GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלב אבו עראר: האם התכנית הזו כוללת את כל המצבים, כל הסכנות וכל הסיבות לכך שהילדים נפגעים?
טלב אבו עראר: אני מקווה שכך יהיה, אבל מה, הילדים יקרים לכולנו, כל ילד באשר הוא, כל ילד.
טלב אבו עראר: אנחנו דואגים לבטיחותם של כל הילדים בארץ, בין היתר גם הבדואים בנגב.
טלב אבו עראר: הדיון הקודם שהיה בוועדת החינוך היום, היה על 5,000 ילדים שהם בלי מסגרת חינוכית.
טלב אבו עראר: כבר שנתיים, אולי העליתי את זה גם בוועדה שלך, גבירתי, כבר שנתיים, ויושב ראש הוועדה שואל את משרד החינוך, שהם מגמגמים, הוא אמר, אדוני, שנתיים אתה מגמגם ואין לך תשובה?
יפעת שאשא ביטון: סביר להניח שאם הם היו במסגרת היינו ממזערים פגיעות.
טלב אבו עראר: בלי מסגרת הם חשופים לכל סכנה כל רגע, לא רק כל יום.
טלב אבו עראר: לכן אני מבקש שהתכנית הזו תהיה בין משרדית, כולל כל המשרדים הממשלתיים, לדאוג לבטיחותם של הילדים.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, חבר הכנסת אבו עראר.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לגמרי מתחברים לדברים שלך ואני אומרת אנחנו כי זה באמת כל השותפים לתכנית.
יפעת שאשא ביטון: התכנית מתייחסת גם לסוגיות מגזריות ולמענים ייחודיים למגזרים שונים.
יפעת שאשא ביטון: יצא לנו להזכיר את החברה הערבית בכלל, את הקבוצות בתוך החברה הערבית וגם את החברה החרדית.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נתייחס לזה בהמשך והיא באמת בין-משרדית, כפי שאתה מציין.
יפעת שאשא ביטון: יושב כאן נציג של משרד החקלאות, שהוא מטפל בכל הסוגיה של הבדואים בנגב.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמע כמובן גם אותם.
יפעת שאשא ביטון: נשמח שתישאר כדי שתוכל לשמוע את ההתייחסויות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נתחיל עם עדות של אימא שתספר את הסיפור ואחרי כן נציג את התכנית עצמה.
יפעת שאשא ביטון: משם נמשיך את הדיון עם הנציגים הנוספים אז בבקשה.
<נועה אזולאי: קודם כל, תודה רבה לך, חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון, יושבת ראש הוועדה, ולשר האוצר.
<נועה אזולאי: אני מודה לכם על האישור של התכנית הלאומית ולכל מי שיושב כאן.
<נועה אזולאי: אני נועה אזולאי, בת 34, אני אימא של אגם אזולאי שנפטרה כתוצאה מכך שנחנקה מבלון בהיותה בת שש וחצי.
<נועה אזולאי: חלק יודעים את הסיפור וחלק לא.
<נועה אזולאי: זה קרה בבית, כשאני לידה וכל בני המשפחה.
<נועה אזולאי: אגם נפטרה לנו בידיים.
<נועה אזולאי: התכנית הזו מאוד מאוד חשובה לי כי כאימא לחמישה ילדים לא הייתה לי שום מודעות.
<נועה אזולאי: לא היה לי שום הסבר על הסכנות, לא נתנו לי שום אינדיקציה, שום דבר מסביב שיכל לעזור לי.
<נועה אזולאי: לא הייתה לי מודעות גם לקורס החייאה שזה דבר שאני רוצה לעבוד עליו מאוד מאוד חזק, שזה יהיה בכל מקום אפשרי.
<נועה אזולאי: יכול להיות שכן הייתי מצליחה להציל אותה, אבל יחד עם זאת, הדבר העיקרי הוא שאם הייתה לי מודעות אני חושבת שכן אני הייתי יכולה להציל את הילדה שלי.
<נועה אזולאי: אני אומרת את זה כמעט במאה אחוז.
<נועה אזולאי: לא ידעתי את ההשלכות ולא ידעתי את הסכנות.
יפעת שאשא ביטון: בלון אמור להיות דבר שמח.
<נועה אזולאי: כן, לצערי הרב הוא אצלנו הפך לדבר מאוד מאוד עצוב.
איילת נחמיאס ורבין: נועה, זה קרה לפני שנה?
<נועה אזולאי: כן, פחות משנתיים.
<נועה אזולאי: עוד חודשיים זו אזכרה של שנתיים.
איילת נחמיאס ורבין: נועה, אני מתנצלת, אבל שתדעי שבזכותך אני הפסקתי לאפשר לילדים שלי לנפח לבד בלון.
איילת נחמיאס ורבין: אני מתנצלת אבל באמת.
<נועה אזולאי: אני שמחה, אם הילדה שלי היא שליחות שאני יכולה להציל ילדים אחרים, אני מוכנה לקחת את המוות שלה ולהגיד תודה לה' שהוא גם נתן לי וגם לקח ממני, אבל לפחות שייתן לי את הזכות בעולם הזה לתקן ולא לאבד עוד ילדים.
<נועה אזולאי: אני אחראית לכך שלא יאבדו פה עוד ילדים יותר, משום תאונת בית.
