GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יפעת שאשא ביטון: אין מעקב ופיקוח, מי הכתובת במקרים שבהם יש תחושה שמשהו שם לוקה בחסר?
<איציק זהבי: במשרד החינוך במחוז החרדי יש צוות של מפקחות מיומנות ומקצועיות בנושא של החינוך המיוחד, הן מלוות את הנושא הזה.
<איציק זהבי: השנה הנושא של ילדי השילוב הוא אחד האתגרים שגם משרד החינוך באופן כללי שם אותו על סדר היום, גם אצלנו בתוך המחוז.
<איציק זהבי: אני לא רוצה להשמע מתנצל כל הזמן אבל אני יכול לומר שאנחנו מטפלים בכל המקרים.
<איציק זהבי: אני לא יכול להגיד לך האם לכל ילד יש את התכנית החינוכית הייחודית שלו בשילוב, לא יכול להתחייב על העניין הזה.
<איציק זהבי: אני יכול לומר שאנחנו עובדים בצורה מאוד מאוד אינטנסיבית בכל השטח.
<איציק זהבי: צריך לזכור שילדי שילוב, בסופו של דבר, האחריות עליהם כמו בחינוך הכללי מבחינת הפיקוח, היא על מפקח הכולל של בית הספר.
<איציק זהבי: בית ספר שיש בו ילדים שמשולבים, בין אם זה בכיתות, בין אם זה בכל בית הספר זה עדיין בית ספר ששייך לחינוך הכללי, ולכן הפיקוח עליו הוא פיקוח כולל.
<איציק זהבי: בעניין הזה, המפקחים הכוללים אצלי במחוז קיבלו הנחיה השנה להקפיד בעניין הזה.
<איציק זהבי: אנחנו מעבירים את האחריות המקצועית אל המפקח הכולל של בית הספר כדי להגביר את האכיפה ואת העבודה אל מול המנהלים.
<איציק זהבי: אני חושב שבנושא של החינוך המיוחד אנחנו מתקדמים.
<איציק זהבי: יש לנו חוסר בכוח אדם.
<איציק זהבי: אנחנו, כמו שאמרתי, לא מקבלים את הנושא של המענה במתי"אות ואנחנו עובדים לשינוי של התהליך הזה.
<איציק זהבי: אנחנו משקיעים מאמץ מאוד מאוד גדול בעבודה עם המוסדות.
<איציק זהבי: גם בעניין הזה הקמנו פורום משותף לנציגי הבעלויות והמוסדות כדי שהם יביאו אלינו, אל השולחן, את הקשיים שלהם, את האתגרים שלהם ואנחנו גם מנסים לתת מענה לכל פנייה ופנייה.
<איציק זהבי: פורום ההורים של ילדי השילוב נפגש איתי לפני כשלושה חודשים.
<איציק זהבי: אני חושב שהתקדמנו גם במענים שעלו להורים מתוך הפורום.
<איציק זהבי: שוב, אין לי תשובה של מאה אחוז להכל.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה איציק.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמע דוגמה של הורה, אבל באמת בקצרה, לא את הכל אלא להביא את עיקרי הדברים כדי שאנחנו גם נוכל להתייחס.
<קריאה: אני תושב עמנואל שבשומרון, שלוש מבנותיי למדו בבית הספר בית יעקב החסידי בעמנואל שנמצא - - - אני תושב עמנואל, אני אבא לארבע בנות ולבן, שלוש מבנותיי למדו בבית ספר החסידי בעמנואל.
<קריאה: יש לי בת אחת שהיום היא נמצאת בכיתה ד', כשהיא הייתה בכיתה ג' הייתה שיחת פתיחה בינינו לבין מנהלת בית הספר ובשיחה הזאת מנהלת בית הספר הודיעה שהיא חובבת אבחונים ונתנה לנו רשימה של שמות של מאבחנות מעיר חרדית אחרת וביקשה מאתנו לפנות לאותן מאבחנות ספציפיות שקיבלנו שמות וטלפונים שלהן כדי לעשות לבתי אבחון רגשי.
<קריאה: אנחנו פנינו לאותן נשים, אותן נשים נקבו במחירים של הרבה מאוד שקלים לכל אבחון כזה.
<קריאה: אנחנו מצאנו מאבחנת שגרה ביישובנו ורצתה 90 ₪ עבור אבחון רגשי, והיא מאבחנת אמיתית, וכמובן שעשינו אבחון לבת שלנו אצלה.
<קריאה: תוך זמן קצר זומנתי לחדר מנהלת בית הספר, היו בחדר מנהלת בית הספר עוד שני נציגים של החסידות השלטת בכל מוסדות החינוך במקום שבו אני גר והסבירו לי שאם אני לא פניתי לאותן נשים שהמנהלת נתנה לי את השמות שלהם סימן שלא עשיתי כלום לגבי בתי, ולכן אני מתבקש להוציא את בתי באמצע שנת כיתה ג' והבת הקטנה יותר שהולכת לעלות בשנה אחרי לכיתה א' לא לרשום אותה לבית הספר.
<קריאה: נוהל מאבק ובמאבק הזה חברת הכנסת הייתה מעורבת ובסופו הצלחנו להסביר למנהלת שלהוציא ילדה בכיתה ג' באמצע שנה אי אפשר.
