GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יצחק טורם: אני דיברתי עם כמה חברות בין לאומיות שעובדות עם רכבים, אם מוצרים אפטר-מארקט, מקוריים.
<יצחק טורם: יש להם מחירים וכולם אומרים שצריכים שני אבחונים וזה הרבה פחות כסף.
<יצחק טורם: על האבחונים האלה יהיה תקן ברוב העולם.
<יצחק טורם: אבל פה בארץ לא יודעים אם זה יהיה מספיק.
<יצחק טורם: וגם כל דבר שמכון התקנים התקשרו אלי, יש להם סנסור בתוך הכיסא?
<יצחק טורם: לא.
<יצחק טורם: אז המחיר עלה.
<יצחק טורם: איך זה?
<יצחק טורם: ב-6400 רוב הדברים שלהם זה סנסורים שיש בכיסא או בתוך הרכב שעובד בטרייה או עובד על בלוטוס, או WIFI, דברים כאלה.
<יצחק טורם: מבחינתנו מה שאנחנו ראינו ויש אבחון שעשו דרך בית החולים בפילדלפיה, מבחינת משרד התחבורה של ארצות הברית, שלא יסמוך על הדברים האלה בכלל.
<יצחק טורם: אז אני לא יודע למה בוחרים אותם בכלל.
<קריאה: בגלל ג'נרל מוטורס.
איילת נחמיאס ורבין: כמה זה יעלה לצרכן?
יפעת שאשא ביטון: מה המחיר?
<יצחק טורם: אנחנו רוצים להיות פחות מ-800 שקלים.
יפעת שאשא ביטון: תשלום חד פעמי?
<יצחק טורם: חד פעמי.
<יצחק טורם: זהו.
<קריאה: בארץ כבר מוכרים את זה?
<קריאה: מתי?
<קריאה: יש צפי?
<יצחק טורם: אנחנו באמת רוצים, אבל אנחנו מחכים לראות מה יהיה.
<יצחק טורם: כל דבר לוקח זמן.
<יצחק טורם: אנחנו מחכים לתשובה וזה לוקח עוד חודש.
<קריאה: מה קורה אם יש יותר מילד אחד ברכב?
<יצחק טורם: זה לא משנה.
<יצחק טורם: זה גם למטוס, זה גם לספינה.
<יצחק טורם: לכל מקום, לכל רכב שיש בו דלת.
<עינת סגל: זה מתבסס על זה שפתחת דלת אחורית.
<קריאה: אני לא הבנתי, הרי אם אני הוצאתי ילד אחד, פתחתי את הדלת - - -
<אלי ביר: רק תלחץ את הכפתור.
<אלי ביר: הכפתור אומר שסיימת.
<קריאה: רגע.
<קריאה: לא, משהו פה לא מסתדר לי.
<קריאה: הוצאתי ילד אחד.
<קריאה: שכחתי את הילד - - -
<יצחק טורם: המנוע דלוק?
<קריאה: המנוע?
<קריאה: אתה יודע, משחק.
<קריאה: זה לא משהו שנשלט.
<אלי ביר: אם כיבית את המנוע, זה מסיים את זה.
<יצחק טורם: זה תלוי.
<יצחק טורם: אם כיביתי את המנוע אז צריך לבטל את הכפתור.
<יצחק טורם: אז למה יש לך ילד נוסף ברכב אם המנוע לא עובד ואתה לא שם?
<קריאה: עד שלא סיימת להוציא את הילדים, אתה לא לוחץ על הכפתור.
יפעת שאשא ביטון: בשביל לסיים את הפעולה אתה חייב ללחוץ על הכפתור?
<יצחק טורם: שני דברים, גם לפתוח את הדלת.
<יצחק טורם: הוא לא יכול דרך החלון וגם ללחוץ על הכפתור.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אם לא לחצת על הכפתור לא סיימת את הפעולה מבחינת הרכב, גם אם אין שם אף אחד, עדיין נשארים שם ילדים.
<יצחק טורם: נכון.
איילת נחמיאס ורבין: אבל זה תלוי רק אם אתה פותח את הדלת האחורית?
יפעת שאשא ביטון: פותח ולוחץ על הכפתור.
איילת נחמיאס ורבין: אבל הרי חלק מהבעיה היא שאתה לא פותח את הדלת.
איילת נחמיאס ורבין: כי יש להניח שאם אתה פתחת את הדלת - - -
יפעת שאשא ביטון: לא, זה מחייב אותך לפתוח.
<קריאה: כי פתחת בהתחלה, אז הוא זוכר שפתחת.
יפעת שאשא ביטון: גם איתוראן הציגו מערכת שמזהה שפתחת דלת אחורית פעם אחת ולא פתחת אותה בסוף הנסיעה.
איילת נחמיאס ורבין: יש גם מערכות שמזהות או עושות מונוטוריג לזהות משקל.
<יאיר דרור: כן, אצלנו.
<יאיר דרור: זה מזהה משקל.
<יאיר דרור: אני יכול להוסיף מילה קטנה רק בנושא של מכון התקנים?
<יאיר דרור: אני יודע שכולם פה אומרים שהסכומים וכל הסיפור הזה, אבל אני יכול להגיד לכם מהניסיון שלי בהתקנות בפיילוטים, זה נותן הרבה שקט הבדיקות שלהם, כי הם באמת בודקים את זה.
<יאיר דרור: אני כשאני מתקין אני לוקח באחריות שהורה שם תינוק, שכח.