<נועה אזולאי: זה לא יקרה.
<נועה אזולאי: אני אצעק איפה שאני רק יכולה ואני לא מתייאשת.
<נועה אזולאי: יהיו כאלה שירימו גבה ויגידו, וואו, צריך הרבה כוח, מה את עושה?
<נועה אזולאי: יש לך את המשאבים?
<נועה אזולאי: יש לך את הכוחות?
<נועה אזולאי: יש לי את כל הכוחות.
<נועה אזולאי: אני אימא לארבעה ילדים במשרה מלאה ואני עובדת גם כסייעת בעיריית אשדוד, סייעת לגנים, אני נותנת את כל כולי ויחד עם זאת אני גם במאבק הזה, היומיומי.
<נועה אזולאי: אני מקבלת אלפי פניות כל יום מהורים, מאנשים, וזה מה שנותן לי את הכוח.
<נועה אזולאי: אני לא מתכוונת להפסיק.
<נועה אזולאי: מבחינתי, פה זו ההתחלה שלי רשמית.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה על העדות ועל הכוח לבוא ולהציג את זה ולומר דברים כאלה.
יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה לתאר לעצמי אילו תעצומות נפש צריך כדי לומר אותם.
יפעת שאשא ביטון: אני מצטערת בשביל הילדה שלך, בשביל אגם.
יפעת שאשא ביטון: במעבר חד, מירי, זה מזכיר לנו למה כולנו כאן ולמה זה היה שווה כל רגע, גם של תסכול, כי לא עברנו דרך פשוטה, אבל באמת זה שווה כל מהמורה בדרך בשביל שאנחנו נהיה כאן וננסה, גם בשם אגם, להציל את הילדים.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, נשמח שתציגי את התכנית.
<מירי כהן: כפי שיושבת ראש הוועדה אמרה, זה רגע חגיגי ולא מקובל בוועדות.
<מירי כהן: אני נמצאת הרבה בדיונים בכנסת והדיון הזה הוא יוצא דופן, יוצא דופן לטובה, מראה את היכולת של הכנסת לא רק לקדם דברים בחקיקה ולעשות בקרה על הממשלה, אלא גם לקדם דברים בכוחות עצמה ואני אתייחס לזה.
<מירי כהן: זה לא דבר מובן מאליו.
<מירי כהן: אנחנו נמצאים ברגע חגיגי, רגע חגיגי שמהול גם בעצב, עצב על כל אותם ילדים ותינוקות שלא הצלחנו להציל ואנחנו צריכים לעשות את המקסימום, כדי שבעתיד נוכל להציל כל ילד ותינוק במדינת ישראל.
<מירי כהן: לפני שאני מציגה את התכנית, רק כיוון שנאמר כאן והיה דיון מיוחד בנושא של הכוויות אז אני רוצה להתייחס, חברת הכנסת נחמיאס, לגבי הדיון עצמו שהיה על הכוויות, אכן משרד הבריאות הרים את הכפפה ונעשתה פעילות בנושא של הסברה.
<מירי כהן: אמור לצאת קמפיין בחודש מאי ומשבוע הבא כל החומרים מפורסמים, הם יופצו בטיפות חלב בעברית, בערבית וכמובן לכל הגורמים הנוספים.
<מירי כהן: זו דוגמה לאיזושהי עשייה.
<מירי כהן: לא חיכינו לתכנית עצמה שתצא כי זה חלק מהפעילות שלנו כדי למנוע את ההיפגעות הנוראה והמיותרת הזאת.
יפעת שאשא ביטון: יפה, יישר כוח.
<מירי כהן: אני רוצה להודות לכל השותפים שלנו לנושא הזה ואני גם ארחיב בהמשך.
<מירי כהן: גם למשרדים הנוספים, גם למשרד הבריאות, ל"בטרם" וגם לאחרים ואני אגע בזה בהמשך.
<מירי כהן: לתכנית עצמה.
<מירי כהן: אתן את הרקע.
<מירי כהן: כמו שאנחנו רואים בשנת 2016 118 תינוקות וילדים נפטרו.
<מירי כהן: אם אנחנו מסתכלים על מנגנון ההיפגעות ועל הדברים המרכזיים שגרמו להיפגעות, אנחנו רואים עדיין לצערנו שתאונות דרכים הן הגורם המוביל, קרוב ל-43%.
<מירי כהן: אנחנו רואים גם את הטביעות.
<מירי כהן: דיברנו על הקיץ המתקרב, זו סוגיה שלצערנו אין לה את המענה הטוב והנכון.
<מירי כהן: מצאנו, לא רק טביעות בים בשנים האחרונות אלא אנחנו מדברים על טביעות בית וחצר, משהו שלא היכרנו בהיקפים כאלה בשנים קודמות, כמובן שנצטרך גם לזה להתייחס.
<מירי כהן: מדובר כאן על חנק, לצערנו חנק הוא גם גורם שגורם לתמותה בצורה משמעותית.
<מירי כהן: יש כאן את הנפילות כמובן והגורמים הנוספים.