<קריאה: מאותו רגע היא קיבלה אישור לפתוח במלחמה רשמית כנגדנו, מלחמה שכללה הוצאת תיקה האישי של הבת לרחוב.
<קריאה: כל זב חוטם, כל אבא, כל אמא, כל ילד, כל ילדה ידעו להגיד לבת שלי למי היא הלכה, למה היא הלכה, פסיכולוג, מאבחן רגשי, זאת מנהלת בית הספר עשתה במודע כדי להפעיל לחץ עליי כדי שאולי אני אצליח להוציא את הבת שלי באמצע שנה היות ואתם הודעתם לה שלה אסור לעשות את זה אז אולי אני אעשה את זה.
<קריאה: אחד האיומים שבעקבותיו נקראתי לוועד של הורים שאמרו לי תשמע, המנהלת אמרה לנו שאם הבת שלך תשב בבית ספר לא תפתח כיתה ד' של אותה כיתה.
<קריאה: נפתחה כיתה ד' והבת שלי הייתה באותה כיתה ד' - - -
יפעת שאשא ביטון: הופעלו עליכם הרבה לחצים מההורים האחרים שתוציאו את הילדה כי כולם ייפגעו.
<קריאה: ילדות ברחוב שיחקו עם הבת שלי חבל והבת שלי ניצחה ו"בסדר, את הולכת לפסיכולוגית", "בסדר, את הולכת למאבחנת רגשית".
<קריאה: כל מיני שטיקים כאלה.
<קריאה: זאת אומרת, ילדה שהייתה רוב הזמן בוכה בבית.
<קריאה: רוב הזמן.
<קריאה: בית ספר שאתה אמור לפקח עליו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא אומרים אתה, אנחנו מתנהגים בכבוד ל - - -
<קריאה: אוקיי, סליחה, אני מתנצל.
<קריאה: נפתחה שנה כיתה ד' של אותו בית ספר.
<קריאה: הבית שלי לא הורשתה לצאת לטיול, לא הורשתה להיות באף פעילות חוץ בית ספרית מעבר לשעות.
<קריאה: בכל מה שנוגע למה שסיפרתי על עכשיו שני גורמים של משרד החינוך היו מעורבים: מנהל מחלקת החינוך ביישובי והמפקחת מטעם משרד החינוך האחראית על האזור.
<קריאה: התשובה לאורך כל הדרך הייתה, גם בתלונות שהגשתי לאתר תלונה של משרד החינוך, סטטוס בית הספר מונע מאתנו להתערב.
<קריאה: זאת אומרת, רמת ההתעללות בבת שלי מותנית בסטטוס של בית הספר.
<קריאה: כמה תקציב שהבית ספר יקבל ככה תמונן מידת ההתעללות בבת שלי.
<קריאה: איפה המשילות?
<קריאה: איפה אתם?
<קריאה: אתמול שר החינוך הודיע במלחמתו שהכנסת תחוקק, הממשלה תמשול ובתי המשפט ישפטו.
<קריאה: הממשלה לא מושלת - - -
יפעת שאשא ביטון: אתה רוצה להכניס את הפוליטיקה לתוך המורכבות של הדיון הגם ככה קשה כאן.
<קריאה: הפוליטיקה יצאה מכאן ברגע שהוא הבין שהדיון הוסט מחרדים שהם לטובת חרדים ועובר לחרדים שהם נגד חרדים.
<קריאה: באותו רגע הפוליטיקה עזבה פה.
יפעת שאשא ביטון: ורק להגיד לך שעשית את זה בטוח יותר טוב ויפה מאשר אם היית רק מקריא מהדף, עם הרבה רגש.
יפעת שאשא ביטון: אני מכירה את הסיפור של המשפחה, אני מלווה אותה מזה זמן לא רק בסיפור של הילדה בכיתה ג' עם כל הלחצים.
יפעת שאשא ביטון: ואני לא סתם הדגשתי את זה כי צריך לזכור שכל סיטואציה שבית ספר מאיים על ילד ויוצר איזשהו הד בקהילה והקהילה מתחילה להפעיל לחץ על המשפחה, תוציאו את הילדה כי אחרת אנחנו לא נוכל לפתוח את בית ספר, זה כבר משהו הרבה יותר מורכב מאשר עניין נקודתי.
יפעת שאשא ביטון: ואחר כך גם הסיפור של קליטת הילדה בכיתה א' שאנחנו יודעים מה הרקע עכשיו לכל ההתנהלות אבל היא קיבלה גיבוי באיזשהי אסמכתא של יש לה את האפשרות לקבוע את אורחות בית הספר אז היא כתבה אמא נוהגת והאבא מחזיק טלפון שאינו כשר כשאנחנו יודעים שהמשפחה היא כבר חלק מבית ספר.
יפעת שאשא ביטון: ועכשיו אני שואלת, איציק, שוב, לא במקום שאתה צריך להתנצל, אני מכירה את הקושי, לא מה אנחנו יכולים לעשות במקרים כאלה וזה מקרה אחד מני הרבה, אני פשוט לא יכלתי להביא את הכל לוועדה.
יפעת שאשא ביטון: איזה כוח יש לנו במקרים כאלה אל מול המערכת.
