וכשיש לנו עיכובים לאורך הדרך, אנחנו מגיעים למצב שיש לנו מסלולים ארוכים.
<אוריאל אלבז: הפיצול הזה בעיקרו לא תמיד יכול לפתור את הבעיה, אבל בעיקרון זה גם הגדלת העלויות בצורה מאד מאד משמעותית, כשעיריית ירושלים כבר מממנת ב-50% את ההסעות האלה.
<אוריאל אלבז: זאת אומרת שאם אני לוקח הסעה, כשהממוצע שלנו היום בהסעות זה שמונה תלמידים, שזה לא גבוה, ואני צריך לפצל אותם לארבעה תלמידים, זאת אומרת שאני משלם רכב נוסף ומעלה את העלות שאני מסבסד כל ילד אחרי ההשתתפות של משרד החינוך בצורה מאד מאד מאד גבוהה.
<אוריאל אלבז: עם כל זאת, אנחנו לא נמנעים מלעשות את זה, במקרים שאנחנו מבינים שההיבט של העיכובים לאורך הדרך הוא מצומצם יחסית.
<אוריאל אלבז: ויש בעיה אמיתית של מסלול ארוך.
<אוריאל אלבז: אנחנו בהחלט מפצלים ויורדים גם מתחת לכך וסופגים את העלויות האלה.
עיסאווי פריג': יש לי שתי שאלות בבקשה.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לגבי הסייעות.
יפעת שאשא ביטון: גם מזרח ירושלים, המלוות - - -
<אוריאל אלבז: מלווים.
יפעת שאשא ביטון: מלוות, מלווים.
יפעת שאשא ביטון: הם של הרשות המקומית?
<אוריאל אלבז: בהחלט.
יפעת שאשא ביטון: והם גם תושבי מזרח ירושלים גם כן?
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת ואני מבינה את המורכבות של הסיטואציה שאנחנו נמצאים בה, אבל אני אעלה בפניכם חשש.
יפעת שאשא ביטון: קשר השתיקה והצורך לשמור אחד על השני, אתם לא חוששים שהמידע לא מגיע אליכם עד הסוף?
יפעת שאשא ביטון: כי מעלה פה הגברת, ד"ר הדר ירדני, סוגיה של החלפת רכבים תוך כדי או כל מיני שטיקים שעושים באמצע.
יפעת שאשא ביטון: אני לא בטוחה שלמלווה יהיה את האומץ להתמודד מול נהג הסעות או חברת הסעות שהיא חיה איתם, ולבוא ולהציג את הדברים.
יפעת שאשא ביטון: סליחה על הישירות, אבל צריך להגיד את זה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן צריך פיקוח, לא צריך מלווה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך פיקוח על ההסעות ובכל רשות מקומית יש אנשים.
יפעת שאשא ביטון: מה, הוא ייסע עם כל הסעה?
<אוריאל אלבז: אני אומר בעניין הזה.
<אוריאל אלבז: אלף אנחנו נכנסנו להפעלה של המלאים רק ב-1 בספטמבר האחרון.
<אוריאל אלבז: לפני כן היינו ברמה של פיילוט ולא בהפעלה מלאה.
<אוריאל אלבז: אנחנו עושים תהליך מיון מאד מא'ד מסודר ומאד קפדני בעניין הזה.
<אוריאל אלבז: להגיד שאנחנו במאה אחוז - - -
יפעת שאשא ביטון: יכולים לשלוט בזה.
<אוריאל אלבז: עם כוח האדם שאנחנו רוצים ויכולים לשלוט, לא.
<אוריאל אלבז: אחד הפתרונות שאנחנו מקדמים כרגע ואנחנו כבר עם חברה שזכתה במכרז, זה להפעיל אפליקציה שכל מלווה בעצם עולה עם מכשיר להסעה ובאמצעות Gis אנחנו מפעילים מערך בקרה, שיודעים בכל רגע, כל הסעה בזמן אמת, איפה היא נמצאת, מי עלה ומי ירד.
<אוריאל אלבז: אנחנו הולכים להשקיע בזה המון כסף, אבל זה כדי לשפר את המערך הזה.
<אוריאל אלבז: זאת אומרת אנחנו מייצרים פתרונות שמעבירים אלינו יותר ויותר שליטה כדי לפקח על ההסעות האלה בצורה יותר טובה.
<אוריאל אלבז: החברה, החברות שעובדות באזור הזה יודעות את זה.