<מירי כהן: אם אנחנו רוצים לראות את מקום ההיפגעות, אז כפי שאנחנו רואים יש לנו כאן את הדרך, עדיין הדרך היא גורם מוביל, תאונות דרכים, גם בית וחצר, כפי שנאמר מקודם, בית וחצר, המקום שצריך להיות הכי בטוח לילדים, לצערנו לא תמיד זה כך ועלינו לדאוג ולפעול שהבית יהיה מקום מבטחם של כל הילדים והתינוקות במדינת ישראל.
<מירי כהן: כמובן שאנחנו רואים עדיין דברים במרחב הציבורי, במוסד החינוכי ובמקומות נוספים.
<מירי כהן: כפי שנאמר, 2017, התחלנו את השנה ולצערנו, לפי הנתונים שלי, נהרגו 25, נאמר פה 28 ובמקרה הזה אני מקווה שאני צודקת.
<מירי כהן: אם זה פחות ילד אז אני אשמח, אני אומרת שוב, אבל הנתונים מזעזעים.
<מירי כהן: כפי שניתן לראות, הנתונים אמנם הם בקטן, אבל אכן, יש כאן היפגעות ותמותה מאוד משמעותיות במגזר הערבי ובמגזר הבדואי.
<מירי כהן: עלינו לכוון את הפעילות לכך.
<מירי כהן: נתייחס לזה בהמשך.
<מירי כהן: מאיפה בעצם התחלנו?
<מירי כהן: בשנת 2012 החלטת ממשלה קבעה שתגובש תכנית לאומית למניעת היפגעות ילדים.
<מירי כהן: התכנית הזו הובלה על ידי משרד הבריאות, מי שהגיש את התכנית היה שר הבריאות, אבל שושבין מרכזי היה כמובן "בטרם" וניגע בזה בהמשך.
<מירי כהן: נכנסנו לפעילות עם כל המשרדים השותפים ועוד מעט נציג אותם, לגבש את התכנית הלאומית בנדבכים מנדבכים שונים.
<מירי כהן: כפי שאתם יכולים לראות כאן, הכוורת הזאת, אלה המשרדים שהיו שותפים וגיבשו את התכנית הלאומית.
<מירי כהן: כפי שאנחנו רואים, משרד האוצר ומשרד ראש הממשלה היו שותפים.
<מירי כהן: בלב התכנית אנחנו רואים, חוץ ממשרד הבריאות, את משרד הכלכלה, משרד הרווחה, משרד החינוך, בטחון פנים, תחבורה, פנים וכמובן ארגונים נוספים שהם משמעותיים.
<מירי כהן: הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, שכל הנושא של תאונות דרכים נמצא במגרשה, וגורמים נוספים.
<מירי כהן: כמובן המרכז לשלטון מקומי שיש לו תפקיד חשוב מאוד בצמצום ההיפגעות.
<מירי כהן: כל התכנית הזו כמובן נעשתה בליווי בשיתוף ובהובלה של כולם ואולי אפילו עם הפטיש של ארגון "בטרם" בראש, ונעשתה עבודה מקצועית ומאוד אינטנסיבית.
<מירי כהן: התכנית עצמה, גיבוש התכנית היה בשלוש רמות.
<מירי כהן: אל"ף, היה את המטה, המטה שהיה משותף לגורמים המרכזיים שהיו בתכנית, בהובלתו של משרד הבריאות, כמובן ש"בטרם" מלווים אותנו עקב בצד אגודל, כמובן הפן הבין משרדי כי כפי שאנחנו יכולים לראות הרבה נושאים של היפגעות ילדים אינם חונים במגרשו של משרד כזה או אחר.
<מירי כהן: לכן הרבה מהפעילות היא פעילות בין משרדית.
<מירי כהן: וכמובן, יש את הפעילות עצמה שנעשתה בתוך המשרדים עצמם, כל משרד בנושאים שנמצאים תחת אחריותו.
<מירי כהן: אנחנו דיברנו בגיבוש התכנית על חמש אסטרטגיות מרכזיות.
<מירי כהן: אי אפשר לדבר על אסטרטגיה אחת, כי כמו שאנחנו יודעים, צריך לטפל במכלול ולתקוף את הדברים מזוויות שונות.
<מירי כהן: סוגיית הנתונים והמידע, בלי מידע ובלי נתונים, תחושת הבטן אולי חשובה, אבל חייבים להסתמך על נתונים ולראות את ההיפגעות.
<מירי כהן: אנחנו רואים במהלך השנים מגמות שונות.
<מירי כהן: אם מקודם הזכירו אופניים חשמליים, פגיעות בבית, אנחנו חייבים לראות ולנתח את הנתונים ולא להסתמך על מה שאנחנו חושבים שאנחנו יודעים.
<מירי כהן: כמובן הנושא של אנשי המקצוע.
<מירי כהן: אנשי המקצוע בתחום הזה, בעיקר של ילדים ותינוקות, מאוד משמעותיים בהעברת התכנית והמסרים.
<מירי כהן: לכן אנחנו רואים בהם גורם מרכזי שחייבים להתייחס אליו, לתת לו את הכלים המקצועיים, כדי לאפשר לתכנית לצאת אל הפועל.
<מירי כהן: הציבור הרחב, כמובן, ההורים, המשפחות וגורמים נוספים, הילדים עצמם, חייבים להתמקד בהם ואנחנו נראה את זה בהמשך.
<מירי כהן: חינוך והסברה לקהל הרחב.