יפעת שאשא ביטון: כשהמערכת אומרת אני עצמאית.
יפעת שאשא ביטון: המערכת מבחינתי מקבלת כסף מהמדינה, היא לא יכולה להרשות לעצמה להתנהל איך שהיא רוצה כי כל עוד שאני מממנת אותה באופן כזה או אחר או בחלקיות כזו או אחרת היא צריכה גם להיות כפופה, מה לעשות, לחוקי המדינה.
יפעת שאשא ביטון: ואני מרגישה ששם אין לנו שיניים, פשוט אין לנו שיניים ומה אנחנו עושים כדי לשנות את זה.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, אני יודעת שיהיה לך קשה להשיב אבל אנחנו חייבים רגע להתמודד גם עם הקושי הזה.
<איציק זהבי: גברתי היושבת ראש תודה על הדברים.
<איציק זהבי: קודם כל, אתה מוזמן את מה שכתבת לצלם ולהעביר גם אליי כדי שאני אוכל לבדוק את הדברים שוב גם אם נאמר על ידי מפקח או מפקחת כזאת או אחרת שהנושא הוא בטיפול ובסופו של דבר לא טופל - - -
<קריאה: הוא לא בטיפול.
<קריאה: נאמר שהיות שהבית ספר הזה - - -
<איציק זהבי: אז אני כדי - - -
יפעת שאשא ביטון: אני גם ראיתי, אני גם קיבלתי מכתב רשמי : לבית ספר יש את הזכות או את האוטונומיה לקבוע.
<איציק זהבי: אז מייד גם עורך דין לירן שפיגל מהלשכה המשפטית ירחיב לגבי הנושא של החוק סביב העניין הזה.
<איציק זהבי: מתוך הדברים שתארת היו לפחות כמה דברים שהם ברמה של בחינה של האם יש פה אפילו עבירה פלילית.
<איציק זהבי: אם מנהל בית ספר מוציא החוצה מידע ופוגע כתוצאה מהדבר הזה בתלמיד שלו אז - - - מה שאנחנו מבקשים זה שאנחנו נקבל את הדברים בצורה מסודרת כדי שנוכל לבחון ולראות במה דברים אמורים.
<איציק זהבי: לגבי הסוגייה - - -
יפעת שאשא ביטון: אתה שמעת?
יפעת שאשא ביטון: להגיש את כל מה שנאמר כאן בצורה מסודרת לאיציק.
<איציק זהבי: עורך דין לירן שפיגל בבקשה.
<לירן שפיגל: אני אדבר באופן כללי לגבי הסמכויות שלנו.
יפעת שאשא ביטון: מצויין כי אם יש דברים שאפשר לתקן בבית הזה אז אני אשמח לעשות את זה.
<לירן שפיגל: במחוז החרדי במשרד החינוך אנחנו מטפלים במקרים של אפלייה או הפעלת שיקולים זרים או התנהגות שאינה הולמת בבתי הספר.
<לירן שפיגל: ברמה הקהילתית אנחנו לא מוסמכים לטפל - - -
יפעת שאשא ביטון: זה לא קהילתי.
יפעת שאשא ביטון: להחליט אם אני מקבל תלמיד לבית ספר כן או לא זה קהילתי?
<לירן שפיגל: זה במישור של בית הספר זה לא במישור הקהילתי.
<לירן שפיגל: כדי לשכלל את התהליך יש לנו נהלים מפורסמים ומסודרים לנושא של רישום ושיבוץ.
<לירן שפיגל: מפורסמים להורים.
<לירן שפיגל: ישנה אפשרות לפנות במקרים שבהם תלמיד לא התקבל, להגיש ערר למשרד החינוך, אנחנו בוחנים את המקרה ובמידת הצורך אנחנו גם מקיימים הליכים של שימוע.
<לירן שפיגל: במקרים שבהם בית הספר פעל שלא כדין בין אם מקרים שהוא לא קיבל תלמיד למרות שהוא היה צריך לקבל תלמיד בין אם מקרים שהוא החליט להרחיק תלמיד או להוציא תלמיד מבית הספר או לדרוש דרישות כאלה שהן פוגעניות אז למשרד החינוך יש מספר סמכויות.
<לירן שפיגל: דבר ראשון משרד החינוך יכול, והפסיקה הכירה בזה, להקפיא תקצוב, לעצור תקצוב.
<לירן שפיגל: זה הכל תלוי נסיבות.
<לירן שפיגל: במידה ואנחנו סבורים שמנהל בית הספר או עובד הוראה בבית הספר התנהל בצורה שאינה הולמת שעולה כדי השפעה מזיקה על תלמיד אנחנו יכולים לבטל לו את אישור העסקה.
<לירן שפיגל: המשמעות היא שהוא לא יוכל לעבוד בבית הספר.
<לירן שפיגל: המשמעות היא שאם הוא ממשיך לעבוד בבית הספר אנחנו יכולים לסגור את בית הספר.
יפעת שאשא ביטון: לירן, סליחה שאני קוטעת אותך, כל מה שאתה אומר כאן אני מכירה.