<אוריאל אלבז: זה מקשה עלינו מאד את ההתמודדות איתן, כי אנחנו יודעים שברגע שאנחנו מפעילים יותר פיקוח, אז כל מיני פוילישטיקים שיכולים להיות כדי לשפר את הרווחיות שלהם, או לצמצם את ההוצאות שלהם, זה הולך ומצטמצם.
<אוריאל אלבז: ברור לנו שעם הפעלת האפליקציה הזאת, אנחנו נעמוד באיזו שהיא סיטואציה חדשה.
<אוריאל אלבז: או שאנחנו מצליחים ואולי יהיה פה איזה שהוא סיוע לפצח את הסיפור הזה, שכמעט תמיד אנחנו מוצאים חברה אחת מתמודדת בגזרה, ואנחנו מצליחים להכניס יותר חברות ולהכניס תחרות בעניין הזה; או שתמשיך להיות לנו התמודדות קשה, אבל זה מה שיש לנו.
עיסאווי פריג': אוריאל, יש לי שתי שאלות, ברשותך.
יפעת שאשא ביטון: תודה אוריאל.
עיסאווי פריג': בירושלים חיים 850,000 תושבים כמעט, מתוכם כמעט 300,000 ערבים, נכון?
עיסאווי פריג': זה לא דבר חדש.
עיסאווי פריג': 50 שנה הנתון הזה קיים בשטח.
עיסאווי פריג': האם במערך אצלכם בעירייה יש לך ממונה על ההסעות לחינוך מיוחד של החברה הערבית במזרח ירושלים?
<אברהם גיספאן: הוא יושב פה.
<אוריאל אלבז: יושב פה פאיז, הוא האיש שמטפל בכל מזרח העיר.
עיסאווי פריג': שנייה.
עיסאווי פריג': פאיז, אתה אחראי על ההסעות במזרח ירושלים, מאד חשוב לי לשמוע אותך.
עיסאווי פריג': השאלה השנייה, אוריאל, האם מספר התלונות שהמחלקה אצלכם מקבלת מהתושבים היהודים בירושלים זהה למערך התלונות של התושבים במזרח ירושלים?
<שמעון אבני: לדעתי היהודים מתלוננים יותר.
עיסאווי פריג': אני רוצה לשמוע.
<קריאה: אני דווקא חושב שזה הפוך.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לשמוע אם יש לך נתון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: תשובה אמיתית ולא פוליטית.
עיסאווי פריג': לא, אני רוצה לעזור.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, כי מי שענה הוא לא צד בעניין הזה.
יפעת שאשא ביטון: הוא לא ענה פוליטית, זאת עובדה.
יפעת שאשא ביטון: יהודים מתלוננים יותר.
<שמעון אבני: זו עובדה.
<שמעון אבני: אני מקבל את התלונות.
<שמעון אבני: אני אומר לך שיש יותר תלונות מיהודים מאשר מערבים.
<שמעון אבני: עובדתית.
<שמעון אבני: לא פוליטית ולא כלום.
עיסאווי פריג': יש יותר?
עיסאווי פריג': לא, אנחנו לא דיון פוליטי, חברים.
<שמעון אבני: אני אומרת עובדתית, עובדתית.
יפעת שאשא ביטון: אתה ממשרד החינוך, נכון?
יפעת שאשא ביטון: תיכף נעביר את רשות הדיבור למשרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: אוריאל, אתה רוצה להשיב על מה ששאל חבר הכנסת?
יפעת שאשא ביטון: אז רגע, תן לו להשיב, אחר כך נשמע את משרד החינוך.
עיסאווי פריג': יש לי עוד שאלה.
יפעת שאשא ביטון: רגע, כמה שאלות?
<שמעון אבני: תיתן לו להשיב.
עיסאווי פריג': אני ביקשתי דיון.
יפעת שאשא ביטון: בסדר גמור, אבל דיון זה שגם הם ישיבו.
יפעת שאשא ביטון: אי אפשר לנהל דיון מונולוג.
עיסאווי פריג': אז נו, אז בואו נסגור את זה, נסגור את הבסטה ונלך.
עיסאווי פריג': יפעת, אני ביקשתי דיון.
יפעת שאשא ביטון: לא, אין שום בעיה.
עיסאווי פריג': אז זכותי גם לשאול את השאלות בכדי להבין.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת עיסוואי פריג', אני לא זוכרת שעצרתי אותך בכל השאלות עד עכשיו.
יפעת שאשא ביטון: יש דיון ויש מונולוג.
יפעת שאשא ביטון: כדי שלא ננהל רק מונולוג - - -
עיסאווי פריג': זה לא מונולוג, זה שאלות להבהרה.
יפעת שאשא ביטון: אז רגע, אתה תקבל את ההזדמנות לשאול את כל השאלות.