<מירי כהן: הוזכר כאן קודם הנושא של אוכלוסיות בסיכון.
<מירי כהן: בתכנית הזו אחד הדברים המרכזיים בה הוא שכבר מראש, אפילו בשלב החלטת הממשלה, הנושא של אוכלוסיות בסיכון עלה כאסטרטגיה.
<מירי כהן: זה לא משהו של מה בכך שעל הדרך נעשה אותו אלא חייבים להתמקד באוכלוסיות הסיכון כי הנתונים זועקים לשמים.
<מירי כהן: אנחנו לא יכולים להתעלם מזה וזה ניתן בפוקוס מאוד מאוד מרכזי.
<מירי כהן: כמובן הנושא של רגולציה.
<מירי כהן: אי אפשר לעשות את הדברים בלי זה.
<מירי כהן: הרי הסברה, חינוך וכו' הם דבר יפה, אבל לא מספיק ואנחנו חייבים להיכנס לסוגיית הרגולציה וניגע בה בהמשך.
<מירי כהן: כפי שאנחנו רואים התכנית הלאומית יוצאת לדרך בשנת 2017, זה באמת דבר מרכזי והיסטורי, זה לא דבר של מה בכך ואנחנו מקווים שזו נקודת אל חזור, זו לא תכנית לשנה שנתיים - - -
יפעת שאשא ביטון: לא מקווים, זאת נקודת אל חזור.
<מירי כהן: היא נקודת אל חזור וטוב שרן יושב כאן מהאוצר, תפקידו לדאוג שזה ייכנס מכאן והלאה, ולוואי שנגיע למצב שלא נצטרך ולא יהיו ילדים שייפגעו, אני הראשונה שאומרת: קחו את הכסף, אבל כל עוד אנחנו לא נמצאים שם, כל עוד יש אפילו ילד אחד שנפגע, תפקידנו לדאוג, לעשות כל מה שאנחנו יכולים כחברה, כממשלה, שהדבר הזה לא יקרה.
יפעת שאשא ביטון: נכון, חשוב לציין שבאמת המטרה שלנו היא למזער את רמת הפגיעה בילדים, אבל בואו לא נשכח שככל שנוקפות השנים יש לנו אתגרים חדשים.
יפעת שאשא ביטון: ניקח רק לדוגמה את האתגר של שכחת ילדים ברכב, שכשהתקבלה החלטת ממשלה זה עוד לא היה משהו שהוא hard core על השולחן והיום אנחנו יודעים שזה בנפשנו.
יפעת שאשא ביטון: גם בזה מטפלים.
יפעת שאשא ביטון: המטרה של התכנית היא לא להגיב לאסונות חדשים אלא לנסות מראש למנוע את התופעות הבאות.
<מירי כהן: לכן התכנית הזו צריכה להישאר איתנו.
<מירי כהן: כל עוד יש ילדים ותינוקות היא צריכה להישאר איתנו.
<מירי כהן: לגבי השותפים בתכנית, כמו שאנחנו רואים, מי בעצם נמצא כרגע?
<מירי כהן: נכון לעכשיו בתכנית עצמה, הצבע האדום הוא המשרדים.
<מירי כהן: השותפים בה מתקצבים, הם שותפים לתכנית.
<מירי כהן: מלבד משרד הבריאות יש את משרד הכלכלה, הרווחה, חינוך, תחבורה, כמו שאמרתי, ארגון "בטרם", יש לו תפקיד מרכזי ביישום של התכנית ובהובלה שלה.
<מירי כהן: כאן אנחנו רואים משרדים נוספים שצריכים להיות שותפים, משרד האוצר, מה לעשות, כסף, אנחנו לא יכולים לעשות דברים בלי כסף ומשרד האוצר נרתם.
<מירי כהן: זה חשוב כי אחרת לא היינו יושבים כאן.
<מירי כהן: משרד ראש הממשלה וכמובן גורמים נוספים כפי שאנחנו רואים.
<מירי כהן: אני קוראת למשרדים נוספים שכרגע לא נמצאים בתקצוב, שהם חייבים להשתתף ולהיכנס לתכנית הזו באופן אינטנסיבי, גם אם צריך להכניס את היד לכיס.
<מירי כהן: מה לעשות, יש דברים שחונים במגרשם של משרדים אחרים.
<מירי כהן: דיברנו על הנושא של הבדואים אז זה משרד החקלאות, ובהחלט יש כאן מקום לגורמים נוספים להיכנס, כי זה לא נגמר במשרדים הללו.
<מירי כהן: לפני שאנחנו מציגים את התכנית, קודם תודה והתודה היא קריטית, כי בלי הגורמים האלה לא היינו יושבים כאן ולא היינו יכולים להציג את מה שאנחנו מתכוונים לעשות, מה שעושים ומתכוונים לעשות.
<מירי כהן: קודם כל, כפי שאמרתי, ארגון "בטרם", המון תודה על כל הפעילות שלכם ואני אומרת שוב, אם לא הייתם דוחפים אותנו אז לא היינו מגיעים לכאן.
<מירי כהן: מי כמוכם יודע את כל הטלפונים ואת המסירות, ביום, בלילה, באמת, לכל האורך, מלפני החלטת הממשלה ב-2012 ועד שהגענו לרגע הזה ואתם כמובן תמשיכו להיות שותפים, לדחוף אותנו, לדאוג שהנושא הזה לא ירד מסדר היום ושתמיד קולם של הילדים ישמע.