יפעת שאשא ביטון: גם מתוקף הידע הזה אני פונה אליכם כמשרד ואני לא בכדי שאלתי מקודם את איציק לא מה אנחנו יכולים לעשות, כי זה מה שאתה מציג, אלא איזה כוח יש לנו לעשות את זה.
יפעת שאשא ביטון: כי בסופו של דבר במקרים שאני טיפלתי אישית וקיבלתי תשובות רשמיות, כתובות ממשרד החינוך אני אומרת לך, זה יישמע קשה, אין לנו שיניים.
יפעת שאשא ביטון: לא היינו מסוגלים לטפל, אני תיכף אקריא או אספר בקצרה על מקרה אלימות שטיפלנו בו, הוא הסתיים בטוב, לפחות אותו מתעלל יצא מבית ספר אבל זה כי הקהילה החליטה והרב של הקהילה החליט יחד עם מנהל בית ספר להוציא אותו.
יפעת שאשא ביטון: אתה מבין, אנחנו בכלל לא הסמכות.
יפעת שאשא ביטון: יש סמכות אחרת שם שמחליטה מי יהיה ומי לא.
יפעת שאשא ביטון: אז אתה אומר להוציא מורה, לסגור בית ספר.
יפעת שאשא ביטון: אתה יודע איזה שיניים, השיניים היחידות מכל מה שאמרת כאן שאולי יכולות לשנות משהו זה להפסיק תקצוב למוסד כזה.
יפעת שאשא ביטון: שברגע שאנחנו מזהים שיש פגיעה אמיתית, מוכחת, אתה יודע מה, אני אפילו לא הולכת למקומות שאנחנו לא עד הסוף יודעים.
יפעת שאשא ביטון: במקומות שבהם זה מוכח שיש תיעוד של אלימות, שיש תיעוד של פגיעה, פשוט להפסיק את התקצוב לאותו בית ספר.
יפעת שאשא ביטון: ואז לא תשאר הרבה ברירה, לא הרב יוכל להחליט ולא מנהל בית ספר יוכל להחליט, אנחנו נחליט.
יפעת שאשא ביטון: וזה לא כי יש לנו את הפריביליגיה, אלא כי יש לנו את החובה.
יפעת שאשא ביטון: את החובה להגן על הילדים שנמצאים שם.
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו שמענו פה על מקרה מאוד קשה.
יפעת שאשא ביטון: אני מאמינה ויודעת שיהיה בירור ויהיה בירור מעמיק.
יפעת שאשא ביטון: אבל אני רוצה לדעת גם בסוף אם אנחנו נהיה מספיק חזקים לפעול מול אותה מנהלת או מול אותם גורמים שיצרו את הפגיעה הזאת בתוך בית ספר.
יפעת שאשא ביטון: ושם אני לא בטוחה שאני יודעת לענות את התשובה.
<איציק זהבי: שתי נקודות להתייחסות.
<איציק זהבי: הראשונה, תראו, גברתי היושבת ראש, רבותיי חברי הכנסת, אני חושב שבכל מקרה ולא רק חושב אני בטוח, בכל מקרה של אלימות, בכל מקרה של עבירה פלילית הדרך להתמודד איתה היא במישור הפלילי ובכל הכוח ובכל החומרה.
<איציק זהבי: אני חושב שהמישור הפלילי הוא הרבה יותר משמעותי וחמור לגבי המוסדות, ברשותך, מאשר אפילו הפסקת תקצוב.
<איציק זהבי: כי הפסקת תקצוב היא יכולה להיות לשנה, לשנתיים, ואז אומרים אנחנו משנים ושינינו את אורחות החיים, אנחנו עובדים בצורה שונה ועכשיו זה יותר טוב ונחזיר את התקצוב.
<איציק זהבי: במקרה שמישהו חס וחלילה פוגע בילד, מכה בו, נוהג כלפיו באלימות וכן הלאה, או אפילו בנושא של אפליה על רקע גזעי או דבר אחר אנחנו בעניין הזה נפעל במלוא התקיפות ובמלוא האחריות כולל אם צריך לערב תיקים במשטרה.
<איציק זהבי: לגבי הסוגייה באופן כללי של הפסקת תקצוב, תראו אנחנו בשנה שעברה היו מספר מוסדות בחינוך העל יסודי שהופסק להם תקצוב על רקע תלונה לגבי אי קבלה של תלמידים/תלמידות על רקע טענה שזה אפליה על רקע גזעי או דברים אחרים.
<איציק זהבי: בכל מקרה שחשדנו שאכן יש דברים בגו אחרי שבדקנו קיבלנו החלטה לגבי בית הספר.
<איציק זהבי: ברגע שבית הספר לא קיבל את החלטת ועדת הערר שאני עומד בראשה אנחנו גם הבאנו מקרים להפסקת תקציב ורק אחרי שהמקרים האלה לובנו, תוקנו עד הסוף אנחנו פעלנו להחזרת התקציב.
<איציק זהבי: אנחנו לשנה הזו גם הודענו לכולם שהחזרת התקציב לא תהיה באופן אוטומטי ורטרואקטיבי אלא מהרגע שבית ספר הופסק לו התקציב על ליום קבלת, אם זה תלמידה, אם זה תלמיד או דבר כזה לא יקבל אחורנית את התקציב למרות שלכאורה בעבר נהגנו בצורה הזו הכוונה היא להחמיר את הדרישה.