<יאיר דרור: עם כל האחריות הביטוחית שלי, אני רוצה להיות בטוח שנתתי לו מענה.
<יאיר דרור: לכן אני חושב שמכון התקנים עושה פה עבודת קודש, למרות שזה בירוקרטיה.
יפעת שאשא ביטון: אין שאלה ואנחנו לא רוצים להתפשר בעצם על האיכות והאמינות.
<יאיר דרור: אני לא מגן עליהם, אני רק אומר.
יפעת שאשא ביטון: עדיין אני חושבת שהם קצת – גם מידיעות שקיבלנו כאן – הם קצת הלכו רחוק מדי.
יפעת שאשא ביטון: הפכו את זה למשהו שהוא לא ריאלי ואנחנו רוצים להוריד את זה קצת לקרקע, בלי להתפשר על האמינות והאיכות.
<יאיר דרור: נכון.
<יאיר דרור: זה הדבר הראשון שרצנו אליו כשפיתחנו את המערכת של מוביקיס.
<יאיר דרור: הדבר הראשון שרצנו זה - - -
יפעת שאשא ביטון: 30,000, 40,000 שקלים או 80,000 שקלים לא הופכים את זה לאמין יותר או אמין פחות.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שמעבר לזה שמשרד התחבורה בא ואומר אני מוכן לתמרץ את מי שיוזם ולתמרץ אותו בכסף, אז לא יזיק שגם מכון התקנים יעשה איזה שהוא צעד מעצמו.
יפעת שאשא ביטון: אף אחד שם לא יקרוס.
<יאיר דרור: אני לא מגן עליהם, גברתי, שלא תחשבי.
<יצחק טורם: יש לי אולי עצה, שמשרד התחבורה ייתן גם לטכניון וגם לאוניברסיטת אריאל, שאני דיברתי עם שניהם, שהם רוצים לדעת מה משרד התחבורה רוצים, אנחנו עושים את הבדיקות.
<יצחק טורם: אבל משרד התחבורה אומרים רק - - -
איילת נחמיאס ורבין: יש מכון התקנים.
יפעת שאשא ביטון: אני לא נכנסת לזה.
יפעת שאשא ביטון: תראה, אני אמרתי הרבה דברים, חלקם גם היו לא נעימים אבל אני לא נכנסת לשיקולים המקצועיים של משרד התחבורה, במקרה הזה אני משאירה את זה לשם.
<עינת סגל: לא, זה לא קשור לשיקול מקצועי.
<עינת סגל: למעבדת אריאל וגם לטכניון אין את היכולת.
<עינת סגל: אין להם מעבדת אלקטרוניקה.
יפעת שאשא ביטון: אמרתי, אני אפילו לא נכנסת לזה.
<עינת סגל: אוקיי?
<עינת סגל: זאת הבעיה.
יפעת שאשא ביטון: אני משאירה לכם את השיקול מבחינה מקצועית איפה נכון לעשות את זה.
<עינת סגל: אין להם את היכולת התשתיתית לעשות את הבדיקות.
<עינת סגל: אבל אני חייבת לציין עוד משהו לגבי מכון התקנים, למען ההוגנות.
<עינת סגל: מעבר לאמינות של המערכת, יש כאן גם היבטים שלא לפגוע במערכות אחרות ברכב, כי זה לא פחות חשוב.
<עינת סגל: כי בסוף הילד ימות ממשהו אחר, חס וחלילה.
איילת נחמיאס ורבין: השאלה היא כזאת, אנחנו עברנו פה בכנסת שני קייצים ביחד – יפעת ואני – ואנחנו מדברות ומסתמסות אחת עם השנייה אחרי כל ילד שנשכח, זה דבר שהוא מבאי הוועדה הקבועים.
איילת נחמיאס ורבין: נכון?
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו תמיד מדברות על זה.
איילת נחמיאס ורבין: כל אסון כזה אנחנו מדברות בינינו.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא רוצה להגיע לקיץ הקרוב כשאין כבר איזה שהוא פתרון שמתהווה.
איילת נחמיאס ורבין: בוא נאמר אני הייתי רוצה שכבר יהיה פתרון.
איילת נחמיאס ורבין: אני כבר הייתי רוצה שתהיה הכרעה של משרד התחבורה, לאיזה פתרון הולכים ומה משרד התחבורה רוצה להכיל.
איילת נחמיאס ורבין: מבחינתי תעשו את זה בהדרגה במובן הזה שתגידו שרכבים חדשים חייבים להצטייד ורכבים עד 4-5 שנים אחורה חייבים להצטייד בטווח של.
איילת נחמיאס ורבין: כמו שעשיו אגב עם המובילאיי.
איילת נחמיאס ורבין: אתמול שר התחבורה היה בוועדת הכלכלה, צעקו עליו שם הנהגים המקצועיים.
איילת נחמיאס ורבין: את יודע, מכוניות מסחריות, כעסו על זה שהוא דרש את התקנת המובילאיי.
איילת נחמיאס ורבין: תודה לאל שהוא דרש את התקנת המובילאיי.
איילת נחמיאס ורבין: באמת אני אומרת את זה.
איילת נחמיאס ורבין: ועל כן אני רוצה להבין מה לוחות הזמנים שאתם רואים לנגד עיניכם כשאתם ניגשים לבעיה הזאת.
איילת נחמיאס ורבין: זה כמובן משתלב גם עם העמדות של משרד הבריאות.