<מירי כהן: כמובן לשר האוצר, שהרים את הכפפה והכניס את הנושא הזה לספר התקציב.
<מירי כהן: אני אומרת שוב, יש דברים שבלי כסף זה nice to have, אבל זה לא מספיק.
איימן עודה: מי כמו רן יודע את הדבר הזה.
<מירי כהן: רן נמצא כאן והוא יודע.
<מירי כהן: ואני אומרת, זה לא רק - - - אני אומרת שוב, זה גם בנשמה, זה לא רק בספר התקציב וחשוב שהנשמה תיכנס כאן לכל דבר.
<מירי כהן: שר הבריאות, שלקח על עצמו את ההובלה, גם מאז החלטת הממשלה, כשהוא היה סגן שר הבריאות, הוא הגיש את ההחלטה והוביל את הנושא הזה בממשלה וכרגע כשר הבריאות הוא מוביל את התכנית הזו לשלב הבא של היישום.
<מירי כהן: כמובן, הדבר החשוב ביותר, אני לא יכולה שלא לומר תודה כמובן ליושבת ראש הוועדה, שבלי כל הפעילות שלה וזה לא דבר מובן מאליו, כי זה בדרך כלל לא נעשה בכנסת, לא היינו מגיעים לרגע הזה.
<מירי כהן: ואני לא אומרת את זה סתם, כי אנחנו יודעים את המסירות ואת הנחישות שכל המהלך הזה נעשה.
<מירי כהן: הכנסת מקיימת הרבה דיונים ועושה הרבה פעולות, מקדמת חקיקה, אבל קידום והוצאה לפועל של תכנית לאומית, אני מודה, עם כל הניסיון הרב שלי בכנסת, אני לא מכירה דברים כאלה ואני מודה לך בשם כל מי שיושב כאן ובשם כל ילדי ישראל, אני חייבת לומר, כי לא היינו יכולים לעשות את זה בלעדייך.
<מירי כהן: עקרונות היסוד של התכנית הזאת.
<מירי כהן: כשגובשה התכנית הלאומית והייתה לנו את התכנית המלאה, דובר על הרבה יותר כסף ויש תכנית מאוד נרחבת.
<מירי כהן: מכיוון שלא ניתן המענה התקציבי ואז דובר על 150 מיליון, 300 מיליון וכו', אנחנו בכל אופן יודעים שצריך להתמקד, החלטנו להתמקד בדברים שצריך להתמקד בהם לפי תעדוף ולפי רמת הסיכונים.
<מירי כהן: אנחנו מדברים כאן על התבססות על ההמלצות של התכנית שגובשה, כי נעשתה עבודה, אנחנו לא ממציאים כאן יש מאין, נעשתה פעולה אינטנסיבית של כל המשרדים ושל כל הגופים ואנחנו כרגע מוציאים אל הפועל את התכנית שגובשה.
<מירי כהן: דבר נוסף שהוא חשוב מאוד ונאמר כאן, הוא התמקדות באוכלוסיות בסיכון.
<מירי כהן: זה לא עוד חלק שנעשה את זה, אלא זה יעד בפני עצמו, להפחית את ההיפגעות והתמותה באוכלוסיות שבהן שיעור ההיפגעות הוא מאוד מאוד גבוה.
<מירי כהן: אנחנו מדברים על החברה הערבית בכלל וגם על החברה הבדואית, שאמנם היא חלק מהחברה הערבית, אבל חייבים לתת לה את הדגש המיוחד, גם למאפייני ההיפגעות וגם למאפיינים האחרים, החברתיים והתרבותיים, לכל הדברים האחרים, אי אפשר להתעלם מהם.
<מירי כהן: החברה החרדית ועוד.
<מירי כהן: וכפי שאמרתי, מה שיש כרגע לא מספיק, אנחנו קוראת פה למשרדים להתגייס ולהצטרף לתכנית.
<מירי כהן: אנחנו מדברים כמובן על יצירת שותפויות, לא רק בין משרדי הממשלה וכו' אלא גם עם גורמים נוספים.
<מירי כהן: אנחנו מדברים על המגזר השלישי, כמובן שלטון מקומי, כמו שאמרתי, גורמים נוספים כמו הגנים והמעונות ואנחנו נשתף את כולם, גם בכל החומרים והתוצרים שיוצאים, אבל אנחנו מצפים לעבודה ורוצים עבודה שתיעשה בארגונים האלה ואנחנו כמובן נהיה אתם בקשר שוטף.
<מירי כהן: קודם דובר על נושא של מובילי דעה.
<מירי כהן: חברי הכנסת, כן, אנחנו רוצים אתכם בתהליך.
<מירי כהן: אני חושבת שיש לכם מה לתרום.
<מירי כהן: חשוב מאוד שאתם תהיו בתהליך הזה ואנחנו מדברים גם על מובילי דעה בקבוצות השונות.
<מירי כהן: אנחנו יודעים שצריך לאפיין את הצרכים וכמובן לתקוף כל דבר בדברים האפקטיביים שאפשר לעשות.