<איציק זהבי: יחד עם זאת, אני חושב שאם אנחנו מסתכלים על התהליך לגבי הרישום של החינוך העל יסודי אנחנו השנה עשינו כברת דרך מאוד מאוד גדולה הן מבחינת הנושא של מועד הרישום, אנחנו תיחמנו אותנו ואנחנו מתכוונים השנה, בעזרת השם, אולי אפילו לקצר אותו ולהביא אותו לסטנדרטים של החינוך הכללי.
<איציק זהבי: אבל תיחמנו את הנושא של הרישום כדי לא לאפשר מצב שבו הרשויות המקומיות שהן אחראיות על השיבוץ ישבצו את התלמידים ב-31 באוגוסט ואז - - - אתה לא יכול לעשות עם זה שום דבר.
<איציק זהבי: אז השנה פעלנו בצורה אחרת, קראנו את זה עד סוף שנת הלימודים, קרי עד ה-30 ביוני.
<איציק זהבי: אני חושב שבמרבית המקומות עבדנו בצורה טובה יותר וגם הרשויות המקומיות עבדו בצורה טובה יותר - -
יפעת שאשא ביטון: זה מה שצריך לעשות, אי אפשר לתת להם להתנהל איך שהם - - -
<איציק זהבי: - - וגם חייבים להגיד שבעניין הזה למשל, בסימנרים גם הסמינרים עצמם למדו, לומדים מתוך התקנות והדברים האלה והיום אנחנו מוצאים פחות ופחות התנהלות לא ראויה.
<איציק זהבי: המקרים שמגיעים אלינו הם מקרים שכבר פוגשים את המסלול של הביקור הסדיר.
<איציק זהבי: כלומר, בחנו את המקרה, המקרה הוחלט, הוכרע לכיוון כזה או לכיוון אחר ואז התחילה שנת הלימודים וההורה בוחר שלא לשלוח את בתו או בנו לבית הספר כי הוא לא מקבל את מה שהוא רוצה, ובמקרה הזה אין לנו ברירה אלא להפעיל את חוק הביקור הסדיר ואנחנו עושים את הדבר הזה כולל ברגעים אלה כלפי האוכלוסייה הזו.
<איציק זהבי: זה לא תהליך שייגמר במכה אחת, זה עניין של הפנמה, זה עניין של שיתוף פעולה, זה עניין של גם הד תקשורתי נכון, מתאים, לא מתלהם כדי שאנשים, בעיקר ההורים יידעו שיש כתובת ויש למי לפנות גם ברמה של הרשות המקומית וגם ברמה של משרד החינוך בכל מקרה שיש איזשהו עוול.
<איציק זהבי: מצד שני אי אפשר לבוא ולהגיד אחרי שאנחנו הכרענו כמי שנתונה לו הסמכות לכאן או לכאן במקרה הזה אז אני לא מקבל את הדין ואני בעצם בוחר להשאיר את הילד בבית או דברים אחרים.
<איציק זהבי: האחריות היא אחריות לכל אורך הדרך.
<איציק זהבי: כמובן בכל מקרה שמוגש אל ועדת ערר וקבלה של החלטה של ועדת ערר גם למוסד וגם למשפחה, לתלמיד, יש אפשרות לפנות לבית המשפט, לעתירה מנהלית.
<איציק זהבי: לשמחתי שנה, תקן אותי אם אני טועה, לא היה לנו אף מקרה כזה עדיין.
יפעת שאשא ביטון: תודה איציק.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה רגע לסיכום וחשוב לי גם שתשמע.
יפעת שאשא ביטון: אז בבקשה, אני רוצה להקריא את זה ואני רוצה שאתה תתייחס גם, בבקשה.
<אמיתי שוחט: אני אמיתי מנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות במשרד המשפטים.
<אמיתי שוחט: אז ככה, אז באמת אני אגיד שלצערי הדברים שעלו כאן מההורים הם דברים שאנחנו נתקלים בהם במחלקה המשפטית בפניות ציבור של הורים שמפחדים להתלונן וגם ככה זו אוכלוסיה שלא מודעת לזכויות שלה וקשה לה להתלונן אז כ- - - זה עוד הרבה יותר קשה, ולכן אני קודם כל פונה למשרד החינוך לחשוב על קמפיין למתן מידע לזכויות של הורים, אני מדבר מהמקום של הילדים בחינוך המיוחד, ילדים משולבים.
<אמיתי שוחט: נושא שני שבאמת קשה בנושא של הבתי ספר של הילדים המשולבים זה הנושא של ההנגשות שבעצם יש גם בעיה של תקצוב וגם בעיה כשבאים מתפיסה של זכות שאני עושה טובה למישהו ולא אני חייב לקבל את הילד הזה כי זה החוק וזה הערכים שאנחנו מאמינים בהם אז בתי הספר לא מנגישים.
יפעת שאשא ביטון: אבל בוא נודה שזה לא רק בחברה החרדית.
<אמיתי שוחט: נכון.
<אמיתי שוחט: מסכים, שם המצב הרבה יותר חמור.