יפעת שאשא ביטון: לא תצא מפה עם שום שאלה ששמרת, אבל תן לנו רגע גם לשמוע.
יפעת שאשא ביטון: אוריאל, אתה רוצה להשיב?
<אוריאל אלבז: רמת התלונות במערב היא יותר גבוהה.
עיסאווי פריג': יותר גבוהה.
<אוריאל אלבז: ולמה?
<אוריאל אלבז: סוגיה של מודעות.
<אוריאל אלבז: בעיקר אני חושב שהבעיה היא סוגיה של מודעות, אבל שוב - - -
עיסאווי פריג': לא איחורים?
<קריאה: אתה יכול להתייחס לסוג התלונות שאתה מקבל?
<אוריאל אלבז: התלונות שלנו - - -
<קריאה: אתה מקבל תלונות שילדים חוזרים בחמש?
<אוריאל אלבז: בוודאי.
<אוריאל אלבז: גם תלונות על לוחות זמנים.
<אוריאל אלבז: זה אחד ההתמודדויות המרכזיות, מהדברים המרכזיים שאנחנו נאלצים להתמודד איתם – סוגיית לוחות הזמנים.
<אוריאל אלבז: תראו, זה לא סוד, חברים.
<אוריאל אלבז: ירושלים, גם בלי הסוגיה של המחסומים, שהיא מאד מורכבת, התנועה בה היא מאד קשה והיא נזילה מיום ליום.
יפעת שאשא ביטון: אני יכולה להעיד, רק לחזק רגע את הדברים שלך.
יפעת שאשא ביטון: התקיים פה דיון בנושא מערך ההיסעים גם בחינוך המיוחד, ואגב, גם לא רק בחינוך המיוחד והוועדה הזו ממש דנה בסוגיה הזו והתקבלו לא מעט פניות לא במזרח ירושלים, של ילדים שמתעכבים ומגיעים שעה ושעה וחצי ושעתיים מסיום הלימודים.
יפעת שאשא ביטון: ככה שזה לא משהו שהוא ייחודי רק למזרח.
יפעת שאשא ביטון: אבל כמו שאמרתי בהתחלה, גם מהדברים שקראתי, אין ספק שמזרח ירושלים הוא אתגר ייחודי בפני עצמו ואנחנו צריכים להתייחס אליו על פי המורכבות הייחודית שלו.
<אוריאל אלבז: אז המכרז האחרון בא להתמודד עם כמה דברים.
<אוריאל אלבז: פעם אחת עם סוגיית המפעילים ופעם שנייה עם רמת השירות.
<אוריאל אלבז: אנחנו קיצרנו את המסלולים בצורה חד משמעית, בדוק גם במזרח ירושלים לעומת מה שהיה לנו לפני שנתיים.
<אוריאל אלבז: אנחנו היום עם מסלולים יותר קצרים.
<אוריאל אלבז: האם זה הרמה שאנחנו לגמרי שואפים לה?
<אוריאל אלבז: אני אומר לך חד משמעית לא ואנחנו שואפים עוד לקצר את הדבר הזה.
<אוריאל אלבז: דרך אגב, בשנה הקודמת ובשנה הנוכחית, אנחנו עלינו ב-20 מיליון שקלים בהשקעה שלנו בהסעות בכלל, כדי להגדיל את השירות.
<אוריאל אלבז: וציינתי פה גם כן את הסוגיה של המלווים שאנחנו מפעילים אותה היום במאה אחוז ואת האפליקציה שאנחנו הולכים להשיק תוך חודשיים, ברמה של פיילוט; ובשנה הבאה בפרישה מלאה.
<אוריאל אלבז: יש לנו אתגר עצום בהסעות האלה.
<אוריאל אלבז: 17,000 זה אתגר עצום ובמזרח על אחת כמה וכמה.
עיסאווי פריג': לא, אתה תתמקד בהסעות לצרכים מיוחדים.
עיסאווי פריג': כשאתה אפילו אמרת 145 מיליון עלות ההסעות, אתה דיברת בכלל.
עיסאווי פריג': הדיון מתמקד בהסעות לבעלי צרכים מיוחדים.
עיסאווי פריג': תתמקד.
יפעת שאשא ביטון: במזרח ירושלים.
עיסאווי פריג': תתמקד שם, שנבין את התמונה.
<אוריאל אלבז: אוקיי.
יפעת שאשא ביטון: כל מה שאמרת רלבנטי גם למזרח ירושלים?
<אברהם גיספאן: בהחלט.