<מירי כהן: אם בדברים מסוימים אפשר להיעזר במובילי דעה, רבנים, אימאמים וגורמים נוספים, כוכבי ילדים וכו', דברים שיכולים להשפיע, כל מה שנראה אפקטיבי אנחנו נעשה.
<מירי כהן: אני קוראת לחברי הכנסת גם להיות שותפים ולעזור לנו ליישם את זה.
<מירי כהן: דבר נוסף שמאוד חשוב לומר, לא - - - שום פעילות עם שום תקציב קיים, יש גורמים שיש להם מחויבות גם היום לעשות אז לא לומר, התכנית הלאומית יצאה לפועל, אנחנו כרגע לוקחים צעד לאחור.
<מירי כהן: אני מזכירה את הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, כמובן, שאחראית על טיפול במניעה של תאונות דרכים.
<מירי כהן: הם צריכים להמשיך ואנחנו, התפקיד שלנו, כמובן שהם ישותפו בתכניות האלו, אבל לבוא ולדאוג שהפעילות תמשיך.
<מירי כהן: כפי שאנחנו רואים, שיעור ההיפגעות של ילדים והתמותה בתאונות דרכים זה עדיין גורם מוביל.
<מירי כהן: התפקיד שלנו לדאוג שהדברים ייעשו וגם שם התמותה וההיפגעות יפחתו.
יפעת שאשא ביטון: חשוב לציין שתכנית בטיחות ילדים היא תכנית תוספתית, היא ייחודית, היא אמורה לעבות את התכניות שכבר קיימות בשטח ואני חושבת שבאיגום משאבים וחשיבה משותפת והצטרפות של כולם אנחנו אפילו נוכל לעשות מסכום החלקים הרבה יותר מהשלם.
<מירי כהן: אנחנו נוכל לעשות את התכלול עם כל הגופים ואני שוב אומרת, אני קוראת לכל מי שלא נמצא כרגע בתכנית להצטרף אליה.
<מירי כהן: אנחנו נדבר על זה איתם בהמשך.
<מירי כהן: כפי שאמרתי, הנושא של אוכלוסיית הסיכון, האוכלוסייה הערבית, הבדואית, הנתונים השנה זועקים לשמים.
<מירי כהן: זה לא רק השנה, אבל השנה זה מאוד בולט.
<מירי כהן: יש כאן צורך, אמנם זה גם בתכנית שלנו אבל כל הגופים ממקדים פעילות באוכלוסיות האלו כי זו אחת האסטרטגיות אבל זה לא מספיק.
<מירי כהן: צריך להיות כאן תקציב נוסף, אם זה באמצעות משרד החקלאות, שאחראי - - -
יפעת שאשא ביטון: יש לנו כאן נציג של משרד החקלאות, הוא פה והוא - - -
<יריב מן: אני אשמח להתייחס גם לעובדה שתמיד יש קבוצות שהן לא תחת הכלל והן צריכות לקבל משהו מיוחד.
<יריב מן: אני אשמח מאוד להתייחס לזה.
<מירי כהן: זה נכון ואני אומרת שוב, גם בתכנית, נראה שהמשרדים האחרים, כלומר אנחנו ממקדים פעילות, יש משרדים שזה מאוד בולט ונראה את זה בהמשך, ממקדים את המאמץ בתעדוף באוכלוסיות בסיכון, אבל עדיין יש צורך, מעבר למה שהמשרדים עושים, לתת את התקציב ואת הדחיפה, את הבוסט הזה לנושא של אוכלוסיות שנמצאות מאוד מאוד בסיכון.
<מירי כהן: וכפי שאמרתי, אנחנו פונים למשרדים אחרים שכרגע לא נמצאים להצטרף.
<מירי כהן: תהליך העבודה, כפי שנאמר, העבודה הפנים משרדית, כל משרד ששותף בתכנית, יש - - -
יפעת שאשא ביטון: מירי, ברשותך, כי אנחנו גם נרצה לשמוע את האחרים ואנחנו מתקצרים בזמן, להגיע ישר לתכנית, למרכיבים של התכנית.
<מירי כהן: כפי שאנחנו רואים את האסטרטגיות, אתם תראו אותן.
<מירי כהן: כפי שאמרנו, מתבסס על האסטרטגיות שהצגתי קודם ואנחנו מיקדנו את זה גם לנושאים במיקוד לפי היפגעות, וכפי שאמרתי, מעבר לזה, אנחנו רואים את הנתונים ובזה אנחנו נתמקד, בגורמים של ההיפגעות.
<מירי כהן: עכשיו אגיע לתכנית עצמה.
<מירי כהן: משרד הבריאות במאקרו, מכיוון שאנחנו מתכללים את התכנית מעבר להובלה שלה, אנחנו כמובן נעמוד ונכנס ועדת היגוי בין משרדית של כל הגופים השותפים לתכנית הזו ומכיוון שההסברה והקמפיינים צריכים להיות כלל מערכתיים, אז נעשה את זה ביחד עם כל הגופים.
<מירי כהן: כמובן גיוס של גורמים חוץ ממשלתיים לתכנית.
<מירי כהן: עכשיו אני אגע בתכנית עצמה.
<מירי כהן: ביקשתי מכל משרד להציג את עיקרי התכנית שהוא יזם.