<עינת סגל: אז אני אסביר שוב.
<עינת סגל: קודם כל הטכנולוגיה קיימת ואתם רואים את זה פה.
<עינת סגל: כאילו, לא צריך אפילו לדבר.
<עינת סגל: רואים, הטכנולוגיה קיימת.
<עינת סגל: הבעיה שאין משהו שעומד בתקן.
<עינת סגל: אני לא יודעת, משרד התחבורה לא יודע לחייב משהו שאי אפשר להגדיר אותו.
<עינת סגל: אני אחייב מה?
<עינת סגל: משהו באוויר?
<עינת סגל: התקן בעצם זה הקו המנחה למה נדרש וכרגע אין את זה.
<עינת סגל: אם היה את זה אז כבר - - -
איילת נחמיאס ורבין: מה את צריכה?
<קריאה: איפה החסם?
<עינת סגל: את שומעת את האנשים איפה החסם.
יפעת שאשא ביטון: כן, כי אנחנו דיברנו על זה.
<עינת סגל: את היצרנים.
<עינת סגל: אנחנו כבר אחרי זה, את האמת.
יפעת שאשא ביטון: פשוט פתחנו את הדיון עם זה וזה המשך של הדיון שעבר.
יפעת שאשא ביטון: יש סיפור עם מכון התקנים - - -
<עינת סגל: זה לא רק מכון התקנים, זה גם החברות עצמן.
יפעת שאשא ביטון: בואי תסבירי.
<עינת סגל: אתם שומעים גם אותן ואתם רואים שיש להן - - -
יפעת שאשא ביטון: נכון, אבל זה כי מכון התקנים דורש מצד אחד, מבחינת התקינה, התקינה מאד מאד מחמירה, העלויות הן קצת לא בפרופורציות.
יפעת שאשא ביטון: דבר נוסף, גם היצרנים – וזה משהו שעינת העלתה, אני כרגע לא שמעתי את זה כאן – שבאמת אנשים אומרים אני מפחד לקחת אחריות.
יפעת שאשא ביטון: אבל אני שמעתי פה למשל את איתוראן אומרים אנחנו כן מוכנים ללכת על פיתוח כזה, בניגוד למה שהצגנו בדיון הקודם, ש - - -
<עינת סגל: אני שמעתי גם דברים אחרים מאיתוראן, אבל בסדר.
יפעת שאשא ביטון: לא, אז אני אומרת, נכון, יש גם את החשש של אותם יזמים של מה קורה אם וכאשר, אבל אנחנו יודעים שזה לא 100%, אבל אנחנו עושים הכל כדי למזער.
איילת נחמיאס ורבין: סליחה, כשיש תאונה, למרות שבאוטו מותקן מובילאיי, סליחה, יש הבדל גדול.
איילת נחמיאס ורבין: שלא נדע, מאבדים חיים, למרות שברכב יש מובילאיי.
איילת נחמיאס ורבין: אז מישהו מיזמי מובילאיי אמר שהוא חושש מאחריות שתוטל עליו אם תהיה תאונה?
איילת נחמיאס ורבין: יש פתרונות.
איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת המערכת של משרד התחבורה, שדווקא הלכה עם הטכנולוגיה והיא יודעת להטמיע טכנולוגיה חדשה, אני אומרת לכם.
איילת נחמיאס ורבין: תקשיבו, אנחנו במרס.
איילת נחמיאס ורבין: גם לפני הקיץ שעבר אנחנו קיימנו את הדיונים הראשונים בפברואר.
איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת אם אנחנו יודעים מה, אז תשמעו, הלוואי, אמן שאני טועה, שלא יהיה אף ילד הקיץ הזה, בלי שום קשר לשום מערכת, אבל תשמעו, אני כבר רואה יוזמות פרטיות.
איילת נחמיאס ורבין: זה מה שרציתי להגיד לך קודם, ששכחתי להביא מהבית.
איילת נחמיאס ורבין: קיבלתי ממפעל בברקן, מפעל שנקרא טויטו פלסט, של יזם מדהים, ישראל טויטו, מן לב כזה מפלסטיק שהוא מייצר, בגלל שהם יודעים שם במפעל – את נתקלת בזה?
<עינת סגל: לא, אבל במשהו אחר.
<עינת סגל: שמה?
<עינת סגל: שמתחבר?
איילת נחמיאס ורבין: לב כזה שמתחבר לחגורת הבטיחות ואז כשאתה בעצם יוצא מחגורת הבטיחות, זה כאילו קופץ לך ואז יש משהו שמזכיר לך.
איילת נחמיאס ורבין: והוא מחלק את זה בחינם, אגב.
איילת נחמיאס ורבין: הוא איש מיוחד במינו.
איילת נחמיאס ורבין: הוא מחלק את זה בחינם לכל מי שמגיע למפעל, לכל מי שמבקש.
איילת נחמיאס ורבין: הוא מוכן לשלוח את זה לכולכם אם אתם רוצים, אבל בסוף זה פתרונות פרוביזוריים, זה לא פתרונות אמיתיים.
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל אמרנו, אנחנו פה לטווח הביניים, כי אי אפשר להשאיר את זה בלי כלום - - -
איילת נחמיאס ורבין: אבל פה - - - לטווח ביניים.
יפעת שאשא ביטון: לא, התחייבו במשרד התחבורה.
