GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שרית כספי-אורון: יש שם תוויות, הוראות של החקלאות בלבד – לא לשימוש ביתי, אז איפה נופל הפארק?
<שרית כספי-אורון: האם זה נחשב חקלאות, פארק עם דשא?
<שרית כספי-אורון: בנוסף כתוב - מותר לשימוש לצידי דרכים.
<שרית כספי-אורון: תיכף אני אראה לכם תמונות מה זה צידי דרכים.
<שרית כספי-אורון: הנה זו עירי, מודיעין והריסוס שמתבצע כל הזמן בצידי דרכים, זה מול הבית, מול בית הספר, ליד בית הספר, איפה שהילדים הולכים.
<שרית כספי-אורון: גם הטבע נפגע.
<שרית כספי-אורון: כאן רואים את גבעת הטיטורה.
<שרית כספי-אורון: אז צידי דרכים זה יכול להשתמע הרבה דברים ולא ממש ברור מה זה ואם מותר לעשות שימוש בתוך העיר.
<שרית כספי-אורון: לתושבים אין ממש מידע וגם לעירייה עצמה אין ממש מידע מה קורה, כי הריסוס מתבצע על ידי קבלנים.
<שרית כספי-אורון: אין לנו מעקב או נתונים לגבי השימוש בחומרי הדברה בעיר, אין אזהרות לציבור והמדבירים עצמם, כמו שאמרתי, הם חסרי הכשרה והם לא יודעים לעשות שימוש נכון ובטוח בחומרים עצמם.
<שרית כספי-אורון: יש מעט מאד מקרים שמצאנו.
<שרית כספי-אורון: אחרי ידבר, אני מקווה, נציג מעיריית כפר סבא, ששם דווקא כן יש שילוט במקרים הנדירים שיש שימוש.
<שרית כספי-אורון: אז איך זה קורה במקומות אחרים בעולם?
<שרית כספי-אורון: אז יש מגוון רחב מאד של ערים באירופה, בארצות הברית, בקנדה, שיש להן החל ממעקב אודות השימוש בחומרי הדברה, המשך באיסורים על שימוש בחומרים מסוכנים יותר, חובת שילוט, רישום ודיווח, ניטור.
<שרית כספי-אורון: יש גם ערים שהפסיקו באופן וולונטרי, גם אם אין חוק, שפשוט הלחץ הציבורי הביא לכך שהפסיקו לעשות שימוש וולונטרי בחומרי הדברה בשטחים הציבוריים.
<שרית כספי-אורון: יש אפילו מקומות שהפסיקו כליל.
<שרית כספי-אורון: באירווינג, בקליפורניה החליטו לפני שנתיים אני חושבת, או שנה, לעבור להדברה משולבת, שזה מעדיף שימוש בשיטות לא כימיות לטפל בעשבים ובמזיקים והם הצליחו תוך שנה לרדת לאפס באזורים בהם יש ילדים.
<שרית כספי-אורון: אנחנו לא מדברים פה על כל איי התנועה וזה, אנחנו מדברים על איפה שהילדים שלנו נמצאים.
<שרית כספי-אורון: אז אנחנו יודעים שזה אפשרי.
<שרית כספי-אורון: זה קורה גם בפריז ואפילו בישראל.
<שרית כספי-אורון: בכפר סבא, שלפני כשנתיים וחצי, גם שם אמרו די והפסיקו את השימוש בקוטלי עשבים ובחומרי הדברה בגינון.
<שרית כספי-אורון: אז מה שאנחנו צריכים לנושא של הגינון, זה קודם כל שיהיה איזה שהוא סדר ונדע איזה חומרים מותרים לשימוש בתוך העיר, בקרבתם של הציבור בכלל ובילדים בפרט.
<שרית כספי-אורון: להשתמש קודם כל באמצעים למניעת הדברה והעדפת חלופות מכאניות וביולוגיות.
<שרית כספי-אורון: במקרים שנצטרך וחייבים להדביר, אז חייבים לשים שילוט שמזהיר את האנשים.
<שרית כספי-אורון: להכשיר את המדבירים עצמם, על מנת שהם יעשו שימוש תקין ובטוח בתכשירים.
<שרית כספי-אורון: לדרוש מהעיריות, מהרשויות המקומיות, להכין תכנית הדברה שמכוונת את ההדברה בעיר לבטוחה יותר, לאסוף נתונים ולנטר אחרי השימוש.
<שרית כספי-אורון: גם בתוך מוסדות חינוך אנחנו מכירים שבמשרד להגנת הסביבה היה איזה שהוא מאמץ להכין הנחיות לשימוש הנכון בחומרי הדברה בתוך המוסדות עצמם ובסביבתם.
<שרית כספי-אורון: אנחנו עדיין לא ראינו שזה התפרסם, אבל זה מאד נדרש ואנחנו מקווים שההנחיות האלה יכללו גם הוראות למניעה ולהדברה משולבת ובשום אופן שלא ירססו בנוכחות הילדים וידרשו זמן המתנה מספק לפני החזרת הילדים למוסד.
<שרית כספי-אורון: זהו, תודה רבה.
אורי מקלב: יופי, תודה רבה.
אורי מקלב: באמת חשפת בפנינו קצה מהמחשבות, שכשאנחנו רואים את התמונות האלה, את העובדות שקורות בשטח, לאן זה יכול להגיע.
