GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ניר אדן: "פסטיבל פשוט" דרך אגב זו דוגמה מצוינת כי הוא רוכב בדיוק על התחום האפור שאתם מדברים עליו וזו הבעיה האמיתית, בעיניי, של חשיפה לילדים, כי זה אזור שהוא לא מבוקר.
יפעת שאשא ביטון: אני רואה שאתה מכיר את זה קצת יותר טוב מהוועדה.
יפעת שאשא ביטון: אתה יכול לתת לנו דוגמאות נוספות?
<ניר אדן: של אירועים כאלה?
<גיורא ישראל: לא, אל תיכנס - - -
<ניר אדן: אני לא נכנס.
<ניר אדן: אני לא אחד שהולך למסיבות טבע, אבל מה שאני מנסה להעלות כאן זה שהבעיה היא לא ברובד של מי שיושב בחדר, היא מתחת, היא באירועים ללא רישוי והם מעלים בעיה מאוד מאוד נכונה.
<ניר אדן: היום, אם אני רוצה לעשות אירוע שאני לא רוצה לעשות לו רישוי, אז אני עושה 499 ובוחר איזה לוקיישן שהוא אפור כזה, ואז, אין עליו פיקוח.
<ניר אדן: כמו שאומר - - -
יפעת שאשא ביטון: הסוגיה הזו נלקחה ברצינות, אנחנו נטפל בה.
יפעת שאשא ביטון: זה אחד הדברים היותר ברורים שיצאנו איתו מהחדר היום.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נטפל בו וביתר הסוגיות שעלו כאן
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נבחן - - -
<ניר אדן: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד, אנחנו כאן בשביל לעזור להוביל את הנושא הזה, איך אפשר לשמור על הילדים בצורה יותר טובה.
<ניר אדן: אנחנו עושים את זה אצלנו בתוך האירוע שלנו, אנחנו מוכנים להיות שותפים לכל דרך שתבחר הוועדה, לתרום מהידע שלנו, מהניסיון שלנו ותודה שהזמנתם אותנו.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לכם, באמת.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה גם על הנוכחות וגם על השיח הפתוח.
יפעת שאשא ביטון: אלו יהיו שתי ההמלצות שאנחנו נצא איתן.
יפעת שאשא ביטון: תודה לכל הנוכחים, גם על השיתוף ושיהיה לנו בהצלחה להגן על הילדים בכל מתחם שבו אנחנו נמצאים.
יפעת שאשא ביטון: כם פותחת את דיון הוועדה בנושא מסרים סמויים בתכניות טלוויזיה לפעוטות ולילדים בגיל הרך.
יפעת שאשא ביטון: הדיון הזה הוא למעשה דיון המשך למספר דיונים שקיימנו בעבר בנוגע לתכנים שמשודרים בתכניות ילדים.
יפעת שאשא ביטון: משם הגענו גם לסיווג התכניות והתאמה לגילאים נוכח המציאות שמשתנה.
יפעת שאשא ביטון: האם הגילאים שהוגדרו כמתאימים לאותן תכניות מתאימים גם היום?
יפעת שאשא ביטון: האם הסיווג לשלוש רמות גיל הוא נכון או שצריך להרחיב את זה לארבע רמות גיל?
יפעת שאשא ביטון: קראתי, כמובן, את ההמלצות שלכם ואני לגמרי מסכימה, יכולה לחתום על כל מילה שנכתבה שם.
<יפעת בן חי שגב: אם כך, גבירתי יושבת הראש, כדאי לפנות לשר התקשורת ולהצביע על הדחיפות של הנושא.
<יפעת בן חי שגב: אני יודעת שזה נמצא כרגע על שולחנה של הרשות השנייה מפני שבעצם תקנות סיווג וסינון חלות על כל המדיה בישראל ולא רק על הגזרה שלנו, אבל יש דחיפות אקוטית ממש בעדכון התקנות וזה מאוד יסייע עם תהיה פנייה של הוועדה.
יפעת שאשא ביטון: תהיה בהחלט, כחלק מן ההמלצות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כמובן נוציא פנייה מהוועדה גם לשר התקשורת הנוכחי ומאידך אנחנו גם נקדם את זה באמצעות פגישות עבודה.
יפעת שאשא ביטון: אין שאלה שיש כאן דחיפות, זה גם נושא שאנחנו העלינו אותו כבר בשנה שחלפה וככל שעובר הזמן זה רק הופך להיות דחוף יותר ויותר.
יפעת שאשא ביטון: מה גם שהדברים ממשיכים להשתנות והם דינמיים, כך שאנחנו בהחלט צריכים להיקרא לזה בצו השעה.
יפעת שאשא ביטון: אני ביקשתי במסגרת מחקרי הכנסת לקיים מחקר מעמיק שיבחן את התכנים והמסרים שמועברים בתכניות ילדים.
יפעת שאשא ביטון: לנו הם הרבה פעמים נראים מאוד מאוד תמימים, אבל אולי מי שמגיע מעולם החינוך, או עם עין קצת יותר מעמיקה, אנחנו מזהים שיש הרבה דברים שעל פניו הם תמימים, אבל מתחת לפני השטח יש בהם מסרים סמויים שעוברים לילדים שלנו והם בהחלט לא המסרים שהיינו רוצים להעביר להם.