יפעת שאשא ביטון: אמרו ייצא קול קורא.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו עובדים מול מכון התקנים כדי שיתאימו בעצם את כל הנושא של התקינה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו בודקים גם את הסוגיה - - -
<קריאה: יש פתרונות ביניים, השאלה מה יעשו עם זה.
<קריאה: מה יעשו עם זה?
יפעת שאשא ביטון: לא יעשו, זה כבר לבחירה של ההורים.
יפעת שאשא ביטון: יש גבול, אתה יודע, כמה - - -
<עינת סגל: לא, הוא מדבר על היצרנים.
יפעת שאשא ביטון: ברגע שאנחנו לא מחייבים, אז - - -
<קריאה: יש תקציבים למשרד התחבורה, לרשות למניעת תאונות בדרכים.
יפעת שאשא ביטון: זה יהיה על חשבון זמן הדיבור שלך.
יפעת שאשא ביטון: לא, לא רגע.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת שאתה תקבל את רשות הדיבור שלך בלי שאני אפריע לך.
<קריאה: תני לי לפחות חצי ממה שהוא דיבר.
יפעת שאשא ביטון: אני אתן לך כמה שיהיה צריך.
יפעת שאשא ביטון: תן לי בבקשה לנהל את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני מקווה שאני עושה את זה גם כמו שצריך.
יפעת שאשא ביטון: יהושע לבנון, בבקשה.
<יהושע לבנון: אני מייצג פה מהנדס אלקטרוניקה שחי בניו-ג'רזי ופשוט מאחר שהוא קיבל את זה ברגע האחרון, אז הוא ביקש ממני שאני אייצג אותו.
<יהושע לבנון: מדובר על מכשיר שכל העלות שלו היא 150 שקלים.
<יהושע לבנון: מדובר במכשיר שמוצמד לידית של הדלת של הנוסע, מאחורנית – ואני נתתי כאן את הצילומים.
<יהושע לבנון: ברגע שנהג יוצא מהרכב מושמע צפצוף של מספר שניות ואם לא פותחים את הדלת האחורית, זה הופך לקול ואומר לו בפירוש – באיזו שפה שאתה רוצה – אתה יכול לתכנת את השפה – שכחת את הילד.
<יהושע לבנון: דבר מאד פשוט.
יפעת שאשא ביטון: זה עובד כבר?
יפעת שאשא ביטון: זה כבר מפותח?
יפעת שאשא ביטון: אם מחר בבוקר מישהו רוצה?
<יהושע לבנון: הוא מחר יכול לייצר, אין שום בעיה.
<יהושע לבנון: הוא גמר את כל הטסטים בארצות הברית.
<יהושע לבנון: בארץ כמובן לא הביאו - - -
איילת נחמיאס ורבין: אבל אין לזה ייצור מסחרי עדיין.
<יהושע לבנון: מה?
איילת נחמיאס ורבין: הוא לא ייצר את זה עדיין באופן מסחרי, זה מה שאתה אומר?
<יהושע לבנון: עדיין לא ייצר מסחרית, אבל יש את הרעיון.
<יהושע לבנון: אני מדבר על רעיון.
<יהושע לבנון: עכשיו, מה שאמד מצא חן בעיני, שקודם כל לא קשור בשום פלאפון, לא קשור בשום אפליקציה, בשום דבר.
<יהושע לבנון: לא קשור גם לבטרייה.
<יהושע לבנון: הוא מכניס סוללת יוטיוב לאיטיום שאתה יכול לכוון למספר השנים שאתה רוצה.
<יהושע לבנון: הוא חשב על שש שנים, אבל אם יש עוד ילד אז צריך לכוון עוד פעם.
<יהושע לבנון: המכשיר עצמו הוא מאד קטן, אתם תראו, זה דבר כזה, הנה, אבל הוא קצת יותר ארוך, כי החלק האלקטרוני והסוללה, הוא קצת יותר ארוך על הידית והוא עטוף בחומר מבודד שלא ייפגע מגשם וכל מיני דברים אחרים.
<יהושע לבנון: שאלתי אותו מה תעשה שלא יגנבו לך - - -
<מירי כהן: זה חיצוני.
<יהושע לבנון: זה חיצוני.
<יהושע לבנון: שאלתי מה תעשה שלא יגנבו לך את המכשיר?
<יהושע לבנון: אז קודם כל הוא חשב פשוט להדביק את זה עם דבק - - -
<קריאה: עם דבק דו צדדי.
<יהושע לבנון: כן, עכשיו צריך לפתח משהו שבאמת לא יגנבו את זה.
<יהושע לבנון: זה לא מספיק הדבקה.
<יהושע לבנון: המכשיר עובד.
<יהושע לבנון: המכשיר תקין.
<יהושע לבנון: הוא עצמו יש לו תינוק בבית והוא בעצמו משתמש בזה.
<יהושע לבנון: הוא עדיין לא הוציא לייצור.
<יהושע לבנון: הוא הוציא את האב טיפוס.
<יהושע לבנון: עוד פעם, זה ישראלי שחי - - -
יפעת שאשא ביטון: זה עובד בעצם על מנגנון שפתחתי את דלת הנהג, סגרתי אותה, זה מצפצף.
<יהושע לבנון: בדיוק.
יפעת שאשא ביטון: גם אם באמצע הדרך סתם פתחתי, סגרתי, זה מצפצף.
<יהושע לבנון: זה מצפצף.
איילת נחמיאס ורבין: אתה ראית את זה בפעולה?