אורי מקלב: אם באחד השקפים חברה שהיא תעשייה כימית, נותנת הוראות והם מדברים על כך שהריכוז צריך להיות 15%, מי זה שבאמת מפקח שהריכוז הוא באמת 15% והוא לא ריכוז הרבה יותר גבוה, בגלל שאותו אחד שעושה את זה חושב שהוא יעשה את זה יותר מהר.
אורי מקלב: הרי ככה זה 15%, אם אני אעשה את זה כל חודש, אבל הרי לא נותנים לי, אין לי כוח אדם, אז אני אתן קצת יותר.
אורי מקלב: או כשהמכשירים שעושים את זה הם מכשירים שהמדידה שלהם היא כל הזמן שווה.
אורי מקלב: יכול להיות.
אורי מקלב: בהנחה שהוראות השימוש עוברות גם פיקוח, שזה לא רק של חברה, שגם המשרד להגנת הסביבה במקרה הזה יודע שאם חברה של תעשיות כימיות נתנה הוראות שימוש, קודם כל שהן נכונות.
אורי מקלב: בהנחה שהחומרים שנמצאים שם הם רק החומרים האלה ולא חומרים אחרים.
אורי מקלב: ולאחר מכן אנחנו צריכים גם לדעת ולהיות בטוחים שהמשתמש גם מוסמך לכך וגם יש עליו פיקוח.
אורי מקלב: וגם אם יש שינוי במקומות, אם יש מקומות ששם צריך לעשות זהירות – צידי דרכים וחצרות ומה זה נקרא חצרות.
אורי מקלב: הביטוי במילון לחצרות הוא רחב מאד, אז על מה אנחנו מדברים בחצרות?
אורי מקלב: האם אנחנו נשים את זה תוך הגן עצמו?
אורי מקלב: האם צמחייה שקרובה לגן משחקים, שיש שם פינת גן של פרחים או של עשבים, שגם עוברת ריסוס והדברה, האם שם יש שלט?
אורי מקלב: האם מיד אחרי זה לא צריך לעבור שעות?
אורי מקלב: מגוון של דברים שאנחנו צריכים לדעת האם יש הסדרה בכלל בעניין הזה והאם יש הנחיה.
אורי מקלב: האם יש מעקב ופיקוח אחר הדברים, ביקורת.
אורי מקלב: זה דברים שלמים שלגביהם עולות וצפות השאלות.
אורי מקלב: בתוך החומר אני רואה, ואני לא יושב ראש הוועדה, כפי שאמרנו בהתחלה וכפי שידוע, אבל הוועדה שלחה למשרד להגנת הסביבה דף עם שאלות ואנחנו לא קיבלנו עד רגע זה תשובות.
אורי מקלב: הנציג המשרד כן נמצא כאן ולפני שחבר הכנסת דב חנין יגיב, אולי כדאי שנשמע ביחד את המשרד להגנת הסביבה.
אורי מקלב: אורי שלום.
<אורי שלום: אולי יעל.
<יעל ינאי: אתה רוצה שאני אתחיל?
<יעל ינאי: אוקיי.
אורי מקלב: מי את?
אורי מקלב: גם מהמשרד להגנת הסביבה?
<יעל ינאי: כן, מהלשכה המשפטית, יעל ינאי.
אורי מקלב: אולי תאירי את עינינו.
אורי מקלב: תתני איזו סקירה קצרה מבחינת המשרד, מה המשרד מפקח, על מה הוא ממונה, על מה הוא נותן הנחיות.
אורי מקלב: כרגע אנחנו לא יודעים שום דבר, ואולי גם באמת תעני על השאלה למה לא נתתם תשובות.
אורי מקלב: יש כאן מכתב פנייה ממשרד ממשלתי שנשלח כבר נראה לי ב - - -
<יעל ינאי: האמת היא שאני לא מכירה את המכתב הזה.
<יעל ינאי: אני אשמח אם תוכל להעביר לי אותו.
אורי מקלב: יש כאן, לכבוד השר להגנת הסביבה.
אורי מקלב: גם מנהלת הוועדה תיתן לך.
אורי מקלב: מופיעות במכתב 10 שאלות לקראת הדיון.
אורי מקלב: מתי זה נשלח?
<תמי ברנע: ב-14 ביוני.
אורי מקלב: ב-14 ביוני.
אורי מקלב: נו, אז זה מספיק זמן כדי לענות או להתייחס.
<יעל ינאי: לצערי, לדעתי אנחנו לא קיבלנו אותו.
<יעל ינאי: אני לא מכירה את המכתב הזה.
אורי מקלב: ברוב המשרדים, כשהם מקבלים מכתב מוועדה, זה מקבל עדיפות.
אורי מקלב: יודעים, במיוחד כשזה לקראת דיון.
אורי מקלב: זה באמת לפלא בעיני.
<יעל ינאי: אני לא יודעת להסביר את זה, כי אני מעולם לא ראיתי את המכתב הזה, אבל אני מוכנה לחזור ולבדוק את זה במשרד, ובכל מקרה אנחנו נשתדל לענות פה על מה שאפשר.
<יעל ינאי: מבחינת המשרד להגנת הסביבה, דבר ראשון נתחיל בלהגיד שלפני שנה נכנס לתוקף חוק הסדרת העיסוק בהדברה תברואית, שהוא בעצם חוק שעשה רפורמה בכל הנושא של מדבירים והדברה תברואית,ש היא הדברה של מזיקים לאדם ולרכושו.