יפעת שאשא ביטון: גם בהקשרים מיניים, גם בהקשרים של דימוי גוף, גם בהקשרים מגדריים, חברתיים וכו'.
יפעת שאשא ביטון: יש דברים שהם מאוד מאוד בולטים ככל ששמים לב אליהם.
יפעת שאשא ביטון: הכי חמור בעיניי זה שהמסרים הסמויים הם לרוב לא משהו שהילדים יכולים להתנגד לו והם סופגים אותם בצורה שהיא בלתי מבוקרת.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו חיכינו לחוקרות שמסיימות את המחקר מטעם הכנסת, חוקרות וחוקר, נכון?
יפעת שאשא ביטון: מתן גם איתנו כאן ואתם תציגו את המסגרת של המחקר, בעיקר את המתודולוגיה ואם יהיו דברים שנרצה להתייחס להוסיף או לפתוח לדיון אז אנחנו נעשה את זה.
יפעת שאשא ביטון: אחר כך נשמע את המועצה לשידורי כבלים ולוויין כי הם בהחלט הפכו לשותפים.
יפעת שאשא ביטון: הם היו מלכתחילה שותפים טבעיים, אבל גם בצעדים שהם קיימו באופן עצמאי בתקופה האחרונה הם הפכו להיות יותר שותפים שלנו גם למהלך הזה.
יפעת שאשא ביטון: ד"ר טלי תאני הררי, בבקשה.
<טלי תאני הררי: שלום, אנחנו ממש מתנצלים על העיכוב ואנחנו מודים על ההזדמנות לקחת חלק בפעילות של הוועדה ובעיקר במחקר החשוב הזה, בעינינו.
<טלי תאני הררי: כיוון שהמחקר התחיל רק בינואר אנחנו נציג פה את השלב שבו אנחנו נמצאים, את המתודולוגיה, את הכיוון המחקרי שלנו, את הרציונל המחקרי.
<טלי תאני הררי: לקראת סוף המושב הזה של הכנסת אנחנו נתכנס שוב ונציג את הממצאים של המחקר.
<טלי תאני הררי: רק כדי להכניס את המחקר שלנו לקונטקסט אז מה שאנחנו יודעים להגיד הוא שהטלוויזיה היא עדיין מוקד מאוד מאוד חשוב בעולם של הילדים, מה שכמובן הופך את הניתוח של התכנים שאליהם הילדים חשופים למאוד אקוטי וחשוב.
<טלי תאני הררי: הטלוויזיה בכלל והדמויות הטלוויזיוניות בפרט מהוות סוכנים חברתיים מאוד מאוד חשובים ובעצם זו הסיבה למחקר הזה.
<טלי תאני הררי: אנחנו עורכים את המחקר הזה תוך שימוש בשיטת מחקר איכותנית שהיא ייחודית.
<טלי תאני הררי: נעשו הרבה מחקרים בעולם, מעט בארץ, רובם בגישה כמותנית שהיא טובה אבל כדי להיכנס לעומק וכפי שאת קראת לזה, למצוא מסרים גלויים וסמויים, אנחנו נוקטים בשיטה שהיא איכותנית ומנסים להציף על פני השטח דברים שאולי בשיטה כמותית פחות אפשר - - -
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נדרשים פה לניתוח תוכן בצורה יותר מעמיקה.
<טלי תאני הררי: בדיוק, אז הרקע המחקרי למחקר שלנו ובעיקר לנושאים שאנחנו חוקרים כבר, זה הנושא של ייצוגים מגדריים.
<טלי תאני הררי: זה כבר נחקר בעולם במספר מחקרים ולרוב מוצאים שבנים מיוצגים כחזקים ופעילים ואקטיביים לעומת הבנות, שהן הרבה יותר פסיביות ובהקשרים ביתיים, בהקשרים של תפקידים יותר מסורתיים, אבל יש מעט מקרים שבהם יש את הנושא של girl power.
<טלי תאני הררי: זאת אומרת, כן מתחילים לראות איזשהם ייצוגים קצת שונים של בנות בתקשורת.
<טלי תאני הררי: הנושא של ייצוגים אתניים גם מעניין אותנו במחקר שלנו ואנחנו כן מסתכלים על סטריאוטיפים אל מול רב תרבותיות ומגוון.
<טלי תאני הררי: בעולם רואים שיש ניסיון בשנים האחרונות כן להביא מגוון של דמויות אבל תוך שימוש בסטריאוטיפים.
<טלי תאני הררי: זאת אומרת, עדיין נוקטים בגישה מאוד שמרנית.
<טלי תאני הררי: ספורט ובריאות, האלמנטים האלה נכנסו בצורה הרבה יותר משמעותית לתכניות בעולם, זה עוד דבר שאנחנו נבדוק אצלנו באופן יותר - - -
יפעת שאשא ביטון: אם אני מתייחסת רגע לייצוגים המגדריים ואגב, הסיפור של girl power הוא לא חדש, מכירים את זה מוונדר וומן וכל האחרים, העניין הוא שזה תמיד משהו שהוא מאוד ייחודי לאשה מסוימת, אבל חשוב לראות, כשמציגים את הנשים בסך הכול, בסביבות הטבעיות ולא באותה דמות חריגה, איך זה מופיע שם.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת את התשובה, אבל שווה להגדיר את זה מדעית.