<קריאה: שמשרד המשפטים יוציא דוח חריף לממשלה למה לא מתקצבים בתי ספר בגלל שהם חרדים על הנושא הזה של - - -
יפעת שאשא ביטון: אני אמרתי את זה יש בעיה גם במגזר החילוני.
יפעת שאשא ביטון: לצערי הרב, הצרה היא לא רק שלכם.
<אמיתי שוחט: וכמובן מה שעולה כאן מכל הדיון זה הנושא של באמת להגביר את הפיקוח.
<אמיתי שוחט: נכון, מר זהבי כאן דיבר על הנושא שהפיקוח הוא בידי המפקחים הכלליים אבל עדיין כשיש רק חמשה מפקחים לחינוך מיוחד זה עדיין לא מספיק.
<אמיתי שוחט: צריכים להוסיף עוד כוח אדם לנושא הזה.
יפעת שאשא ביטון: כן הסיפור של ההנגשת מידע והכתובת שצריכה להיות בצורה מאוד מאוד ברורה עלתה גם כאן.
יפעת שאשא ביטון: כתבת את זה כחלק מהמסקנות בסיכום הישיבה.
יפעת שאשא ביטון: היו לנו פה שני דיונים.
יפעת שאשא ביטון: היה לנו דיון על קריית שמואל שהוא היה דיון מורכב והיה לנו דיון על כל הנושא של קבלת ילדים, של התנהלות מול סוגיות של הפרת הזכויות של הילדים בתוך המערכת איך אנחנו מתמודדים איתם.
יפעת שאשא ביטון: כסיכום של הדיון הזה ולפני שאני אסכם את הישיבה אז אני אתן לך לדבר.
יפעת שאשא ביטון: כסיכום של הדיון הזה אני רוצה רגע להתייחס למקרה שטיפלנו בו בצפון, אני רואה שהמפקח כבר לא נמצא איתנו, אבל המקרה שטיפלנו בו בצפון לאורך כמעט שנה הגיע לכל צמרת משרד החינוך, לכל צמרת האנשים בקהילה החרדית באותו יישוב.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, אין מקום שלא הגענו אליו והמשפחה לא פנתה אליו ולא הצלחנו לטפל.
יפעת שאשא ביטון: מקרה של אלימות מאוד מאוד קשה, יש תמונות, יש תיעוד של הדברים ובכל זאת הייתה כאן אזלת יד, לא באמת היה כוח למישהו לטפל.
יפעת שאשא ביטון: מדובר על ילד שהוכה באכזריות האמא כאן כתבה מכתב: "באחד המקרים הכו בגופו עם קרש, הושפל ברמות מזעזעות, עשה את הצרכים שלו על עצמו, סחבו לו את הפאות, בעטו בו, אחזו בידיו כאשר כיתה שלמה מכה בו, קיללו אותו, ירקו ועוד דברים נוראיים וכל זאת בחסות של מחנך שקורא לחרם על אותו ילד שמלבה בעצם את הסיטואציות האלה בתוך המסגרת".
יפעת שאשא ביטון: ואיך אמרתי קודם, העולם שתק.
יפעת שאשא ביטון: העולם ידע ושתק.
יפעת שאשא ביטון: זה הגיע למשרד החינוך ולא הצליחו לעשות שם הרבה, זה הגיע לצמרת הקהילה ולא עשו שם הרבה, להיפך נתנו גיבוי גם למנהל בית ספר וגם למחנך ובסופו של דבר שכנראה כלו כל הקצים או שראו שאנחנו כנראה באמת מתכוונים שאנחנו פונים אליהם ואנחנו מתעקשים שייעשה משהו אז מנהל בית הספר ויחד עם הקהילה החליטו שמוציאים.
יפעת שאשא ביטון: הוציאו בסופו של דבר גם את המורה ואחר כך גם את המנהל.
יפעת שאשא ביטון: אני לא יודעת אם העבירו אותם למסגרת אחרת, זה משהו שאני מנסה לברר כי זה עוד דפוס במערכות החינוך, אגב, לא רק בחרדית, אנחנו פוגשים את זה גם בחילונית שעושים חלוקת נטל.
יפעת שאשא ביטון: מישהו שהרביץ כאן מעבירים אותו למקום אחר וככה אנחנו מפזרים את הפגיעה.
יפעת שאשא ביטון: סוגייה שצריך לטפל בה בכל המגזרים, היא חוצת מגזרים.
יפעת שאשא ביטון: אבל שוב כשאני אומרת כשאנחנו מגיעים למגזר החרדי החומה הופכת להיות בצורה שבעתיים והקושי הוא הרבה יותר גדול.
יפעת שאשא ביטון: אני נותנת לך את הדברים לסיכום לפני שאני אומרת את המלצות הישיבה ואני אשמח שתתייחס גם לזה ותגיד, איך אתה עוזר לנו במשימות האלה.
יפעת שאשא ביטון: כי אני אמרתי גם לחבר הכנסת מקלב, אני צריכה אתכם חברי הכנסת החרדים.
יפעת שאשא ביטון: תהיו איתי כדי לעזור לנו לשמור על הילדים שלכם.
יעקב אשר: קודם כל תודה לך גברתי היושבת ראש על עצם קיום הדיון על כל חלקיו.