<יעל ינאי: כשבעצם הדברה עירונית היא הדברה שהיא על התפר בין הדברה תברואית להדברה חקלאית.
<יעל ינאי: יש במרחב העירוני גם מזיקים תברואיים וגם מזיקים חקלאיים ובגלל זה יש איזה שהוא קושי באמת לייצר מדיניות סדורה בנושא הזה, בגלל שכל משרד עושה רגולציה על התחום שלו.
<יעל ינאי: רגולציה זה גם בהקשר של המדבירים, כמו שאמרתי לפי חוק הסדרת העיסוק וגם בהקשר של תכשירים.
<יעל ינאי: כשיש שתי ועדות בין משרדיות, אחת של המשרד להגנת הסביבה ואחת של משרד החקלאות, שאחריות על רישום תכשירים להדברה לתחומים האלה.
<יעל ינאי: יש כאן מישהו ממשרד החקלאות?
<קריאה: כן, הרבה.
<יעל ינאי: אז באמת בהקשר הזה נדרש שיתוף פעולה שהוא מאתגר - - -
אורי מקלב: בואי נתמקד במה ההנחיות שלכם לגבי הסביבה העירונית.
אורי מקלב: בחקלאות, כרמים והדברים האלה, אנחנו לא ניגע.
אורי מקלב: זה לא הדיון.
אורי מקלב: מה ההנחיות שלכם לגבי מה שקורה בסביבה העירונית, מה שעלול להיות, גם בסביבה העירונית, כפי שאמרת, יכולים להיות בורות ניקוז או דברים מסביב, תעלות או דברים כאלה.
אורי מקלב: דרך אגב, ביישובים חקלאיים זה גם יישובים שילדים ברוך השם חיים שם וגדלים שם וגם שם יש הדברה.
אורי מקלב: שם צריכות להיות הנחיות עוד יותר.
אורי מקלב: הסביבה החקלאית לא מנותקת לגמרי מהיישוב העירוני.
אורי מקלב: בתי ספר ועוד.
אורי מקלב: אנשים חיים בתוך יישובים כאלה ואחרים, שהם דורשים טיפול בהדברות וטיפול כימי.
<יעל ינאי: כן, ואני כמובן מייצגת את ה - - -
אורי מקלב: אז ככה שאני לא יודע להגיד לכם.
אורי מקלב: אני מבין ששדות חקלאיים רחוקים ושם זה אחרת, אבל מה כן יש לכם?
<יעל ינאי: בגדול המשרד להגנת הסביבה, בגלל שהוא אחראי על התחום של הדברה, שהיא בדרך כלל בבית והיא אפילו יותר קרובה לאדם מאשר הדברה עירונית, כל נושא רישום התכשירים והפיקוח על מדבירים נעשה באופן יחסית הדוק ומאושרים תכשירים באמת בהתחשב בזה שזה ידוע שזה הולך להיות קרוב מאד לאדם.
<יעל ינאי: זה נראה לי בשונה מהתכשירים שמאושרים במשרד החקלאות, שהרבה פעמים מיישמים אותם באמת בשדות פתוחים ופחות לוקחים בחשבון האם זה יגיע לתוך הבית או לא.
<יעל ינאי: אז במשרד להגנת הסביבה בהחלט לוקחים את זה בחשבון וקובעים הנחיות - - -
<שרית כספי-אורון: מה עם מה שמרססים ברחובות נגד עשבים שוטים בין המדרכות?
אורי מקלב: עשבים שוטים זו הדברה חקלאית ואני אתן למשרד החקלאות להשיב לזה.
יעל כהן-פארן: באמת יש פה את הבית, אבל יש את מה שצמוד לבית, וזה כבר משרד החקלאות.
אורי מקלב: כן, אבל אני עדיין לא הבנתי מה משרד החקלאות?
אורי מקלב: הוא מאשר איזה חומר כן ואיזה חומר לא?
אורי מקלב: המשרד להגנת הסביבה צריך בשטח לתת הנחיות בשטח ומשרד החקלאות גם נותן?
<יעל ינאי: אז אולי אני אסביר קצת יותר.
אורי מקלב: יכול להיות שאנחנו כאן בעצם עולים על סמכויות בין שני משרדים, שיכול להיות שמשרד החקלאות אומר מה הטיפול ומה החומרים המותרים, מה החומרים האסורים או מה הריכוזים המומלצים, המותרים והאסורים.
אורי מקלב: איך אחרי זה, או מי הוא זה שמנחה בשטח?
אורי מקלב: משרד החינוך?
אורי מקלב: העירייה?
אורי מקלב: מי מנחה את העיריות?
אורי מקלב: מי מפקח?
אורי מקלב: האם כל גנן יכול לעשות גם הדברה?
אורי מקלב: האם את ההדברות במקומות האלה עושים רק אנשים מיוחדים?
אורי מקלב: יש לנו כאן מגוון של שאלות ששאלנו.
אורי מקלב: 10 השאלות זה בעצם היה רק על קצה המזלג.
אורי מקלב: אני יכול להבין, אני יכול לתת אפילו לא את הכל, אבל קודם כל מי קובע אלה חומרים מותרים?
אורי מקלב: האם יש חקיקה?