יפעת שאשא ביטון: מאוד חשוב לי, אנחנו רואים פה התייחסות למחקרים מ-2007 ובחלק מהמקרים גם לפני כן, זה חשוב ונכון ויכול לעזור לנו באיזושהי ראייה של תהליכים שקורים.
יפעת שאשא ביטון: מאוד יהיה חשוב לי לראות שינויים בדמויות, איך הן הוצגו פעם ואיך הן מוצגות היום, מודל היופי פעם ומודל היופי היום, להראות איך חברתית אנחנו בונים את זה.
<טלי תאני הררי: זו הסיבה לרקע המחקרי, כדי להכניס את זה לקונטקסט של המחקר שלנו.
<טלי תאני הררי: בהקשר של מסרים וערכים שהם עוד נושא שחשוב במחקר שלנו, אנחנו רואים מסרים כמו חברות, שיתוף פעולה, קבלת האחר ואנחנו רואים, גם כשעשו מחקרים שבדקו את ההפקה, את בעלי התפקידים השונים בתוך תכניות הילדים, אנחנו רואים שהנושאים האלה חשובים להם, שוויון, מגדר, גיוון וכיוצא בזה.
<טלי תאני הררי: אנחנו נראה איך זה בא לידי ביטוי גם בתכניות שהילדים שלנו היום צופים בהן.
<קריאה: אם זה בא לידי ביטוי.
<טלי תאני הררי: כמובן.
<טלי תאני הררי: בהקשר של מחקרים בישראל יש מעט מאוד מחקרים על תכנים לילדים בישראל.
<טלי תאני הררי: בהקשר של אלימות, אמרת 2007 אז זה מחזיר אותנו עוד יותר אחורה ומראה שיש לא מעט אלימות בתכניות טלוויזיה, אגב, פחות מאשר בתכניות המיובאות.
<טלי תאני הררי: זה מה שמצא המחקר של תדהר .
<טלי תאני הררי: ייצוגי מגדר ומשפחה, עוד פעם, בהקשר של זה שבנים מופיעים יותר מבנות, משפחה כמעט ולא מיוצגת.
<טלי תאני הררי: אלה הדברים העיקריים שעולים מהמחקר הזה.
<טלי תאני הררי: במסרים חינוכיים לא היה ניתוח תוכן אלא יותר הקשר של שיח, שזה מוביל לשיח של הילדים, המסרים האלה שנחשפים אליהם בטלוויזיה.
<טלי תאני הררי: זה כך מאוד בגדול.
<טלי תאני הררי: כתוצאה מהרקע הזה ובעיקר לאור הצרכים של הוועדה, הגדרנו שלושה תחומים שבתוכם יש הרבה מאוד תתי תחומים שאותם אנחנו בודקים במחקר הזה.
<טלי תאני הררי: התחום הראשון, לא בחשיבות כי כל התחומים הם חשובים, הוא מסרים חברתיים, כשאנחנו מתייחסים לנורמות, לערכים, להתנהגויות, גם פרו חברתיות וגם אנטי חברתיות, יחסים עם האחר.
<טלי תאני הררי: יש פה הרבה מאוד דברים שאנחנו בודקים, מסרים מגדריים, התפקידים והקשרים הבינאישיים, הנושא של מיניות, החפצה וגם פה הרשימה היא רק חלקית.
<טלי תאני הררי: הנושא של דימוי גוף, שהוא מאוד מאוד חשוב, אנחנו יודעים את החשיבות שלו.
<טלי תאני הררי: הנושא של דימוי הגוף של הילדים, אנחנו יודעים את הקשר בין הדברים וזה לראות את ייצוגי הגוף והאידיאלים, כמו שאמרת קודם, של הדמויות שמופיעות.
<טלי תאני הררי: את כל זה, בסופו של דבר, אנחנו נכניס לקונטקסט של הגיל.
<טלי תאני הררי: כל ערוץ מגדיר גילאים שאליהם הוא פונה בצורה די ברורה.
<טלי תאני הררי: אנחנו נרצה לראות האם התכנים האלה מתאימים לאותה קבוצת גיל.
<טלי תאני הררי: זו השאלה הכי מעניינת בסופו של דבר וזה בסופו של דבר יהיה התוצר של המחקר.
<טלי תאני הררי: קצת על השיטה של המחקר, ד"ר קרן צור אייל.
<קרן צור איל: עברנו על כל הערוצים שמוצעים לילדים ולבני נוער בישראל, בחרנו את הערוצים שפונים אל הגיל הרך, מה שמוגדר לפני בית ספר.
<קרן צור איל: יש לנו שני ערוצים שפונים לקטנטנים ממש, מכמה חודשים ועד סביבות גיל שנתיים, שזה בייבי ולולי, מרבית הערוצים האחרים מוגדרים פחות או יותר לגילאים של טרום בית הספר, שנתיים שלוש עד גיל שש, שבע, שמונה פחות או יותר.
<קרן צור איל: אלה הערוצים שאנחנו מנתחים.
<קרן צור איל: בחרנו שמונה שעות שידור מתוך הערוצים הללו, כאשר הצגנו גם את שעות אחר הצהרים, בין ארבע לשבע וגם את שבת בבוקר, בין שמונה לעשר, שהן שעות שילדים צופים בהן הרבה.