יעקב אשר: אני התנצלתי על האיחור אני עקבתי בדרך אחרי הדיון וכמובן קודם כל במקרים פרטניים כאלה ואחרים שבהם יש התנהלות לא נכונה, לא ראויה כמו הוצאת דברים שהם בסודיות ודאי, ודברים מהסוג הזה, כמובן שצריך לטפל בזה ומי שצריך לטפל בזה יטפל בזה.
יעקב אשר: ולכן כמו שאת אמרת ביושר ובהגינות וגם בנושאים שלא תמיד מנהלים מתנהלים נכון, לא תמיד מנהלים, גם מנהלים שהם בבתי ספר הרשמיים לפעמים יש להם את הטעויות שלהם, לפעמים גם טעויות טראגיות, ולכן הדברים האלה צריכים להיות מטופלים ואני אומר לך גם כאחד שנמצא הרבה בוועדת החינוך של הכנסת אנחנו מקבלים הרבה מאוד בעיות שמגיעות לשם על השולחן.
יעקב אשר: וטוב מאוד שגם את מטפלת בזה ואני חושב שכל דבר כזה צריך להיות מטופל, צריך לשמוע את שני הצדדים.
יעקב אשר: כי אני, את יודעת, בעברי הייתי ראש עיר ואני יודע שבדרך כלל אחרי ועדות השמה כאלה ואחרות או ועדות שיבוץ היו מגיעים הורים והיו מתלוננים על החלטות של הוועדה ורוב הפעמים זה היו החלטות מקצועיות של אנשי מקצוע שיושבים שם וההורים לקחו את זה בצורה אישית, כביכול המפקחת הזאת נגדם או המורה הזאת נגדם, ולא תמיד זה נכון למרות שיש מקרים - - -
יפעת שאשא ביטון: זה נכון בכל - - -
יעקב אשר: זה נכון שיש לפעמים מקרים שמישהו בעל תפקיד מתנהל לא נכון ועל זה צריך לטפל ולבדוק.
יעקב אשר: אני רוצה רק לבוא ולומר לגבי נושא של חינוך מיוחד, לבוא ולומר שיש בעיה בציבור החרדי יותר ממקומות אחרים זה יהיה נכון אבל זה יהיה ממש לא נכון היסטורית לומר את זה בגלל דבר אחד.
יעקב אשר: יש אפליה מובנית, תקצוב, ומכיר את זה ודאי מר זהבי שנמצא כאן לגבי הנושא של חינוך מיוחד.
יעקב אשר: אני כראש עיר הייתי מממן דברים על חשבון העירייה כי משרד החינוך לא מימן אותם.
יעקב אשר: יש סל מחוז לכל מחוז שנותן שעות לתגבור לילדים, לגנים שבהם יש ילדים שצריך יותר או עוזרת או סייעת או דברים מהסוג הזה.
יעקב אשר: אנחנו ברשויות המקומיות האחרות נופלים בין הכסאות, אין לו שום סל, אין לו את הסל שיש - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל חבר הכנסת אשר, אני לא מדברת רגע ואני אמרתי את זה גם בתחילת הדיון, לא על היבטים פדגוגיים ולא על תקציבים.
יפעת שאשא ביטון: אני מדברת גם כשיש כסף וגם כשיש סל בכלל לא מוכנים לקבל את הילד.
יעקב אשר: בדיון שהיה כאן
יעקב אשר: מקודם ואני עברתי אחריו דרך האפליקציה של הכנסת דובר על כך שהיו מקרים שלא ניתנו או שניתן כסף כביכול ולא טופל העניין הזה של אם זה סייעת או אם זה סייעת רגשית או אם זה כל הדברים הפארא-רפואיים שצריך.
יעקב אשר: אני אומר לך, הדברים הללו הם לא נכונים.
יעקב אשר: הם לא נכונים ומכיר את זה מר זהבי.
יעקב אשר: הוא יכול רק לאשר לך שהוא יבדוק בקנאה איזה סל מחוז יש לנושאים כאלה בתל אביב מה שאין לו כמנהל מחוז חרדי.
יעקב אשר: דבר אחרון, גברתי.
יעקב אשר: פתחת את הישיבה הזאת, ואני אמרתי את זה גם למר זהבי אישית לפני חצי שנה ואני אומר את זה כאן לפרוטוקול.
יעקב אשר: יש מחוז חרדי, היתה מחלוקת אם כן לעשות או לא לעשות, לא נכנס לעניין הזה.
יעקב אשר: יש בנאדם שהוא אדם ישר והגון, אני רואה בו אדם ישר והגון.
יעקב אשר: כשבאים ואומרים שאדם שאחראי על מערכת יכול לבוא בתלונות על האנשים שכפופים אליו כביכול, הבתי ספר שצריכים לשמוע אותו, צריך לתת לו כוח בידיים.
יעקב אשר: אם מר זהבי שכמעט חצי שנה אני איתו והוא היה בסיורים בקריית שמואל ורואה אפליה על רקע דתי, לא רוצה להגיד גזעי, אבל גזעי דתי, ורואה בית ספר שיום יום והתעללות ב-370 ילדים וילדות שנמצאות שם ורואה את הפתרון ויש לו את הפתרונות ורואה את האטימות של עיריית חיפה ואת המשחק הפוליטי של משרד החינוך, והוא רואה את הדברים הללו ויש פתרונות ויש שטח של קרקע מאה מטר משם של שני דונם, התפשרנו על דונם וחצי העיקר שתתנו לילדים האלה את המקום והוא לא מסוגל לעשות כלום כי הוא מפחד מלמעלה מהמערכת אצלו.