אורי מקלב: האם היו אירועי הדברה חריגים שהתרחשו בשטח עירוני, בפארקים?
אורי מקלב: האם היו אירועים והאם היו נפגעים באירועים.
אורי מקלב: כמה ילדים היו?
אורי מקלב: זה נתונים שאנחנו שואלים אם יש לכם.
אורי מקלב: מי מפקח על השימוש?
אורי מקלב: האם יש נוהל פעולה במקרה של פגיעה?
אורי מקלב: האם יצאו הנחיות למנהלי מוסדות חינוך, רשות מקומית?
אורי מקלב: מי המנחה?
אורי מקלב: משרד החקלאות?
אורי מקלב: כי כאילו עולם שלם שאנחנו עוד לא יודעים ולא מקבלים ואת כבר מעבירה את השרביט למישהו אחר?
<יעל ינאי: לא, לא.
אורי מקלב: את ממשיכה?
<יעל ינאי: כן.
אורי מקלב: אז בבקשה, היועצת המשפטית של המשרד להגנת הסביבה.
<יעל ינאי: יועצת, לא היועצת.
<יעל ינאי: כמו שאמרתי באמת יש כאן קו תפר שדי מורכב להבין אותו, אבל אני אנסה להסביר אותו בקיצור.
אורי מקלב: מה כן?
אורי מקלב: תתמקדי במה כן.
<יעל ינאי: כשאנחנו מדברים על הדברה בתכשיר תברואי שמיועד למזיקים, כמו זבובים, יתושים, זה יהיה תכשיר שיירשם במשרד להגנת הסביבה וזה יהיה תכשיר שהמשרד להגנת הסביבה יקבע את הגבלות השימוש ואת הגבלות המכירה שלו.
<יעל ינאי: הרבה פעמים תכשירים כאלה יוגבלו לשימוש מדבירים בלבד, שגם הם מדבירים שהמשרד להגנת הסביבה נותן להם רישיונות והכשרה.
<יעל ינאי: למעשה יש כאן מערכת פיקוח שהיא די הדוקה.
<יעל ינאי: זאת אומרת אנחנו כן בקשר עם הרשויות המקומיות.
<יעל ינאי: אנחנו כן יכולים לתת הנחיות.
<יעל ינאי: אנחנו נקבע בתקנות מכוח החוק החדש דברים יותר ספציפיים לגבי אופן הפעולה של מדבירים בשטח ומתי הם צריכים להשתמש באמצעים מכאניים וביולוגים, כמו שנאמר פה ומתי בריסוס.
<יעל ינאי: זה הנושא שנמצא תחת אחריות המשרד להגנת הסביבה, כשקו התפר הוא בעצם כזה שכל הדברה שנעשית בתכשיר שהוא לא כזה, אלא תכשיר שמיועד לקטילת עשבים ואני פחות מבינה בזה, אבל לדברים שמשרד החקלאות מרשה אותם, בעצם בדרך כלל השימוש בהם לא מוגבל למדבירים בלבד, וגם המכירה לא.
<יעל ינאי: זאת אומרת בגדול אפשר לקנות אותם בחנויות, לעשות בהם שימוש בהתאם להוראות התווית וכאן נוצר איזה שהוא פער.
<יעל ינאי: אני חושבת שיש שם פחות הנחיות ספציפיות.
<יעל ינאי: בגלל שאנחנו מוכוונים גם ככה לשימוש שהוא בקרבה מאד מאד קרובה של האדם, כל הנחיות השימוש והמכירה בתכשירים מיועד לזה, למנוע בעצם מצבים של הרעלה או מצבים של שימוש לא נכון.
<יעל ינאי: זה פחות או יותר.
אורי מקלב: זאת אומרת ההנחיות הן כלליות, הן לא הנחיות שמתקדמות יותר בכיוון גני משחקים.
אורי מקלב: זאת אומרת הנחיות כלליות לרשויות.
<יעל ינאי: לפעמים.
<יעל ינאי: לפעמים זו תהיה גם הנחיה שהיא - - -
אורי מקלב: אנחנו אולי נבקש אחרי זה לחזור אלייך.
אורי מקלב: בשלב שחברי הכנסת יירצו לדבר, תמיד אתם מוזמנים.
אורי מקלב: עכשיו?
אורי מקלב: חבר הכנסת דב חנין.
אורי מקלב: אני לא חושב שיש מישהו שלא יודע, אבל בכל אופן, בשביל הכבוד.
דב חנין: תודה רבה לך אדוני יושב הראש.
דב חנין: תודה על קיום הדיון הזה ותודה לכל המשתתפים ולחומרים שאתם - - -
אורי מקלב: תודה ליושבת הראש הקבועה.
אורי מקלב: אני רק ממלא מקום.
דב חנין: גם ליושבת הראש.
אורי מקלב: בגלל חשיבות הדברים.
דב חנין: בהחלט, בהחלט.
דב חנין: ותודה לכל הארגונים שהביאו בפנינו את החומרים.
דב חנין: אדם טבע ודין, כתמיד גם הצגה של בעיות וגם הצגה של כיוונים להתמודדות.
דב חנין: אני מנסה כבר כמה שנים לקדם בכנסת חוק שנקרא בשם סביבה חינוכית בריאה.
דב חנין: נקודת המוצא של החוק הזה היא שילדים אינם מבוגרים קטנים.