<קרן צור איל: בסך הכול 64 שעות שידור.
<קרן צור איל: זה הרבה מאוד תכנים, לא מתייחסים רק לתכניות אלא גם לקטעי המעבר.
<קרן צור איל: הילדים בגילאים שנתיים שלוש בוודאי לא מבחינים בין קטעי המעבר לבין תכנים, אז אנחנו מסתכלים על כל המכלול של התכנים שמועבר להם, כולל השירים והפרומואים והתכנים שמופיעים בדרך.
<קרן צור איל: זה המדגם שלנו בסך הכול.
<קרן צור איל: דָגַמנו לאורך כל חודש ינואר, לכל אורך החודש.
<קרן צור איל: אנחנו דגמנו באופן אקראי מערוצי הטלוויזיה את הייצוג של השעות ואלו השעות שאנחנו מנתחים במחקר שלנו.
<קרן צור איל: יש פה שמונה ערוצי טלוויזיה שמיוצגים.
<מתן אהרוני: כמו שכבר נאמר פה, כדי לבחון מסרים סמויים ומסרים גלויים, שיטת המחקר המתאימה היא מחקר איכותני.
<מתן אהרוני: מחקר איכותני, יש איתו בעיה אחת שדיברנו עליה, שבדרך כלל מחקר איכותני עוסק במקרי בוחן מאוד מצומצמים ואנחנו פה בחרנו, במיוחד כדי לבחון, קורפוס מאוד גדול של תכנים, מדגם די גדול.
<מתן אהרוני: אנחנו נשתמש בשלוש שיטות מחקר איכותניות.
<מתן אהרוני: השיטה הראשונה שתעזור לנו שבעצם נוצרה כדי להתגבר על המון נתונים ולבחון אותם איכותנית זו שיטה שנקראת תיאוריה מוגנת בנתונים.
<מתן אהרוני: זו שיטה שהתחילה מאנתרופולוגיה, היא נקראה תיאוריה מוגנת בשדה והמירו אותה חוקרים איכותניים שרצו להתעסק בתוכן עצמו והפכו אותה לשיטה שנקראת תיאוריה מוגנת בנתונים.
<מתן אהרוני: השיטה הזו פועלת בשלושה שלבים.
<מתן אהרוני: השלב הראשון זה שלב שבו מסתכלים בכל התכנים ומנסים למצוא קטגוריות.
<מתן אהרוני: קטגוריות הן בעצם כותרות או תמות או נושאים שעולים מתוך התכנים.
<מתן אהרוני: בהתחלה, מה שעושים הוא שמייצרים איזה ענן של קטגוריות.
<מתן אהרוני: הרעיון של השיטה הזו הוא שאם יש דפוסים חוזרים, דברים שחוזרים על עצמם, כנראה שיש בהם משהו משמעותי ואלו קטגוריות.
<מתן אהרוני: בהתחלה אנחנו עושים ענן של קטגוריות ומנסים לראות מה קורה בתכנים.
<מתן אהרוני: השלב השני אחרי הקטגוריות האלה זה כבר שלב שבו צריך לסדר את הקטגוריות.
<מתן אהרוני: הסידור של הקטגוריות הוא סידור, מה שמנסים לייצר זה ממש תרשים זרימה.
<מתן אהרוני: תרשים זרימה שבו יש קטגוריות על, קטגוריות גרעין, קטגוריות משניות ומה שמתלווה אליהן.
<מתן אהרוני: את כל זה עושים אחרי שכל פעם בתהליך הזה מזככים תבחינים, רואים מה מתאים ומה לא מתאים, מעצבים את הקטגוריות בצורה קצת יותר נכונה, קטגוריות שהן קשורות אחת לשנייה, מצמצמים אותן והופכים אותן, כך מזככים אותן לתרשים זרימה.
<מתן אהרוני: השלב השלישי, כאמור, הוא השלב שבו מציגים היררכיה בין קטגוריות ומוצאים קטיגוריית גרעין.
<מתן אהרוני: קטיגוריית גרעין אחת או יותר זו קטגוריה היא בראש ההיררכיה.
<מתן אהרוני: היא מתחילה משם.
<מתן אהרוני: כל תרשים הזרימה מתחיל משם.
<מתן אהרוני: זה הדבר המרכזי, אחריו מתלוות שאר הקטגוריות.
<מתן אהרוני: אחרי שיש לנו תרשים זרימה כזה אנחנו צריכים לבחון מה קורה שם בפועל.
<מתן אהרוני: יש לנו לכל קטגוריה הרבה דוגמאות ולדוגמאות אנחנו משתמשים בשתי שיטות מחקר איכותניות נוספות, זה ניתוח סמיוטי וניתוח דה קונסטרוקטיבי ביקורתי, שנקרא גם ניתוח קולנועי.
<מתן אהרוני: לגבי השיטות האלו, ניתוח סמיוטי זה ניתוח שמחפש את הסימנים, בוחן את הסימנים, את המשמעות שלהם, את המסר הלשוני ובוחן את המיתוס.
<מתן אהרוני: מיתוס זה בעצם האידיאולוגיה והערכים שמאחורי כל סימן ומה שמשתמע.
יפעת שאשא ביטון: רק מסר לשוני?
<מתן אהרוני: לא.