<יהושע לבנון: אני לא ראיתי.
<יהושע לבנון: הוא התקשר אלי, אני לא ראיתי.
<יהושע לבנון: אני חי פה, אבל אני מכיר אותו יותר מדי טוב.
יפעת שאשא ביטון: מירי, זה דומה למה שאמרת.
<מירי כהן: כן, רק שזה בחוץ.
<יהושע לבנון: כן, זה חיצוני.
<יהושע לבנון: אני מכיר את הבן אדם.
<יהושע לבנון: איך אני מכיר אותו?
<יהושע לבנון: כי הבת שלי למדה בארצות הברית ואני הכרתי אותו טוב שם.
<יהושע לבנון: הוא אדם ישראלי שחי בניו-ג'רזי הרבה שנים והוא בעצמו עצמאי והוא מפתח כל מיני יזמויות כאלה.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, תודה רבה, אבל אנחנו כרגע, חוץ מלהתרשם, לא יכולים לעשות עם זה הרבה, כי זה מחר בבוקר לא זמין לנו, אבל שווה אולי גם לנסות לעשות את התהליך.
<עינת סגל: זו דוגמא לפתרון פשוט שבעצם מייתר כאן את מכון התקנים.
<יהושע לבנון: זה פתרון מאד פשוט, כן.
<מירי כהן: זה פיתרון יצרני, נכון.
<מירי כהן: צריך ללכת ליצרן.
<עינת סגל: ועושה את הכל, כאילו כמו שאומרים מה שלא פשוט, לא יהיה.
<יהושע לבנון: כן, כן, זה מה שאני חושב וזה בדיוק מה שאני אמרתי לו.
<יהושע לבנון: הוא צריך ללכת ליצרן ולנסות לייצר את זה.
<מירי כהן: נכון, נכון.
<קריאה: צריך להבטיח את הפתרון של הגניבות.
<עינת סגל: רעיון מצוין.
יפעת שאשא ביטון: טוב, יפה.
יפעת שאשא ביטון: אז הנה, אתה אפילו מקבל פה פידבקים שכדאי לצאת לדרך.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה ותודה למי ששלח אותך.
יפעת שאשא ביטון: דוד ישראל, בבקשה.
<דוד ישראל: שלום.
<דוד ישראל: אז אני יזם ויחד אם אחי חשבנו לפתח מוצר שהוא למעשה פלג עם פלייק.
<דוד ישראל: פשוט להפעלה, לא צריך לזכור להטעין, לטעון, כל הדברים האלה.
<דוד ישראל: המוצר נקרא קאר-מיינדר והוא נכנס למצת של הרכב.
<דוד ישראל: מאחר שאנחנו תופסים את המצת, אז נתנו כאן שני USB.
<דוד ישראל: הוא דובר שמונה שפות.
<דוד ישראל: אנחנו לא נחשפנו לנושא הזה של תקן.
<דוד ישראל: לאחרונה נחשפנו לזה ויש לנו כבר את הוויז'ן איך להתאים אותו לתקן של זיהוי ילד ברכב למעשה.
<דוד ישראל: לשים שני חיישנים שיימצאו ברכב והוא יכול לזהות כל ילד שיושב ברכב, לא משנה קדימה, אחורה, באיזה שהוא מקום.
<דוד ישראל: כרגע, איך שזה עובד והוא מוכן ומיוצר כבר, שמים אותו במצת.
<דוד ישראל: ברגע שאתה מניע את הרכב הוא שואל אותך אם יש לך סמארטפון ואם אתה רוצה להתחבר עם האפליקציה.
<דוד ישראל: יש אפליקציה חינמית.
<דוד ישראל: אתה מתחבר לאפליקציה.
<דוד ישראל: ברגע שכיבית את המנוע הוא מתריע לך לבדוק אם יש ילד ברכב והוא מוציא לך התראה בסמארטפון.
<דוד ישראל: זה עובד כרגע באופן שהוא קבוע.
<דוד ישראל: זאת אומרת הדלקת, הנעת, קיבעת, קיבלת את ההודעות.
<דוד ישראל: אנחנו כמובן רוצים, כמו שאמרתי, לשים חיישנים שהוא יזהה את הילד ברכב והוא יוציא את ההודעה רק כאשר הילד נמצא ברכב.
יפעת שאשא ביטון: היום זה עובד, בכל מקרה זה מוציא הודעה.
<דוד ישראל: כן, היום בכל מקרה זה מוציא הודעה.
<יהודית איצקוביץ: ומעשנים, שהם לא יהיו מוכנים שזה יהיה במצת?
<יהודית איצקוביץ: וכל הצפצופים?
<יהודית איצקוביץ: אנחנו רגילים לצפצופים כל הזמן בפלאפון.
<יהודית איצקוביץ: מי אומר שישימו לב לזה?
<דוד ישראל: גם במובילאיי היה צפצופים והם נמכרו ב - - -
<יהודית איצקוביץ: יש הרבה שסוברים שזה מסיבה אחרת.
יפעת שאשא ביטון: מה המחיר של דבר כזה?
<דוד ישראל: תשעים שקלים, המחיר של - - -
יפעת שאשא ביטון: התקנה חד פעמית?
<דוד ישראל: אין התקנה פה.
<דוד ישראל: אתה פשוט שם אותו לבד.
<דוד ישראל: אתה יכול להעביר אותו.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, סליחה, תלשום חד פעמי?