דב חנין: וכיוון שאנחנו מחייבים את הילדים שלנו לשהות במוסדות חינוך, אם זה גני ילדים, אם זה בתי ספר, לאורך שעות ארוכות של היממה, אנחנו מחויבים לתת להם הגנה ברמה גבוהה יותר בתחומים הבריאותיים.
דב חנין: אנחנו עוסקים פה בסוגיה של חומרי הדברה.
דב חנין: אני מניח שמעבר לכל הדברים הטובים והיפים שנאמרים פה בדיון, כולנו יודעים שבמציאות בשטח יש הפקרות מאד גדולה לגבי חומרי ההדברה.
דב חנין: אנשים משתמשים בכל מיני חומרים, לא באמת יודעים איפה, לא באמת יודעים איזה.
דב חנין: אין הסדרה ואין נורמות.
דב חנין: אני בהחלט מעריך את התחלת הפעולה של המשרד להגנת הסביבה בעניין הזה, אבל אנחנו במרחק מאד גדול מהמקום שבו אנחנו צריכים להיות.
דב חנין: וכשאנחנו מדברים על ילדים, אני חושב שאנחנו צריכים לתת להם את ההגנה המקסימאלית, שאיננה ניתנת היום.
דב חנין: גם בנושא של חומרי הדברה וגם בנושא של מפגעים סביבתיים אחרים.
דב חנין: אנחנו צריכים לייצר סטנדרט בסיסי של איך צריך להיראות מוסד חינוכי, שאליו אנחנו שולחים את הילדים שלנו מבחינת הסיכונים הסביבתיים והבריאותיים שקיימים מסביב למקום הזה.
דב חנין: הצעת החוק הזו, אדוני יושב הראש, בתקופתה של יולי תמיר כשרת חינוך, אפילו עברה בקריאה טרומית בכנסת.
יעל כהן-פארן: כן?
יעל כהן-פארן: טוב שיש מישהו עם זיכרון ארגוני.
דב חנין: כן, כן, יש.
דב חנין: שעדיין לא מספיק זקן כדי - - -
יעל כהן-פארן: לזכור.
דב חנין: לשכוח.
דב חנין: אז ההצעה הזו עברה קריאה טרומית בכנסת.
דב חנין: למרבית הצער, כמו שקורה במקרים רבים אצלנו, הוקדמו הבחירות לכנסת וכך בעצם המהלך הזה נקטע ולצערי הגדול השר בנט, שר החינוך הנוכחי, לא רואה את אותה חשיבות ודחיפות בהגנה על הבריאות והחיים של הילדים בבתי הספר.
דב חנין: אני מנצל את ההזדמנות שנמצאים פה נציגי משרדים מהדרגים המקצועיים, כדי לפנות אליכם לתמוך בנו במהלך הזה.
דב חנין: אני חושב שאתם צריכים להציף הלאה את הדרישה לייצר נורמה אחרת, שמתייחסת לילדים, למוסדות החינוך – מגן הילדים ועד סיום בית הספר התיכון ומגינה על הילדים האלה מפני מפגעים סביבתיים.
דב חנין: אני אומר שמהלך כזה, אני אומר את זה כדי שלא יהיו פה סימני שאלה, מהלך כזה הוא לא מהלך קטן.
דב חנין: הוא גם לא יוכל להתבצע בין יום.
דב חנין: זה ברור לנו.
דב חנין: אנחנו לא חושבים שברגע שנעביר את החוק, נוכל להגיד שכל הילדים שלנו בישראל לומדים בסביבה בריאה.
דב חנין: זה לא המצב.
דב חנין: אבל אנחנו חושבים שקביעת הסטנדרט מאד מאד חיונית כאן.
דב חנין: גם אם הדרך להגשמתו במציאות תהיה הדרגתית.
דב חנין: גם אם הדרך להגשמת הסטנדרט הזה במציאות תהיה הדרגתית, אנחנו חייבים לקבוע אותו ולהתחיל להתקדם בכיוון הזה.
אורי מקלב: אוקיי, תודה.
אורי מקלב: בבקשה, חברת הכנסת יעל כהן-פארן.
יעל כהן-פארן: אני באמת רוצה להצטרף לדברים החשובים שאמר חברי, חבר הכנסת דב חנין ולברך על קיום הדיון.
יעל כהן-פארן: ברור שילדים, מטבע היותם ילדים, הם נמצאים הרבה יותר בחוץ.
יעל כהן-פארן: הם הרבה יותר פעילים, הם נושמים יותר ממבוגרים.
יעל כהן-פארן: כל אפשרות חדירת חומרים מסוכנים ורעילים לגוף שלהם הרבה יותר גבוהה מלנו, המבוגרים.
אורי מקלב: בנוסף למה שכאן אמרו, שזה הרבה יותר מסוכן.
אורי מקלב: זאת אומרת אותה חשיפה למבוגר - - -
יעל כהן-פארן: בוודאי.
יעל כהן-פארן: אותה חשיפה היא יותר מסוכנת, אבל גם הם נחשפים יותר, כי הם יותר בחוץ, הם רצים, הם נושמים יותר, הם אוכלים יותר פירות וכו', שיש בהם סיכון.
יעל כהן-פארן: אגב, יש דיון בעוד שעתיים כמעט בנושא ריסוסים בחומרים שלא אמורים להיות בשימוש יותר.