<אברהם גיספאן: ברשותכם, אני אוסיף רק מספר משפטים.
יפעת שאשא ביטון: אחר כך נשמע את פאיז.
<אברהם גיספאן: יש לנו בעיה קשה מאד של תשתיות.
<אברהם גיספאן: לא בכדי אוריאל הזכיר שיש לנו 17,000 ילדים מוסעים, שמתוכם 9,000 או קרוב ל-10,000 במזרח, שזה הסעות רוויות, הסעות רגילות.
<אברהם גיספאן: התחבורה כל הזמן כועסים עלינו על כל רכב נוסף שאנחנו מכניסים, כי זה יוצר פקקים.
יפעת שאשא ביטון: תעצור שנייה.
עיסאווי פריג': זה הצלצול של הטלפון.
יפעת שאשא ביטון: ביקשתי להשתיק.
יפעת שאשא ביטון: תתרגמו, אם מישהו לא הבין אותי.
<אברהם גיספאן: כי מה שקורה, מי שמכיר את מזרח את העיר ואתם מכירים טוב, כפי שציינתם, יש תשתיות קשות וכל רכב נוסף שנכנס בבוקר, זה יוצר עומסי תנועה ממש קשים.
<אברהם גיספאן: אז צי הרכב שנכנס, רק כדי לסבר את האוזן, כמה מאות אוטובוסים שמסיעים ילדים מקלנדיה, מכפר עקב, סילוואן וכו', בשביל להוציא אותם מחוץ לגדר לתוך זה, זה יוצר עומס תנועה וגם מכביד על ההסעה של הילדים בחינוך המיוחד.
<אברהם גיספאן: אין אפס.
<אברהם גיספאן: גם אם הייתי מוציא את כל ההסעות הרגילות, יש עומסי תנועה קשים בכלל - - -
עיסאווי פריג': זה אליבי טוב, אבל אני מבין אותו.
<אברהם גיספאן: לא, לא, בגלל התשתיות הקשות.
<אברהם גיספאן: היום התשתיות, אין - - -
יפעת שאשא ביטון: זה אמיתי, מה?
עיסאווי פריג': זה אמיתי, אני יודע.
יפעת שאשא ביטון: אפילו אני נתקלתי.
<אברהם גיספאן: לא רק זה.
<אברהם גיספאן: יש לא מעט כבישים פרטיים שאנשים בונים בית, עושים כביש פרטי שלי אסור להכניס רכב, אפילו עם מעלון, כדי להוציא ילד מהבית, כי הכביש הוא לא תקני וזה יוצר מצב כזה שאני מבקש מהורה תוריד את הילד, כי אסור לי להיכנס לכביש שלך, עם כל הקושי שיש לנו בזה.
<אברהם גיספאן: זה לא קל לנו להגיד.
<אברהם גיספאן: השנה גם הוספנו 4 מפקחים במזרח העיר, שיפקחו על מה שנעשה במזרח העיר.
<אברהם גיספאן: אני אומר, אנחנו מנסים כל הזמן לשפר.
<אברהם גיספאן: יש לנו בעיות של המחסומים.
<אברהם גיספאן: פתרנו עם מפקדי העוטף, שיאפשרו מעבר חופשי לרכבים שלנו, אבל מה, הרכבים שלנו מגיעים לפקקים ובפקקים הם עומדים.
<אברהם גיספאן: כשמגיעים למחסום, אז יש להם דרך עוקפת, אבל הפקקים עד המחסום זה זמן.
עיסאווי פריג': ברשותך יפעת.
עיסאווי פריג': תראה, אוריאל התחיל במחדל עם חברות ההסעה ואני מקבל את זה, אגב.
עיסאווי פריג': תושבי מזרח ירושלים הם לא טלית שכולה תכלת.
עיסאווי פריג': יש את הקומבינאטורים ויש ויש.
עיסאווי פריג': ואתה השלמת עם המחדל השני, שזה התשתיות.
עיסאווי פריג': שתי הסיבות האלו גורמות לכל הסאגה הזאת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, ושתיהן באחריות העירייה.
יפעת שאשא ביטון: מה זה באחריות העירייה?
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא מדבר על הדרך הפרטית, אבל התשתיות בכלל, זה לא אחריות העירייה?
<אברהם גיספאן: בוא אני אסביר לך משהו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: המכרזים של ההסעות זה לא באחריות העירייה?
יפעת שאשא ביטון: המכרזים של - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: הפיקוח על הרכבים הוא לא באחריות העירייה?
יפעת שאשא ביטון: רגע, חבר הכנסת חאג' יחיא.