<מתן אהרוני: מסר לשוני וסימנים, כלומר, כל דבר חזותי ולזה, בגלל שיש פה עוד בעיה אחת, נוספה עוד שיטה שזה הניתוח הקולנועי, הניתוח הקולנועי מוסיף לניתוח הסמיוטי בזה שהוא בוחן גם את הסיפור עצמו.
<מתן אהרוני: הוא בוחן את הסיפור, הוא בוחן את המבע הקולנועי, הוא בוחן את ההקשרים, את הקונטקסט ואת האינטר-טקסט, כלומר, עם מה הטקסט מתכתב, זה אחרי זה בדוגמאות שאנחנו בוחנים.
<קרן צור איל: אני אקפוץ שנייה כדי להוריד את זה לשפה הפחות מחקרית.
<קרן צור איל: מה שזה מאפשר לנו בסופו של דבר זה מצד אחד לדעת כמותית, יש לנו ניתוח כמותי מצומצם, אנחנו יכולים לספור כמה גברים, כמה נשים, ילדות ובנים מופיעים על המסך וגם להבין את המשמעות של זה.
<קרן צור איל: מה זה בעצם אומר, מה המסרים שזה שולח, על כוח נשי, על העצמה, על התפקידים של נשים וגברים, על מבני גוף, רואים הרבה דמויות רזות, למשל, מהי המשמעות של זה, איזה מסר זה שולח לילדים.
יפעת שאשא ביטון: אבל חשוב שזה יתכתב אחד עם השני ושזה יבוא ביחד.
יפעת שאשא ביטון: אני מכירה את זה מהשדה, בסוף אי אפשר להתעלם מזה שכמעט כל מחקר היום שרוצה להעמיק נוגע גם באיכותני וגם בכמותי, הם תומכים אחד בשני במקומות שבהם אנחנו צריכים להוכיח משהו.
יפעת שאשא ביטון: לי חשוב, כשאנחנו נקבל את התוצאות הסופיות, לראות את שניהם.
יפעת שאשא ביטון: כלומר לא רק את הפרשנות אלא לראות מהיכן זה צמח.
<קרן צור איל: בוודאי.
<קרן צור איל: מאיפה זה מגיע, על מה זה מבוסס, מהיכן המסקנות.
<מתן אהרוני: לכן חשוב לנו להוסיף גם את הניתוח הכמותי, בדיוק כדי לעשות את המיפוי הזה, גם כמותי וגם איכותי.
<מתן אהרוני: מה שאנחנו רוצים לעשות זה להציג לכם בפועל איך מתנהלת השיטה הזו.
<מתן אהרוני: רק קודם כל לפני כן, משהו נוסף על החזותי.
<מתן אהרוני: בגלל שיש פה המון חומרים יש לנו חמישה עוזרי מחקר.
<מתן אהרוני: אנחנו יושבים פעם בשבוע, הם מקבלים את כל התכנים של אותו שבוע, את 'שיעורי הבית', הם מנתחים אותם, בעצם הם מייצרים את הקטגוריות.
<מתן אהרוני: אנחנו יושבים, מקודדים את זה גם כמותית וגם איכותית, אנחנו יושבים ביחד ועוברים על הקטגוריות, עוברים על הענן הזה, מנסים לסדר, מנסים לזכך, ובעצם דנים בכל מה שקורה.
<מתן אהרוני: אנחנו רוצים גם לתת לכם הדגמה.
יפעת שאשא ביטון: יהיה טסטינג של מה שהם עושים?
<מתן אהרוני: כל הזמן נעשה.
יפעת שאשא ביטון: הרי אנחנו יודעים שהרבה מאוד פעמים זה סובייקטיבי, זאת אומרת מי מתבונן ואיך מתבונן ומאיזה עולם שלו הוא מתבונן.
<קרן צור איל: אני אתייחס לזה, אני שכחתי לומר.
<קרן צור איל: אנחנו חילקנו את המדגם, 64 שעות הן המון זמן לקודד, חילקנו אותו בין כל המקודדים, אבל יש מתוך זה קבוצה של תכניות ושעות שידור שכל המקודדים מקודדים ואנחנו יכולנו להשוות ביניהם ולראות שהם מסכימים.
<קרן צור איל: זה בנוי בתוך שיטת המחקר שלנו וזה קורה לכל אורך התהליך.
<קרן צור איל: זאת אומרת לא לאבד מישהו בדרך שפתאום לא מסכים או מקודד בצורה שונה.
<מתן אהרוני: אנחנו רוצים להציג לכם דוגמה.
<מתן אהרוני: בחרנו בתוכן שלא מהמדגם שלנו בכוונה, כי אם בחרנו משהו אחד ולא בחרנו אחר יכולים לשאול את זה, אז בחרנו משהו שהוא קלסיקה, זה בעצם סרט דיסני לילדים שנקרא 'לשיר', את הטריילר, רק את הטריילר, אני רוצה שדרך הטריילר אתם תראו איך אנחנו מבצעים את המחקר.
יפעת שאשא ביטון: ראיתי את כל הסרט.
יפעת שאשא ביטון: יש שם שירים פנטסטיים.