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת זה לא מצריך עוד שום דבר, כי אתה אומר שזה בעצם שואל שאלות ומחוברת אפליקציה שהיא חינמית, בסדר, אבל זה נטו לקנות את זה 90 שקלים, וזה מתחיל לתקשר איתך כשאתה מפעיל את הסוויץ'.
<קריאה: ואם יש תקלה במערכת החשמל של הרכב, מה עובד?
<קריאה: המצבר עכשיו מת.
<דוד ישראל: אז האוטו לא מותנע.
<יאיר דרור: לא, לא, אני סתם שואל, אם יש תקנה - - -
<דוד ישראל: אתה לא נוסע.
<דוד ישראל: אם המצבר מת אז אתה לא נוסע.
<יאיר דרור: אז לא המצבר.
<יאיר דרור: יש בעיה בצמה.
<יאיר דרור: סליחה שאני מכניס אתכם פה למונחים שאתם לא מכירים.
<יאיר דרור: צמת חשמל - - -
יפעת שאשא ביטון: לא, אתה לא מכניס את זה, כי אני יכולה לשאול את אותו דבר גם על המכשיר שלך.
יפעת שאשא ביטון: אם יש איזה משהו, איזה קצר, איזה חוט - - -
<יאיר דרור: אצלנו זה לא מחובר כך, זה מחוברת לשרתים.
<דוד ישראל: זו שאלה שמתאימה לכל המכשירים האלקטרונים, אבל המכשיר הזה - - -
יפעת שאשא ביטון: חברים, ככה אין פרוטוקול, רק שתדעו.
<דוד ישראל: המכשיר עבר את כל התקנים של FCC, שהוא תקן אמריקאי מחמיר.
<דוד ישראל: כאן כמו שאמרתי עוד לא הגענו למכון התקנים.
<דוד ישראל: אני מקווה שאנחנו ניתן איזה פוש ברגע שנסיים את הפיתוח של החיישנים.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת מחר אי אפשר לקנות?
<דוד ישראל: אפשר לקנות.
<דוד ישראל: אם מישהו רוצה, אני יכול להביא בכמויות.
<דוד ישראל: 90 שקלים.
<מירי כהן: אתם עדיין לא מוכרים?
יעל כהן-פארן: זה מבוסס על משקל או על חיישן נפח?
<דוד ישראל: כרגע זה מבוסס על התנעה וכיבוי המנוע.
יעל כהן-פארן: אה, זה רק - - - ברגע שהרכב מכובה.
יעל כהן-פארן: זה לא מרגיש אם יש ילד או אין ילד?
<דוד ישראל: לא, כרגע לא.
<דוד ישראל: אמרתי, בגלל שנחשפתי לנושא הזה של התקן, אנחנו מבינים שיש איזה שהוא תקן שצריך לזהות את הילד ברכב.
<דוד ישראל: אנחנו עובדים על הפיתוח של זיהוי הילד ואז הוא יתריע וישלח את ההודעה באפליקציה עם מיקום, רק כאשר הוא יזהה את הילד ברכב.
<דוד ישראל: האפליקציה בשמונה שפות.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, שזה נמצא בשלב של - - -
<דוד ישראל: זה כרגע ככה, איך שהוא, מוכן למכירה, מי שרוצה להביא.
<דוד ישראל: זה ב-90 שקלים.
<דוד ישראל: אנחנו יכולים להביא את זה אם אתם רוצים לראות.
יפעת שאשא ביטון: זה נמצא בשוק באופן חופשי או שצריך להגיע ספציפית אליכם באופן ישיר?
<דוד ישראל: לא.
<דוד ישראל: בשוק אנחנו עדיין לא יצרנו איזה שהוא קשר עם איזה שהוא גוף.
<דוד ישראל: אנחנו בודקים את הנושא הזה.
יעל כהן-פארן: אז אתם מוכרים באתר אינטרנט?
<דוד ישראל: יש לנו אתר, הוא נקרא קאר-מיינדר.
<עינת סגל: אני רק אציין בינתיים לגבי התקן, הוא מבחין בין שני סוגי מערכות.
<עינת סגל: יש מערכות שקשורות ברכב ומערכות מחוברות לרכב והבדיקות הן שונות לזה.
<עינת סגל: במקרה הזה זה מערכת שקשורה, לא מחוברת.
<עינת סגל: אם היא מחוברת לתוך מערכות הרכב, מערכות תקשורת כמו למשל מוביקיז, אז זה יותר מסובך ואם היא פשוטה יותר, אז היא מתחברת.
<עינת סגל: גם אם היא מתחברת למצבר, היא עדיין נקראת מערכת קשורה.
<קריאה: זה כמו דיבורית ניידת.
יפעת שאשא ביטון: ואז זה בעצם תהליך שהוא יותר פשוט ויותר זול.
<עינת סגל: אני לא יודעת כמה הוא יותר פשוט, כי הם מצליחים להפתיע אותי כל פעם מחדש, אבל זה אמור להיות יותר פשוט.
<קריאה: ואם הוא עבר תקן בסיסי וכל זה, זה לא - - -
<עינת סגל: דרך אגב, חשוב לציין את זה.
<עינת סגל: אם זה עבר בדיקות של מעבדות מוסמכות מאושרות ויש לכם את הסרטיפיקציה, את התיעוד של הדברים ואתם מביאים את זה למכון התקנים, הם לא עושים בדיקה, הם מסתמכים על זה, אם זה על ידי מעבדה מאושרת, וזה גם הוזיל.