יעקב אשר: הוא לא מסוגל לעשות כלום מול ראש עיריית חיפה העריץ אז איך אתם יכולים לבוא ולהגיד שהוא יכול לתת לנו רק ביקורת על מתי מקבלים תלמידות או לא מקבלים תלמידות.
יעקב אשר: אם לך כוח - - -
יפעת שאשא ביטון: אבל חבר הכנסת אשר אני הייתי רוצה - - -
יעקב אשר: דקה תני לי יפעת - - -
יפעת שאשא ביטון: לא אבל אנחנו חייבים לסיים.
יעקב אשר: אבל פה אני רוצה אותך.
יעקב אשר: בגלל שאם יהיה לו כוח לטפל בזה יהיה לו זכות מוסרית לטפל גם בדברים אחרים.
יפעת שאשא ביטון: סליחה, יש לנו זכות מוסרית לטפל בפגיעה בילדים בלי שום קשר עכשיו אם טופל קריית שמואל או לא טופל קריית שמואל.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חבר הכנסת אשר.
יפעת שאשא ביטון: הייתי רוצה אותך באותו להט, ואתה צודק על הדברים שלך, אבל הייתי רוצה אותך באותו להט מתייחס גם לכוח שלו אל מול החברה החרדית כשהם מחליטים מי כן ומי לא.
יפעת שאשא ביטון: וכשיש פגיעה בילד בבית ספר ללכת לחברה החרדית ולדרוש את הטיפול - - -
<קריאה: הוא נעלם מתי שהיה צריכים אותו - - -
<קריאה: כבוד היושבת ראש אנחנו נמצאים פה 15 נציגים מקריית שמואל - - -
יפעת שאשא ביטון: מי שמדבר אני מבקשת שיוציאו אותו כי אנחנו כבר הרבה אחרי הדיון.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת לסכם את הישיבה.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חבר הכנסת אשר על הדברים.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שסוגיית קריית שמואל היא כואבת.
יפעת שאשא ביטון: לא בכדי אנחנו הקדשנו מעל שעה מתוך שעה וחצי לדיון בסוגייה הזו כדי לשמוע את האנשים הכואבים האלה ואני מלווה אותם כבר דיי הרבה זמן.
יפעת שאשא ביטון: אבל אני אומרת לך ואני אגיד את זה בכנות ובגלוי.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה אתכם עם אותו להט גם כשאנחנו נתקלים במקרים מאוד קשים של פגיעה במקומות מסוימים בחברה החרדית ואנחנו נתקלים בחומה בצורה אל מול ראשי הקהילה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נמצאים מול חומה בצורה בקהילה החרדית - - -
יעקב אשר: משרד החינוך לא יכול להיות - - -
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת אשר הוא גם חלש מול החברה החרדית.
יפעת שאשא ביטון: למשרד החינוך אין את הכוח מול אותה קהילה ואני רוצה אותך באותו להט גם במקומות האלה.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת ממשרד החינוך סטטוס כמו שסיכמנו תוך חודש לגבי פתרון לקריית שמואל.
יפעת שאשא ביטון: כפי שאמרתי בין אם זה באותו מרחב ובין אם זה במרחב פיזי אחר ובלבד שזה יהיה במרחב הגאוגרפי של אותה קהילה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו למדנו גם על המצוקה שבכלל אין מענה בכל המרחב של חיפה רבתי.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת איציק גם בנושא התקצוב הייעודי.
יפעת שאשא ביטון: ברגע שהבית ספר מקבל תקציב עבור ילד מסוים לוודא שהתקציב הזה באמת מגיע לייעודו כפי שהוא צריך להגיע ולא בצורה חלקית משיקולים כאלה ואחרים.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת שמשרד החינוך ינגיש מידע לגבי כתובת לגבי שבו הורים מרגישים שנעשית איזשהי פגיעה או שהזכויות שלהם לא מתקבלות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שיש קושי בחברה החרדית ממילא, ואמר את זה יפה אמיתי, לבוא ולפתוח את הדברים.
יפעת שאשא ביטון: אם תהיה כתובת אני בטוחה שזה בהחלט יעשה את העבודה.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת ממשרד החינוך נתונים על כל אותם מוסדות חינוך שהתקציב שלהם הופסק ובגין מה זה הופסק על מנת שתהיה לנו איזשהי תמונת מצב ונוכל ככה להסתכל לעתיד.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לכולם וסליחה מוועדת חינוך שאנחנו עיכבנו אותם.
יפעת שאשא ביטון: צהריים טובים, בוקר, צהריים, כל אחד איך שהוא קם היום.
יפעת שאשא ביטון: אצלי כבר ערב.
יפעת שאשא ביטון: כם את דיון הוועדה בנושא דיווח לוועדה על פי חוק סיוע לקטינים נפגעי עבירות מין או אלימות.