יפעת שאשא ביטון: הרבה פעמים לאורך הסרט חשבתי אם זה לילדים או למבוגרים או בשביל שכשההורים באים איתם, הרי אני נכנסת לכל הסרטים - - -
<קרן צור איל: אגב, זו נקודה מאוד חשובה.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת, צריך להיכנס לפסטיגל כדי להבין שמכוונים את זה - - -
<קרן צור איל: זה חשוב כי ככל שטקסט מתכתב עם יותר טקסטים שמבוגרים מכירים יש יותר סיכוי שהם יילכו ויצפו עם הילדים בתכנים האלה ואז הסיכוי שהם יתווכו את זה קצת עולה.
<מתן אהרוני: אתם מסתכלים על הטריילר הזה וצריך להסתכל עליו כמה פעמים בשביל לנתח את זה, אבל אנחנו רואים שיש פה כמה קטגוריות ואם קטגוריות זו מלה קשה אז אפשר לכנות את זה כותרות שאפשר לקחת מטריילר כזה קטן.
<מתן אהרוני: אנחנו כמובן עובדים עם מדגמים הרבה יותר גדולים ועם הרבה יותר חומרים, אבל גם פה אנחנו מסתכלים וזה מתכתב גם עם המדגם שלנו.
<מתן אהרוני: זה ענן שיצרנו, ישבנו עם עוזרי המחקר שלנו וגם אנחנו בעצמנו עלינו על זה ודבר ראשון כשאנחנו מסתכלים אנחנו אומרים שיש פה כמה דברים מרכזיים.
<מתן אהרוני: הראשון הוא הרב תרבותיות.
<מתן אהרוני: ראינו שיש פה שונות, אבל גם יש פה משהו שווה.
<מתן אהרוני: כלומר יש חבורה של אנשים שרוצים להצליח, רוצים להגשים את עצמם, רוצים להצליח להיות בתכנית ריאליטי והכל מתחיל מכסף.
<מתן אהרוני: כלומר, יש איזו בעיה כספית, יש איזה צורך בפתרון ואנחנו רואים שיש חבורה, בטריילר הזה ראינו חבורה של חיות שמייצגות אנשים שונים, רב תרבותיות, יש לנו פה שור וחזירה ומגוון רחב של דמויות נוספות, זו בעצם הקטגוריה של רב תרבותיות שצריך לבחון אותה דרך הכותרת, אבל צריך לבחון מה קורה פה.
<מתן אהרוני: האם הם שווים?
<מתן אהרוני: האם הם שונים?
<מתן אהרוני: איך הם מוצגים בפועל?
<מתן אהרוני: נושא נוסף הוא הישגיות.
<מתן אהרוני: זו קטגוריה מרכזית שבעצם כולם רוצים, יש פה תחרות ויש פה את המטרה להיות הישגי.
<מתן אהרוני: חלק מהתחרות וההישגיות, הנה אתם רואים שאחרי כן, כשעושים את הזיקוק של התבחינים, רואים שתחרות והישגיות די מתקשרות אחת לשנייה ואז אנחנו לאט לאט מזככים ומעצבים את זה יותר.
<מתן אהרוני: יש פה עניין של חברות, אתם ראיתם שיש פה עניין של קולקטיב.
<מתן אהרוני: אם זו משפחתיות אז יש פה משפחה ואם חברות אז אלה חברים שמתאגדים ביחד או תומכים אחד בשני.
<מתן אהרוני: יש פה עניין של מגדר, מאוד מאוד חזק.
<מתן אהרוני: הנושא המגדרי קשור כמובן למבנה גוף.
<מתן אהרוני: אנחנו ראינו פה חזירונת שרוקדת עם מבנה גוף מסוים, ראינו ארנבות שרוקדות - - -
יפעת שאשא ביטון: צריך לראות את הסרט בשביל להבין שזה לא מאוד מובן מאליו ויש תהליך שהיא עוברת עד שמקבלים אותה.
יפעת שאשא ביטון: כשהם בהתחלה באים לתחרות, לאודישנים, אז אתה רואה שעוד לפני שהם פותחים את הפה הוא כבר מחליט מי יכול להתאים ומי לא רק לפי איך שהם נראים ויש שם סיפור אמיתי.
<מתן אהרוני: זה בדיוק מה שאמרנו אחרי זה.
<מתן אהרוני: הניתוח הקולנועי הזה, קונסטרוקטיבי ביקורתי, בדיוק יחפש את זה, את ההקשר, את ההמשך, את תהליך הסיפור ואת ההתפתחות.
<מתן אהרוני: זו ממש ההתחלה, כך אנחנו מתחילים, מעיצוב קטגוריות של כל כך הרבה תכנים ואז אנחנו בדיוק מתייחסים לכל דבר, כמו מבנה גוף וכמו הישגיות.
<מתן אהרוני: אולי יש פה את העניין של השוויון כי לכאורה כולם שווים, זו תחרות שבה כולם שווים, כולם מתחילים מאותה נקודת מוצא, אבל מי ששר הכי טוב ועושה את ההצגה הכי טובה הוא זה שמוצלח.
<מתן אהרוני: האם זה באמת שוויון?
<מתן אהרוני: אילו ערכים יש פה שמשתמעים מאחורי הדברים האלה?
יפעת שאשא ביטון: המגדר ומשפחה שם, בגלל זה אמרתי שכדאי שתראו גם את התכנים, לפחות חלק מהתכנים שרואים עוזרי המחקר.