<קריאה: זה עבר בדיקת חום?
<קריאה: התכה, כמו במכון התקנים?
<דוד ישראל: ב-FCC הוא עבר את כל הבדיקות שלו, יש לי תעודת FCC עם כל התקנים של ה-FCC.
<דוד ישראל: זה תקן אמריקאי מחמיר.
<דוד ישראל: דרך אגב, שכחתי לציין, המכשיר הוא גם דיבורית לרכב.
<דוד ישראל: זאת אומרת ברגע שאתה קונה אותו, קנית גם דיבורית.
<דוד ישראל: אתה יכול לדבר איתו דרך הטלפון.
יפעת שאשא ביטון: כן, כמו בלוטוס.
<דוד ישראל: כן, בלוטוס.
<דוד ישראל: דיבורית בולוטוס.
יפעת שאשא ביטון: אז בואו נשמע.
<דוד ישראל: מי שאין לו טלפון חכם הוא לא חייב להתחבר.
יעל כהן-פארן: זה רק אקסטרה, זה לא קשור למערכת של ההתרעה.
<דוד ישראל: לא, לא קשור.
<רפי ישראל: ברגע שאני מכבה את הרכב.
<דוד ישראל: זה בשמונה שפות.
<דוד ישראל: בחירת שפה בקלות.
<דוד ישראל: אתה יכול לבחור שפה.
<דוד ישראל: תחליף שפה רגע.
יעל כהן-פארן: באיזה שפות?
<דוד ישראל: ערבית, רוסית, אנגלית, גרמנית, צרפתית, עברית.
<דוד ישראל: אמהרית עדיין לא, אבל אפשר להשיג, אם יש ביקוש.
יפעת שאשא ביטון: בואו נתחיל עם זה, חברים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו עוד לא צעדנו את הצעדים הראשונים.
<קריאה: למה צריך סוללה?
<דוד ישראל: הוא צריך כמה שניות כדי להתריע.
יפעת שאשא ביטון: קודם כל בהצלחה ואני שמחה שאם זה כפי שאתה אומר מבחינת האישורים שיש לך ממעבדות שאולי הן מאושרות, אז זה אפילו יכול לזרז את התהליך.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על יותר מעזר אחד שייכנס לשוק.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כל הזמן היינו עסוקים גם שלא יהיו פה מונופולים.
יפעת שאשא ביטון: חשוב לנו שתהיה תחרות כי חשוב לנו להוזיל את זה.
<קריאה: מה אתם עושים עם רכבים שה-USB לא נכבה בעת הוצא המפתח?
<דוד ישראל: המצת.
<דוד ישראל: זה האחריות של מי שקנה.
<דוד ישראל: יש את זה בהוראות שהוא צריך לוודא שכאשר הוא מכבה הוא מקבל את ההתרעה.
<קריאה: יש הרבה רכבים שה-USB ממשיך לעבוד.
<קריאה: המצת ממשיך לעבוד.
<יאיר דרור: כמו שאתה ממשיך להטעין כשהאוטו כבוי, נגיד את הפלאפון.
<דוד ישראל: אז זה מה שאני אומר.
<דוד ישראל: הוא צריך לבדוק, לוודא בהוראות ההפעלה שלנו.
<דוד ישראל: הוא צריך לוודא שכאשר הוא מוציא את המפתח - - -
יפעת שאשא ביטון: זה כמו האוטו-לייט.
יפעת שאשא ביטון: יש כאלה שגם כשאתה מכבה אתה לא צריך לכבות את האור, זה נכבה לבד, נדלק לבד.
<קריאה: אתה - - - את ה - - - של הרכב?
<דוד ישראל: אני לא צריך.
<דוד ישראל: זה לא איזו שהיא התקנה, זה איזה שהוא שינוי.
<דוד ישראל: כל מתקין עושה את השינוי הזה של המצב.
יעל כהן-פארן: אבל יש לכם איזה שהוא מוד?
יעל כהן-פארן: אם יש מצב כזה שהרכב לא מכבה את המצת, יש לכם מוד שזה יכול להבחין?
יעל כהן-פארן: שזה בעצם לא יעבוד.
<דוד ישראל: אתה רואה שזה עדיין פעיל.
יעל כהן-פארן: בסדר.
יעל כהן-פארן: אז אני אומר, אין לך אפשרות להפעיל את זה ברכב שלא עובר?
יפעת שאשא ביטון: לא, הוא צריך לשנות את זה.
יפעת שאשא ביטון: בעל הרכב צריך לשנות את זה.
יפעת שאשא ביטון: זה כמו אוטו לייט.
יפעת שאשא ביטון: את יכולה להתקין או לא להתקין ואז את יכולה בעצם עם נעילה של - - -, לכבות את ה - - -
<דוד ישראל: בכל מקרה הוא מתממשק עם האפליקציה.
<דוד ישראל: נגיד שהוא כיבה ויצא ונגיד שזה ממשיך לעבוד, באפליקציה הוא כן יקב את התראה.
<דוד ישראל: כי האפליקציה התנתקה מהבלוטוס, הוא התרחק 10 מטרים ואז הוא כן יקבל את ההתראה באפליקציה.
יעל כהן-פארן: מי שיתחבר באפליקציה.
<דוד ישראל: כן.
יפעת שאשא ביטון: את רוצה לומר משהו?