יעל כהן-פארן: אני רואה פה איזו שהיא, לא יודעת אם לקונה, אבל איזה שהוא חוסר בהתייחסות של משרדי הממשלה.
יעל כהן-פארן: יש משרד החקלאות לחקלאות ולכל המדבירים שקשורים לחקלאות.
יעל כהן-פארן: יש את משרד הגנת הסביבה, שמתייחס לתברואה ומתייחס לבית והחוק החדש של המדבירים וכו', שההסדרה היא על ידי המשרד להגנת הסביבה.
יעל כהן-פארן: ויש את הסביבה, המרחב הציבורי בערים.
יעל כהן-פארן: והוא, כמו שאני שומעת כרגע, משרד החקלאות, אבל אני לא יודעת, בעיני זה נופל בין הכיסאות.
יעל כהן-פארן: אני לפעמים מקבלת, אתם יודעים, פניות ציבור מכל הארץ, מהשכונה שאני גרה באה.
יעל כהן-פארן: מראים לי סרטונים של מרסס כזה, לא יודעת, אדם עם סרבל ומרסס על הגב, או אפילו מכונית קטנה עם מיכל ריסוס, פשוט מרסס את כל הרחוב, כולל גן ילדים שפעיל שם ממש, מעבר לאיזו גדר שקופה.
יעל כהן-פארן: פשוט מדהים.
יעל כהן-פארן: השאלה היא אם זה באמת יכול להיות שזה נופל רק בידיהם של הרשויות המקומיות לחוקק תקנות עזר בעניין.
יעל כהן-פארן: אם אין איזו שהיא הגבלה, אם לא כללית, אז לפחות בשעות היום, שזה לא יהיה בשעות של פעילות גני הילדים ובתי הספר, לפחות.
יעל כהן-פארן: למרות שנכון, לא כל כך נוח לאנשים לעבוד בערב, אבל שלא יהיה בשעה שהילדים מסתובבים שם.
יעל כהן-פארן: מעבר לכך, מי מפקח על הנושא הזה של הריסוס בתחום השטח העירוני ובגני הילדים.
יעל כהן-פארן: אני חייבת להתייחס לעוד עניין, שהוא התחושה, וזה נושא שעלה גם בוועדה כאן, על תחושה שהיום יש איזו שהיא רתיעה מחול בגני הילדים, כי יש שם זבובים, זבובי חול עוקצים או הפרשות של חתולים וכו'.
יעל כהן-פארן: זה קשור גם לריסוס, כי הם באים והתיקון הזה הוא לבוא ולרסס את החול, אז אוי ואבוי.
יעל כהן-פארן: אז במקום שיעקצו אותם זבובים, הילדים המסכנים יאכלו את הרעל הזה.
יעל כהן-פארן: אז התיקון הוא להביא דשא סינטטי, שזה איום ונורא.
יעל כהן-פארן: שזה גם כן לא פיתרון.
יעל כהן-פארן: אני אומרת את זה כאן באמת בצורה הכי ברורה.
יעל כהן-פארן: זה חומרים שנפלטים מהדשא הסינטטי, בטח בשמש, בחום, הם חומרים אורגניים נדיפים, הם גם לא בריאים לא לנו ובטח לא לילדינו ואני יודעת שזה גם היה בדיון כאן בוועדה.
יעל כהן-פארן: בקיצור, איך שלא נסתכל על זה, אולי עדיף להישאר עם הזבובים והחול והפיפי של החתולים מבחינת בריאות הילדים.
יעל כהן-פארן: אבל נחזור לריסוס איפה, ואני שואלת כאן את הנוכחים בחדר – מי אחראי על הריסוס שהוא במתחם העירוני, במתחם היישובי והאם יכול להיות שאין שום הסדרה חוץ מאיזה חומרים מותר.
יעל כהן-פארן: אין שום הסדרה על שעות, על קרבה לילדים, לגני ילדים, פעילים, לא פעילים.
אורי מקלב: תודה על הדברים.
אורי מקלב: רק שיירשם כאן, לא צריך לחזור על הדברים.
אורי מקלב: אני אבקש מנציגי המשרדים ואני גם לכפר סבא, אבל אני רוצה את ההתייחסות עכשיו, מכיוון שהצפנו את הנושא של סמכות, של אחריות, מי נותן את ההנחיות.
אורי מקלב: דיברנו גם על משרד החקלאות, דיברנו גם על משרד החינוך ויש כאן גם את משרד הבריאות בוודאי ברקע.
אורי מקלב: אני אבקש התייחסות קצרה של המשרדים ואחרי זה אני רוצה לפתוח את זה לדיון בשביל האחרים, אבל רק להגיד מה יש, לא לחזור על הדברים שכבר נאמרו.
אורי מקלב: משרד החקלאות, בבקשה.
אורי מקלב: לאחר מכן הייתי מבקש התייחסות של משרד החינוך.
<עבד גרה: צהרים טובים.
<עבד גרה: שמי עבד גרה ואני המנהל של השירותים להגנת הצומח ולביקורת.
<עבד גרה: אני מברך על הדיון ואני מברך את אדם טבע ודין, שהם מאתגרים את המערכות.
<עבד גרה: ברצוני לציין בתור ריוויו, שהנושא של רישום ורישוי של תכשירי הדברה נעשה בצורה מאד מסודרת ומוקפדת במסגרת השירותים להגנת הצומח וביקורת.