<מתן אהרוני: אנחנו רואים את התכנים.
<קרן צור איל: מתן בכלל שולט בחומר.
יפעת שאשא ביטון: יש שם סיפור של מגדר ומשפחה.
<מתן אהרוני: כמובן.
<מתן אהרוני: את זה גם ראינו בטריילר.
<קרן צור איל: יש גם את המשפחה של הגורילה והאבא שלו, והאכזבה של ההורים.
<מתן אהרוני: יש פה גם אלימות כי הם פושעים אז נכנסת פה גם אלימות וגם לגבי אלימות זה נשמע קטגוריה גדולה או איזו כותרת גדולה, אבל באלימות צריך לבחון אילו סוגים של אלימות, מה המטרה של אלימות, כי כן, הוא פושע, אבל האם הוא רצה להיות פושע או שהוא רוצה להשתנות, מה עם אבא שלו, ושוב, זה קשור לאלימות ומשפחה ביחד, אלה הקשרים שבין הקטגוריות.
<קרן צור איל: אנחנו עושים תהליך כזה על כל תוכן בנפרד.
<קרן צור איל: עולות המון המון קטגוריות.
<קרן צור איל: מתווספים המון המון תכנים וקטגוריות ואתם יכולים לראות שיש קטגוריות שקופצות יותר גבוה כמו חברות ובִּדְיוֹן, שפתאום רואים שהם מקבלים המון דגש.
<קרן צור איל: מתן ידבר על זה עוד רגע.
<קרן צור איל: אנחנו רואים עוד הרבה דברים אחרים כמו למשל, הדגמה של טכנולוגיה, משהו שלא נבחן במחקרים קודמים והוא מאוד עדכני.
<קרן צור איל: נחנו מכירים גם את האמנה לתכניות ילדים וגם את הצורך להתאים לעולם של הילדים, לעולם המודרני.
<קרן צור איל: הטכנולוגיה היא מאוד מרכזית בתכנים האלה, איך משתמשים בטכנולוגיה, איך טכנולוגיה נכנסת לתוך יחסי משפחה, האם משתמשים בזה ביחד עם ההורים, ביחד עם הסבים והסבתות.
<קרן צור איל: אנחנו רואים את הדברים האלה, אנחנו בוחנים אותם, מהי המשמעות של הטכנולוגיה, איך היא יכולה לשרת אותנו?
<קרן צור איל: זה מתקשר לרעיונות כמו יזמות למשל, שעולים הרבה מתוך התכנים האלה, שדווקא לתת לילדים רעיונות איך לעשות דברים יצירתיים.
<קרן צור איל: הסיפור של משחקי מלים הוא מאוד מאוד מעניין ולנו הוא מאוד חשוב מבחינת השימוש בשפה והשימוש בשפה העברית, באיזו שפה משתמשים ואיך מלמדים את הילדים לשחק עם השפה.
<קרן צור איל: לדבר בצורה יפה ולחשוב בצורה יצירתית.
<קרן צור איל: אנחנו רואים את זה בהרבה מאוד תכניות שעולים בהן הרבה משחקי מלים ורעיונות לילדים.
<קרן צור איל: יחסי ילדים מבוגרים, בעיקר יחסים עם הורים, האם ההורים בכלל בתכנים, יש תכנים שנראה בהם שהילדים נראים כאילו הם גדלים בעולם לבד, אין בכלל הורים בעולם הזה, לעומת זאת יש תכנים שבהם ההורים מהווים איזושהי מסגרת שמאפשרת לילדים לצאת לעולם הדמיון ולחזור בביטחון למשפחה.
<קרן צור איל: יש תכנים רבים, שאת זה אנחנו רואים ואני מגלה קצת מן הממצאים, שההורים למעשה קצת מתיילדים בעצמם ומתנהגים כמו ילדים.
<קרן צור איל: כשאנחנו חושבים על העולם של היום עם הנושא של סמכות הורית והמקום של ההורים אז אנחנו בודקים גם הנושאים האלה, זה מאוד מאוד חשוב.
יפעת שאשא ביטון: מספיק לראות פרסומות.
<קרן צור איל: גם פרסומות וגם פרומואים.
<קרן צור איל: מה באמת התפקיד של ההורים והאם הם מייצגים סמכות כלשהי?
<קרן צור איל: אחר כך לקשר את זה לעולם של הילדים.
<קרן צור איל: הנושא של מבנה גוף הוא מאוד מאוד משמעותי.
<קרן צור איל: מה אנחנו רואים, האם אנחנו רואים מגוון של מבני גוף ואילו הקשרים נקשרים למבני הגוף האלה, כמו הצלחה, כמו אטרקטיביות, כמו פופולריות וכו'.
<קרן צור איל: אלה כמה מהנושאים שעולים ואנחנו רואים אותם.
<קרן צור איל: כמובן שאנחנו נדגים אותם על דוגמאות שעולות מן המחקר עצמו.
<מתן אהרוני: אנחנו עכשיו כבר בעיצומו של המחקר.
<מתן אהרוני: מאוד חששנו להציג לכם ממצאים כי המתודולוגיה לא מאפשרת את זה, כי זה תהליך, וכפי שאתם ראיתם, תהליך די מורכב.