יעל כהן-פארן: תמשיכו, זה מאד מעניין.
יעל כהן-פארן: באתי לשמוע.
יפעת שאשא ביטון: שלום פרץ.
יפעת שאשא ביטון: הנה, הזמן שלך.
<שלום פרץ: אני רוצה ברשות כל המשתתפים בוועדה, אני מלווה את הוועדה הזאת כבר מ - - -
יפעת שאשא ביטון: תאמין לי – אני זוכרת.
<שלום פרץ: את זוכרת?
<שלום פרץ: גם יושבת ראש הוועדה הקודמת זוכרת.
<שלום פרץ: אבל מה שאני רוצה לומר, אני מאד בעד טכנולוגיה, אני לא שולל, אני שמח על זה.
<שלום פרץ: כל פתרון זה טוב.
<שלום פרץ: כמו שהיא הסבירה עם המדבקה, מה שיכול לעזור, הכל טוב לעניין של המודעות, לעניין של ההסברה.
<שלום פרץ: לפני ארבע שנים, בעקבות אסון שקרה בארץ, שני תינוקות נשכחו ברכב.
<שלום פרץ: אני ביוזמה שלי, ובשביל זה אני קצת החמאתי לה, כי פחות או יותר זה דומה.
<שלום פרץ: ההתעוררות נבעה מזה שזה מאד כאב, איך נשכחים ילדים ברכב.
<שלום פרץ: אני מבין שאם אנחנו ניקח כיתה של בית ספר ונגיד להם שאנחנו הולכים לפתח מברשת שיניים אלקטרונית עם חיישנים ועם הכל, אז כולם יתלהבו, אבל להזניח את המברשת הפשוטה בינתיים, עד ש-, ולהרוס לכולם את השיניים.
<שלום פרץ: ואחרי כמה חודשים ילדים יבואו עם צרחות וצעקות מכאבי שיניים - - -
יפעת שאשא ביטון: שלום, אנחנו פה בגלל שאנחנו לא זונחים את המברשת הישנה בינתיים.
<שלום פרץ: שנייה רגע.
<שלום פרץ: אני לא באה אלייך בטענות.
<שלום פרץ: אני - - -
יפעת שאשא ביטון: אז ההקדמה-.
יפעת שאשא ביטון: תנצל את הזמן להראות לנו מה אתה יצרת.
<שלום פרץ: אני מבקש שהדברים לא יופנו אלייך.
<שלום פרץ: זה לא אלייך, חס ושלום.
יפעת שאשא ביטון: לא, לא, זה לא קשור.
<שלום פרץ: אני מעריך אותך ואני יודע שאת עושה הרבה.
<שלום פרץ: זה חס ושלום לא מופנה אלייך.
<שלום פרץ: אני מדבר על כולנו ביחד מה ניתן לעשות בינתיים.
<שלום פרץ: כמו במשל שהבאתי, עד שימציאו את ההמצאות האלה, בואו ניתן לילדים בינתיים מברשת שיניים פשוטה.
<שלום פרץ: בין המדבקה שלה לבין האלקטרוניות, יש לי דבר, שדרך אגב זה הדבר הנפוץ ביותר בישראל.
<שלום פרץ: אני לא יודע אם מישהו מכיר.
<שלום פרץ: מי שקיבל את הפרוספקט יכול לראות מי רכש את זה מאיתנו.
<שלום פרץ: תסתכלו פה, צה"ל.
<שלום פרץ: תסתכלו פה, כל מיני משרדי ממשלה מאד חשובים.
<שלום פרץ: אין לי שום קשרים.
<שלום פרץ: אני מודיע קבל עם ועולם, תסתכלו עלי כולכם, אין לי שום קשרים, אין לי שום פרוטקציות.
<שלום פרץ: אני אגיד את זה עוד פעם: אין לי שום קשרים ואין לי שום פרוטקציות.
<שלום פרץ: אנשים חיפשו בגוגל.
<שלום פרץ: הם הקישו תפס שכחה והגיעו אלינו.
<שלום פרץ: תקישו גם אתם תפס שכחה ותגיעו אלינו.
<שלום פרץ: מאיפה המושג הזה בכלל תפס שכחה?
<שלום פרץ: זה מזה.
<שלום פרץ: משרד התחבורה מפרסם את המילים תפס שכחה.
<שלום פרץ: זה זה.
<שלום פרץ: כל פעם שמשרד התחבורה אומר בפרסומו תשימו את התיק, אל תשכחו לעשות אפליקציה בנייד והתקינו תפס שכחה, אז זה זה.
<שלום פרץ: אני המצאתי את המילים האלה – תפס שכחה.
יפעת שאשא ביטון: ספר לנו איך זה עובד.
<שלום פרץ: מה אני בא לומר?
<שלום פרץ: אני בא לומר שהדבר הזה משאיר את האחריות בידי ההורים.
<שלום פרץ: אף אחד לא היה מכניס תרנגולת חיה למיקרוגל ויחכה לאיזה צפצוף שיציל אותה.
יפעת שאשא ביטון: אין מקום שם.
<שלום פרץ: זה לא היה עובד.
<שלום פרץ: זה לא נכון לעשות את זה.
<שלום פרץ: האחריות תמיד תישאר בידי ההורים.
<שלום פרץ: שיסתכל פה בפרוספקט, יש פה את השיטה של הפעולה הזאת.
<שלום פרץ: השיטה היא מאד פשוטה.