<מירי כהן: בקצרה, לגבי משרד הבריאות, מעבר לדברים שהוצגו ונעשים וימשיכו להיעשות, אנחנו מתעסקים עם מספר אסטרטגיות מרכזיות שמנסות לתת את המענה.
<מירי כהן: גם הנושא של נתונים ומידע, ואני רוצה לומר, זה אמנם לא נכנס כחלק מהתקציב של התכנית, אבל אנחנו דוחפים את זה, כי הנושא קיבל דגש.
<מירי כהן: מרגע שהשיח במשרד השתנה והתכנית הלאומית עלתה אל הפועל אז זיהינו דברים נוספים שאנחנו יכולים לקדם, גם אם לא חיכינו לתכנית הלאומית וגם אם עשינו את זה במסגרות אחרות ובתקציבים נוספים.
<מירי כהן: אחת הדוגמאות היפות היא הנושא של איסוף נתונים.
<מירי כהן: נתוני היפגעות במלר"דים הם נושא שלא חדש לנו, הוא כבר התחיל ונעשה במסגרת המיזם המשותף שנעשה בין משרד הבריאות, הממשלה ו"בטרם", אבל השנה הוחלט על ידי משרד הבריאות להכניס את זה כתמריץ לבתי החולים.
<מירי כהן: כלומר, כל בית חולים, כחלק מהתמריצים שניתנים לחדרי המיון, מי שיאסוף את הנתונים האלה יקבל תמריץ כספי לא מבוטל וכך אנחנו רוצים לרתום ולגייס אותם, לא רק באופן וולונטרי אלא גם עם תמריץ כספי כדי להיכנס לתכנית הזו, כשמי שיוביל ומי שילווה את כל בתי החולים זה ארגון "בטרם", בהטמעה של איסוף הנתונים.
<מירי כהן: דיברנו על התמקצעות של אנשי מקצוע ואנחנו מדברים גם על אחיות.
<מירי כהן: לאחיות יש תפקיד מאוד מרכזי כסוכני שינוי במערכת הבריאות לגבי ילדים ותינוקות, גם טיפות חלב, אבל לא רק, כי זה גם בקהילה ובבתי חולים.
<מירי כהן: רתמנו ויש לנו שיתוף פעולה נפלא עם כל הגורמים בתוך משרד הבריאות ומערכת הבריאות שנרתמו לנושא הזה וכבר נעשית עבודה לגיבוש הנחיות מקצועיות שבעצם יחייבו את כל האחיות לנושא של מניעת תאונות.
<מירי כהן: חינוך והסברה, אנחנו מדברים על זה, אנחנו רוצים להרחיב את מעגלי ההסברה שלנו לכל ההורים, דרך טיפות חלב, העברת מסרי בריאות, אנחנו גם נעשה את זה.
<מירי כהן: הנושא של תכניות התערבות, קיום סדנאות הדרכה להורים.
<מירי כהן: ובכן, כפי שנאמר כאן קודם, אנחנו רוצים להכשיר את ההורים ולתת להם את הכלים, גם בביצוע החייאה במקרים שקורים וגם בנושא של מניעת היפגעות.
<מירי כהן: אנחנו בונים איזושהי תכנית של הכשרת הורים, לעשות סדנאות להורים, גם אם חלילה קרה אירוע, אז לעשות, שיהיו להם כלים לעשות החייאה.
<מירי כהן: זה דבר שבהחלט שמנו בפוקוס, לעשות את זה השנה, אבל להרחיב את המסרים גם לנושא של מניעת היפגעות.
<מירי כהן: נתתי את הנושא האחרון של חינוך והסברה בדגש על אוכלוסיות בסיכון.
<מירי כהן: אנחנו מדברים על תאונות דרכים, תכנית שכבר גובשה לפני מספר שנים, אבל השנה אנחנו דוחפים אותה והיא תתחיל להיות מיושמת בכל הנושא של מניעת תאונות דרכים, הדרכה וכו' בטיפות חלב למניעת היפגעות בתאונות דרכים.
<מירי כהן: אנחנו מדברים על דריסות לאחור, מושבי בטיחות, נסיעה בטוחה לילדים, נושא שניכנס אליו, הוא כבר בימים האלה נכנס לטיפות חלב, יהיה בעצם אצל כל אחות ואחות בטיפות חלב כדי שנעשה את זה.
<מירי כהן: ברשותכם, אני אעביר את השרביט לשותפים הנכבדים שלנו, משרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: רגע, לפני שאנחנו עוברים למשרד החינוך, חברת הכנסת יעל פארן, כי היא צריכה לצאת לוועדה נוספת, אז בבקשה.
יעל כהן-פארן: אני צריכה לצאת לישיבת סיעה, אז אני מתנצלת.
יעל כהן-פארן: תודה רבה על ההצגה, מירי.
יעל כהן-פארן: קודם כל נחשפתי לתכנית שלא ידעתי על קיומה ואני מברכת על הדיון.
יעל כהן-פארן: מה שאותי מפתיע קצת זה התכווצות הסכום.
יעל כהן-פארן: אמרת שדובר על 150 או 300 מיליון שקלים וכאן אני מבינה שמדובר ב-10 מיליון שקלים - - -
יפעת שאשא ביטון: לשנה, אני אסביר.
יעל כהן-פארן: רק רגע, אני אסיים.