יפעת שאשא ביטון: אני פתחתי את הדיון בצורה מאד מאד בוטה כלפי הרשות המקומית, לא חסכתי שום מילה.
יפעת שאשא ביטון: עכשיו כשאנחנו קצת פותחים את זה אני מגלה שיש פה די מאמצים.
יפעת שאשא ביטון: נכון שהם אחראים לפקח על ההסעות, אני לרגע לא מורידה מהם את האחריות, אבל בוא רגע לא ננקה גם את כל בעלי ההסעות שבאים ועושים שטיקים על הגב של הילדים ולא תמיד אפשר למצוא אותם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בסדר, אבל מי מעסיק אותם?
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה העירייה שצריכה להעסיק פקחים שידאגו.
יפעת שאשא ביטון: בסדר, רגע - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: למה אני העסקתי בטייבה פקחים?
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת, אבל הוא אומר, הוא מעסיק פקחים.
יפעת שאשא ביטון: הוא שם סייעות מטעם הרשות כדי שחברת - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: הסייעת זה לא פקח.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אף פעם היא לא הפקח.
יפעת שאשא ביטון: הוא מדבר על פקחים נוספים שהם שמו במזרח ירושלים.
יפעת שאשא ביטון: הוא מדבר על מלוות מטעם הרשות, כדי שחברת ההסעות לא תעשה עוד פולישטיקים.
יפעת שאשא ביטון: הוא מדבר על אפליקציה שהם מכניסים.
יפעת שאשא ביטון: נכון, יש אתגרים ומורכבות, ההתמודדות היא לא פשוטה.
יפעת שאשא ביטון: אומרת את זה גם הרשות בעצמה.
יפעת שאשא ביטון: ברור שאנחנו חייבים למצוא פתרון ולראות איך אנחנו אוכפים את זה, אבל בינתיים אני רואה שכן יש איזה שהוא רצון להפעיל כל מיני צעדים כדי שאנחנו נמזער את התופעה הזו.
יפעת שאשא ביטון: ואגב, לא הייתי חוסכת שום מילה מאותם קומבינאטורים בחברות ההסעות, שעושים את זה על הגב של הילדים.
יפעת שאשא ביטון: לא יזיק.
יפעת שאשא ביטון: אמר את זה חבר הכנסת עיסוואי פריג', בואו נכניס גם אותם לתוך המשוואה.
עיסאווי פריג': זה לא משחרר אתכם מהאחריות.
יפעת שאשא ביטון: לא, לא, חס וחלילה.
<אברהם גיספאן: אני רוצה להוסיף משפט.
<אברהם גיספאן: אני לא בכובע של תשתיות או משהו כזה, אבל בגלל שעיריית ירושלים מתמודדת עשרות שנים, אי אפשר לעשות תשתית נורמאלית במזרח העיר בגלל הבתים שגרים בסמיכות לכבישים.
<אברהם גיספאן: גם מדרכות אי אפשר לסלול שם.
<אברהם גיספאן: יש בעיות קשות שם.
<אברהם גיספאן: אני לא בא להגן.
<אברהם גיספאן: זה כמו שהיום העירייה רוצה לבנות בתי ספר או מבני חינוך ואין מגרשים.
עיסאווי פריג': כמה פקחים יש לכם במערך?
<אברהם גיספאן: ארבעה במזרח העיר.
יפעת שאשא ביטון: ארבעה במזרח ירושלים.
עיסאווי פריג': ארבעה במזרח ירושלים, וזה מספיק לכסות את הכל?
<אברהם גיספאן: יש סוף.
<אברהם גיספאן: יש גבול.
<אברהם גיספאן: ארבעה במערב העיר, ארבעה במזרח העיר.
<אברהם גיספאן: כמה אני יכול?
יפעת שאשא ביטון: פאיז, אתה רוצה לומר משהו?
יפעת שאשא ביטון: חשוב לחברי הכנסת לשמוע גם את קולך.
עיסאווי פריג': חשוב לשמוע אותך, כי אתה תושב מזרח ירושלים.
עיסאווי פריג': אמור לייצר את התושבים.
יפעת שאשא ביטון: בוא תן לו.
יפעת שאשא ביטון: מה אתה עושה לו שאלות מנחות עכשיו.
<פאיז עמירה: איחנה פי אל - - -
יפעת שאשא ביטון: בעברית, שאני אבין אותך.
<פאיז עמירה: בסדר.
<פאיז עמירה: אנחנו בעיריית ירושלים יש לנו שיתוף פעולה מלא עם הורי התלמידים ונציגי הורי התלמידים מאד פעילים ועובדים עבודה יפה.