<עבד גרה: יש ועדה בין משרדית שדואגת לבדוק את כל הנושא של הפיטוטוקסיות, הנושא של השפעה על הסביבה, על הטבע, על הגנים ובמיוחד על האדם ובעלי החיים בכלל.
<עבד גרה: ככה שאני לא הייתי מרחיק לכת, כמו שאמר חבר הכנסת חנין, שיש פה הפקרות.
<עבד גרה: אין הפקרות.
<עבד גרה: יש ועדה בין משרדית שכוללת טוקסיקולוגים - - -
דב חנין: ועדה יש, השאלה האם היא מה החיבור בין מה שקורה במציאות לבין הוועדה.
דב חנין: אני בטוח שיש ועדה ואני בטוח שאתם עושים עבודה מקצועית בוועדה.
<עבד גרה: יפה, באמת יש ועדה שעושה, יש בה נציגות של כלל המשרדים, כולל טוקסיקולוגים שמודעים לבעייתיות שלה.
אורי מקלב: אוקיי, אז איזה הנחיות יש לכם?
אורי מקלב: מה אתם עושים מעבר להנחיות?
אורי מקלב: יש לכם מדרגים בין דברים שנכונים לחקלאות ודברים שלא נכונים לעיר?
אורי מקלב: האם בתוך העיר, בשטח העירוני אתם מדרגים או שאתם רק קובעים מה החומרים המסוכנים, מה החומרים שאינם מסוכנים, איך הם צריכים להיות מאוחסנים, מי רשאי למכור את זה ובזה אתם יצאתם מהתמונה.
<עבד גרה: לא, לא, אנחנו לא יצאנו מהתמונה.
<עבד גרה: כפי שהוסבר כאן, יש כמה ועדות לרישום ורישוי.
<עבד גרה: אנחנו אמונים על רישום תכשירים לשימוש חקלאי ואנחנו אמונים על חוק התווית, שבעצם בתווית מוסבר – החומר הזה מיועד למה – לצמח ולנגע ונותן הוראות מתי להשתמש.
<עבד גרה: זה לא החברות.
<עבד גרה: מי שנותן את ההנחיה זה בעצם הוועדה הבין משרדית.
<עבד גרה: עכשיו לגבי יישום בשטח.
<עבד גרה: ב-90% מהחומרים לשימוש של תכשירי הדברה נעשה רישום במסגרת השירותים להגנת הצומח במשרד החקלאות.
<עבד גרה: שאר הדברים זה סביבה ווטרינריה.
<עבד גרה: בגדול יש תפר, יש נושאים שהם נופלים בין המשרדים.
<עבד גרה: כדי לטפל בסוגיות האלה התקיים לפני כחודש ימים מפגש ברמת מנכ"לים של משרדי החקלאות, סביבה ובריאות.
<עבד גרה: ניתנו הנחיות ברורות לקיים מפגשים מקצועיים.
<עבד גרה: התקיימו מפגשים ויש כבר נייר עמדה.
<עבד גרה: אנחנו הולכים לקיים במהלך חודש ספטמבר מפגש שיכלול את כל המרכיבים, את כל הנושאים, כולל האקדמיה ונציגי ציבור, להציף את הסוגיות שנופלות בתפר ולא נתנו עליהן את הדעת.
אורי מקלב: תן לי דוגמא של סוגיה שנפלה בתפר.
<עבד גרה: הסוגיות האלה של למי שייך שטח בור, מה זה ההגדרה ריסוס ליד.
<עבד גרה: בשנת 2005 חוקק חוק משותף של חקלאות-סביבה, שנקרא תקנות החומרים המסוכנים, שימוש בתכשירים ליד מבנים.
<עבד גרה: יש שם הגדרות מדויקות באיזה חומרים להשתמש, באיזה מרחק ממבנים.
<עבד גרה: החומרים חולקו לרמת רעילות.
<עבד גרה: אם דובר על רמת רעילות גבוהה, אז יש לציין בשלטים לפני ריסוס ועד תום תקופת הריסוס וכמה זמן הריסוס נשאר.
<עבד גרה: הדברים האלה מוגדרים בתקנות ברורות ביותר.
<עבד גרה: יש דברים שכפי שנאמר פה, שהם נופלים בתפר.
<עבד גרה: למי זה שייך – זה סביבה וזה חקלאות, זה בריאות.
<עבד גרה: וסביב הדברים האלה אנחנו הולכים לגבש מדיניות שתוגש למקבלי ההחלטות ברמת - - -
אורי מקלב: מי שותף?
אורי מקלב: איזה משרדים נמצאים בתוך זה?
<עבד גרה: זה ארבעת המשרדים המעורבים – זה חקלאות, בריאות, סביבה ועבודה.
אורי מקלב: מה עם חינוך?
<עבד גרה: כולל מרכיבים חינוכיים.
<עבד גרה: משרד החינוך לא שותף בתקנות, אבל הוא הוזמן לתת את דעתו.
<עבד גרה: במסגרת יום העיון, גם נושאים חינוכיים שקשורים ל - - -
אורי מקלב: יש היום חומרים שיכול להיות שזולגים מהחקלאות ליישובים העירוניים?
אורי מקלב: לפי דעתך יכול להיות דבר כזה?
אורי מקלב: שאלה שנייה, האם אתה אומר שיש השפעה של החומרים האלה?