יעל כהן-פארן: אני ציפיתי, תכנית לאומית, מלים מאוד מאוד גבוהות, נהדרת, מדינה שכל כך רוצה שיהיו בה הרבה ילדים ומשקיעים בה מאות מיליונים רבים כדי שאנשים שגם לא יכולים להביא ילדים שיביאו ילדים ובסוף הבטיחות שלהם נופלת בין הכיסאות.
יפעת שאשא ביטון: אז הבטיחות שלהם לגמרי לא נופלת כי בואי ניקח בחשבון שעד היום בכלל לא היה.
יפעת שאשא ביטון: אני אשמח מאוד, גם כשזה בא מהקולות של האופוזיציה, שהם יראו את מה שפתאום יש ולא היה ויכול היה להמשיך גם לא להיות.
יעל כהן-פארן: אבל עושים תכנית נהדרת - - -
יפעת שאשא ביטון: רגע, אני אסביר.
יפעת שאשא ביטון: גם ה-300 מיליון שקלים שדוברו אז, הם דוברו לתכנית חמש שנתית.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שזה לא היה 300 מיליון בשנה ואנחנו לקחנו מהתכנית, ואני תיכף אסביר מהו הרציונל, 10 מיליון שזה 14 מיליון שקלים בשנה, כי אנחנו לוקחים גם את התכנית של "בטרם", שמתוקצבת במסגרת הזו של 4 מיליון נוספים ל-10, לכל שנה במשך חמש שנים.
יפעת שאשא ביטון: הרעיון היה מאוד פשוט.
יפעת שאשא ביטון: אני לא בן אדם של מנגנונים וכל מה שהיה בתכנית שקשור להקמה של מנגנונים חדשים אני אמרתי, בואו נשים את זה בצד, אנחנו לא באים עכשיו לשלם למשכורות או לבנייה של כל מיני מתווים חדשים, אנחנו לוקחים את הכסף נטו לפעילות.
יפעת שאשא ביטון: נטו להסברה, נטו להדרכה של הורים, נטו להדרכות מקצועיות.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, זיקקנו מתוך התכנית את כל מה שקשור לפעילות, ואני יכולה להגיד לך שגם בעתיד וגם בדברים אחרים שאני עושה, דיברו על מועצה לגיל הרך ודיברו על נציבות לזכויות הילדים, אני נגד התפיסה הזו, אני אומרת, בואו ניקח את הכסף הזה, נשקיע אותו בפעילויות, נביא אותו ישר לציבור, למי שזקוק לו, גם אם זה יהיה בסכומים נמוכים יותר, אבל נדע שאנחנו מנצלים כל שקל לייעוד שלו.
יפעת שאשא ביטון: זו הסיבה שזה זוקק ואני עדיין חוזרת לנקודת הפתיחה, יכולנו לשבת כאן היום וגם ה-14 מיליון שקלים האלה לא היו.
יפעת שאשא ביטון: יש פה אמירה מאוד מאוד ברורה.
יעל כהן-פארן: קודם כל, זה שיש את ה-14 מיליון שקלים שלא היו קודם זה כבר יפה ואני מברכת אותך ואני מבינה שזו עבודה גדולה שלך ושל הוועדה וכל הכבוד.
יעל כהן-פארן: קודם כל זו תעודת עניות מאוד גדולה שלא היה, את זה נשים על השולחן.
יעל כהן-פארן: כל הכבוד שהגענו לרגע שזה קיים, עדיין, אני כן חייבת לומר, כדי לייצר תודעה ציבורית, הכרה בתחום, הבנה, ואני מבינה שרוב הכסף ילך להסברה, מישהו צריך להרים את זה.
יעל כהן-פארן: השאלה היא האם במשרדים כיום, שמצמצמים כוח אדם ומוסיפים עבודה, הכול בסדר, הציבור צריך לקבל את הכסף, אני איתך, אבל גם כדי להרים מערך גדול של הסברה להורים צריך איזשהו מנגנון כדי להפעיל אותו.
יפעת שאשא ביטון: יש פה הירתמות של אנשים מתוך המשרדים, יש מספיק בעלי תפקידים שכל אחד לוקח על עצמו את החלק שלו, תאמיני לי, שרק ניישם את זה.
יעל כהן-פארן: אני רק אביע את החשש שאם אין מנגנון או לפחות עיבוי של מנגנון קיים, אולי לא להקים מועצות חדשות, שיתפעל את זה, אז אולי בסוף התוצאות לא יהיו כמו שציפינו.
יעל כהן-פארן: אני באמת מצפה מתכנית כזו שגם תציב יעדים.
יעל כהן-פארן: אנחנו ראינו את הגרף, על כל ילד שם לבכות ואני גם רוצה להגיד תודה לנועה שהגעת, לא היה לי קל לשמוע ואני בטוחה שלך לא היה קל להגיע לפה, אז תודה שהגעת.
יעל כהן-פארן: כל ילד מה-118 הוא עולם ומלואו, ברור שיש כאן משפחה ואנחנו צריכים להציב יעדים שיהיו כך וכך לאורך חמש שנים בכל אחד מהתחומים.
יעל כהן-פארן: אני לא ראיתי את זה ואני מצפה לראות את זה בתכנית, גם יעדים שנגיע אליהם, שהיעד הוא כמובן אפס ילדים שנפגעים.