<מתן אהרוני: אנחנו בתהליך הזה, אבל מה שאנחנו כבר רואים והוא עדיין לא ממצא סופי, שאם אנחנו מחפשים קטגוריות גרעין מרכזיות אז אנחנו רואים שברוב התכניות הנושא של חברות, של קולקטיב, של השתייכות, הוא נושא מאוד מרכזי.
<מתן אהרוני: איתו מתחילות התכניות.
<מתן אהרוני: תכניות לגלאים 0-6, עם זה הן מתחילות.
<מתן אהרוני: זו חבורה של ילדים, זו חבורה וזו השתייכות, זה קולקטיב מסוים ומתוך זה הילדים יוצאים לעולם של בִּדְיוֹן.
<מתן אהרוני: יש בעיה, יש מתח, יש קונפליקט, הם יוצאים אל העולם הבדיוני ובעולם הבדיוני הזה הם מטפלים בקונפליקט, שזה בדיוק השלב הבא בתהליך.
<מתן אהרוני: זו הקטגוריה המרכזית הבאה – הקונפליקט והשאלה מה קורה אחריו.
<מתן אהרוני: הקונפליקט, מתלווים אליו עניינים של רגשות, של אלימות, של התמודדות עם בעיות ועוד היבטים נוספים עם שאר הקטגוריות הנוספות שאנחנו לוקחים.
<קרן צור איל: ואז כמובן נסתכל, אך זה מתאים לגילאים שאליהם אנחנו פונים.
<קרן צור איל: כלומר עולם הדמיון הוא מאוד משמעותי בגילאים הצעירים וחשוב להציג את זה.
<קרן צור איל: האם הוא מוצג בדרך שמתאימה לגיל הרך, האם הילדים יכולים להבין, האם זה סיפור שהם יכולים להכיל אותו, גם מבחינת היקף המסרים שמועברים בזמן המאוד קצר של תכניות וכו'.
<קרן צור איל: אנחנו נגיע עם התיאוריות ועם מחקרים קודמים ונחשוב בצורה הזו, המקיפה.
יפעת שאשא ביטון: קודם כל תודה רבה, בהצלחה רבה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מקווים להצלחתכם בעניין הזה.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אומרת לוועדה, הצפי הוא יולי, שאז אנחנו נציג כאן את הממצאים הסופיים.
יפעת שאשא ביטון: נוכל לדון בהם בהרחבה.
יפעת שאשא ביטון: הם אמורים להיות כלי.
יפעת שאשא ביטון: הרי המטרה היא לא המחקר, המחקר אמור להיות כלי איתו אנחנו רוצים להֲבנות, בסופו של דבר, את כל הסיפור הזה שנקרא תכניות לגיל הרך.
יפעת שאשא ביטון: אני אעביר ברשותכם את רשות הדיבור לד"ר יפעת בן חי שגב.
יפעת שאשא ביטון: אשמח לשמוע שאתם תדווחו לוועדה.
יפעת שאשא ביטון: אני קראתי את החומרים אתמול.
יפעת שאשא ביטון: אני קיבלתי מכם את המכתב על "שמש".
יפעת שאשא ביטון: זה הדבר הראשון שהתרעתי עליו כל הזמן מאז שהגעתי לכנסת, עוד כשהיינו באולם הגדול ואמרתי, "שמש", איך הוא הגיע מפריים טיים לערוץ הילדים, לא פחות ולא יותר, אז אני שמחה שאולי באיחור, אבל עדיף כך, עוררנו והבנו שזה לא מתאים שם.
יפעת שאשא ביטון: אשמח לקבל מכם דיווח ואחר כך נשמע את משרד החינוך, כי בסוף בסוף, כל מה שנעשה כאן, אם לא נלווה את זה בתהליך חינוכי בסיסי, גם לילדים וגם להורים, כי הורים בסופו של דבר צריכים לתווך את זה, אז זה שאנחנו נכתוב לאיזה גיל מתאימה התכנית, אבל הורים לא יידעו להכווין ולאפשר או לא לאפשר את הצפייה בתכניות האלו, אז אנחנו נפספס כאן ובענק.
<יפעת בן חי שגב: תודה.
<יפעת בן חי שגב: קודם כל אני באמת רוצה לברך על היוזמה.
<יפעת בן חי שגב: אכן, גם למיטב ידיעתי אין מחקר עדכני שבוחן בצורה ביקורתית את הרפרזנטציות של תחומים מאוד חשובים בשידורי ילדים.
<יפעת בן חי שגב: הייתי שמחה מאוד אם השלב הבא יעלה בגיל, לקטגוריה של הגיל שבין שש - - -
יפעת שאשא ביטון: יהיה לי עוד מחקר.
יפעת שאשא ביטון: הממ"מ חייבים לי אחד.
<יפעת בן חי שגב: כי יש מקום גם לזה.
<יפעת בן חי שגב: אני אתחיל דווקא עם הדוגמה של "שמש", שהיא לגמרי לא מובנת מאליה, למרות שאני משערת שלכל היושבים סביב השולחן הזה אין בכלל שֵמֶץ שִמצוֹ של ספק שלתכנית כמו "שמש" אין מקום בערוץ הילדים.
<יפעת בן חי שגב: אני, אגב, גם ציינתי שאני בספק אם היה לה בכלל מקום בערוץbroad cast בשעתו, אבל זו כבר לא הצרה שלי, אלו הצרות של הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.