אורי מקלב: סתם אני אומר, נניח אחרי 12 שעות, האם בתוך ה-12 שעות האלה אסור המגע בין החומרים לבין ילדים לבין מבוגרים?
אורי מקלב: אם החומרים הם אסורים או שצריך להימנע, האם יש הנחיה שצריך לגדר את השטח?
אורי מקלב: נראה לי שאני עוד שואל שאלות בסיס בעניין הזה.
<עבד גרה: זה חוק התווית.
יעל כהן-פארן: ואם אפשר לשאול עוד שאלה.
יעל כהן-פארן: תראה, אני גרה ביישוב - - -
אורי מקלב: יעל, ממש בקצרה.
יעל כהן-פארן: שבצמוד אליו יש שדות.
יעל כהן-פארן: יש רחוב, כביש ומהצד השני שדות והרבה אנשים חיים ככה, מה לעשות, וזה לא נדיר.
יעל כהן-פארן: הרבה יישובים שהם היו בעבר יותר כפריים, היום פחות, אבל יש עדיין הרבה שדות ממש מול הבתים של האנשים.
יעל כהן-פארן: ואנחנו רואים וחווים, שומעים ומריחים.
יעל כהן-פארן: מטוסי הריסוס עוברים שם.
יעל כהן-פארן: זה שדה שהוא 20 מטרים מבית והם עוברים שם והם מרססים שם ובעצם מי שחי היום ליד שדות, נמצא בסיכון של קבלת הריסוסים האלה ברמה של פעמיים בעונה.
אורי מקלב: זה נכון, זה פן אחד של חקלאות.
יעל כהן-פארן: השאלה אם יש איזה שהן הנחיות בעניין הזה שלא נאכפות או שאין שום הנחיות.
אורי מקלב: ועכשיו גם בשטח העירוני.
אורי מקלב: האם לרשות מקומית או למועצה מקומית, סוגי ההדברה הם אחידים ואין שם מדרגים בחומרים, אני מניח שלתעלות ניקוז ודברים כאלה, החומרים יותר.
אורי מקלב: השאלה אם משתמשים וגם אתה מדבר ויש לך את הפתקית שכתוב.
אורי מקלב: מי גורם לכך שבאמת המינון או היחס שצריך להיות הוא כזה.
אורי מקלב: ועוד דברים כאלה.
אורי מקלב: אז אני מבין שאתה אומר שעדיין אין ואתם עכשיו לקראת אישור.
<עבד גרה: לא, לא.
<עבד גרה: מה שאני אומר, בתווית עצמה - כל מה ששאלת נמצא בתווית.
<עבד גרה: זה כמו שנותנים תרופה.
<עבד גרה: אומרים לך מתי לקחת, כמה פעמים ביום ולכמה זמן צריך את זה.
<עבד גרה: התווית אומרת לאיזה גידול להשתמש, מתי להשתמש וכמה ריסוסים לתת.
<עבד גרה: כל הדברים האלה מצויים בחוק התווית.
<עבד גרה: לגבי מה שקורה בשטחים ציבוריים, אז יש באמת דברים שנופלים בין לבין, בין משרד החקלאות למשרד לאיכות הסביבה.
<עבד גרה: שטח ציבורי או מועצות מקומיות, שזה תפר שצריך לתת עליו את הדעת ובמסגרת היום, כשאנחנו נקיים יום עיון סביב הנושאים האלה לקביעת מדיניות, אנחנו הולכים לדון גם בנושאים האלה, שתהיה איזו מדיניות ברורה לגבי השותפות בין כלל העוסקים בדבר.
אורי מקלב: משרד החינוך.
יעל כהן-פארן: לא קיבלנו שום תשובה.
אורי מקלב: לא, אני יודע.
אורי מקלב: אני רוצה להתייחס.
יעל כהן-פארן: לא, אבל אפילו תשובה של אין.
יעל כהן-פארן: שאלה – האם היום יש איזו שהיא הגבלה על מבנים שנמצאים וזה יכול להיות גם בתי ספר וגני ילדים – מבנים שנמצאים בצמידות לשדות - - -
אורי מקלב: אין, אין.
אורי מקלב: אין שום הנחיה.
יעל כהן-פארן: או אין שום הנחיה.
אורי מקלב: יש תווית שאומרת - - -
<עבד גרה: יש תקנות ברורות שלא לאפשר - - -
יעל כהן-פארן: כן, אבל יכולות להיות תקנות שגם מתייחסות לכיווני הרוחות.
יעל כהן-פארן: אין הנחיות?
<עבד גרה: יש הנחיה ברורה.
<קריאה: יש, יש הנחיות.
<קריאה: כולל מרחקים לפי דרגת הרעילות והמרחק המותר.
אורי מקלב: 150 מטרים, ורוח - - -
<קריאה: רוח, לא רוח.
<קריאה: יש הנחיות.
<שרית כספי-אורון: אבל זה רק אם זה דרגת רעילות 1 או 2, כאשר רוב החומרים הם לא בדרגת הרעילות הזאת, על אף שהם עדיין רעילים באותה מידה.
אורי מקלב: אני אבקש לפי הסדר.
אורי מקלב: האם נרשמתם?
אורי מקלב: אני עכשיו ביקשתי ממשרד החינוך.
<קריאה: דרגת הרעילות היא דרגת הרעילות.
אורי מקלב: אני אמרתי שאחרי משרד החינוך משרד הבריאות.