GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יפעת שאשא ביטון: מחר יגיע אליכם לקוח שיש לו מערכת איתוראן, יבקש לנסות את זה, יש אפשרות או שזה צריך לעבור איזה שהוא תהליך בתקופה הקרובה כדי שזה יקרה?
<עמית לוזון: זה צריך לעבור איזה תהליך בתקופה שלנו, בעולמות הפיתוח וההנדסה.
יפעת שאשא ביטון: יש לכם כוונה לעשות את זה?
<עמית לוזון: כן, יש לנו כוונה לעשות את זה ובמידה ונראה שבאמת השוק הולך לכיוון הזה, אנחנו נציע את זה כאחד מפלטפורמת המוצרים שלנו ללקוחות.
<מירי כהן: גם מכון התקנים?
<עמית לוזון: בסוף מכון התקנים צריכים בסופו של דבר להגיד לנו מה הוא התקן.
<עינת סגל: יש תקן, תקן 6400.
<עמית לוזון: תקן 6400 לא קשור לגמרי.
<עמית לוזון: תקן 6400 מתייחס לרכבי היסעים, ללכת לבצע - - -
<קריאה: יש תקן - - - לרכבים פרטיים.
<עמית לוזון: אה, אוקיי, בסדר.
יפעת שאשא ביטון: חברים, אנחנו ניהלנו את השיח על מכון התקנים, אם הוא היה גמיש ומאפשר אז יכול להיות שלא היינו יושבים כאן, כי היה אפשר לקדם את התהליך הזה בצורה יותר מהירה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו דיברנו על זה בשבוע שעבר.
יפעת שאשא ביטון: הרעיון הוא בעצם לאפשר עכשיו את הפתרונות שזמינים, בלי קשר לתקן, כדי שכל אחד יוכל להחליט אם מתאים לו ונכון לו להשתמש בהם ובמה הוא בוחר להשתמש.
יפעת שאשא ביטון: אבל כן, השאיפה היא בסופו של דבר שגם חלק מהפיתוחים האלה יגיעו למכון התקנים, כשאנחנו נצליח להגמיש טיפה את התקינה.
יפעת שאשא ביטון: כי הבנו שיש בעצם איזה שהוא קושי גם עם הסיפור הזה.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה עמית.
יפעת שאשא ביטון: יצחק טורם, בבקשה.
<יצחק טורם: אפשר להראות סרטון?
<יצחק טורם: להתחיל אולי עם הסרטון?
יפעת שאשא ביטון: כן, כן, אין שום בעיה.
<יצחק טורם: אתם צריכים לעזור לי.
<יאיר דרור: הוא רצה להשתמש בשלנו, אז אולי נציג לפניך ואז אתה תציג.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, מיכל ויאיר.
<מיכל קוברסקי: כן, טוב, נעים מאד.
<מיכל קוברסקי: אני מיכל קוברסקי מחברת מוביקיס.
<מיכל קוברסקי: אני אראה לכם סרטון אבל כמה מילים לפני הסרטון.
<מיכל קוברסקי: בעצם מערכת מוביקיס זו מערכת שכבר יצאה לשוק לפני שהיו דיבורים אם זה ייכנס כתקנה, חוק, קול קורא.
<מיכל קוברסקי: היא כבר פותחה, נתנה מענה לחברות היסעים שאנחנו לא נוגעים בזה כרגע, למרות שזה כבר מותקן בהרבה חברות ובעצם הותקן כבר להרבה רכבים פרטיים, עם 15 סניפים שפרושים בכל הארץ.
<מיכל קוברסקי: בעצם המון לקוחות פרטיים – סבים, סבתות, הורים – החליטו להתקין את המערכת לפני שכבר יצא תקן שבעצם מחייב.
<מיכל קוברסקי: המערכת נותנת פתרון להמון דברים ביחד, אבל נציג את הסרטון ואז.
יפעת שאשא ביטון: קיבלתם כבר פידבקים על המערכת מלקוחות?
<מיכל קוברסקי: כן, כללים.
<מיכל קוברסקי: (מוצג סרטון)
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, זה כבר יתרונות נוספים, אז אנחנו נעצור.
<מיכל קוברסקי: הכנתי את זה בכוונה כמו שאמרת, כי זה כבר עוד דברים.
יפעת שאשא ביטון: כן, זה כבר פונקציות נוספות.
יפעת שאשא ביטון: שאלה שעלתה לי תוך כדי הסרט.
יפעת שאשא ביטון: ההתראות הן התראות קוליות?
<מיכל קוברסקי: אז כן.
<מיכל קוברסקי: קודם כל יש חיווי קולי בעצם בתוך הרכב - - -
יפעת שאשא ביטון: גם כשהטלפון על מושתק?
יפעת שאשא ביטון: כי למשל שעון מעורר, אנחנו יודעים שהוא מצלצל גם כשהטלפון מושתק.
יפעת שאשא ביטון: האם זה קיים?
<מיכל קוברסקי: קודם כל יש חיווי קולי ברכב בכל מקרה, התראה.
<מיכל קוברסקי: ברגע ששמים ילד בכיסא, כשפותחים את הרכב ומכניסים, החיישן המותקן מזהה את הילד על הכיסא ובעצם המערכת נדרכת ואז ברגע שמכבים את האוטו, אם לא מוציאים את הילד, אז בעצם המערכת מצפצפת אחרי 15 שניות.
<מיכל קוברסקי: פרק זמן שהגדרנו.
<מיכל קוברסקי: בדרך כלל זה 50 שניות, 30 שניות והיא מתחילה לצפצף עד שהילד יוצא מהאוטו.
<מיכל קוברסקי: במקביל הודעות ה-SMS והפוש שנשלחות, בעצם נשלחות לכל אנשי הקשר שאנחנו מגדירים.
<מיכל קוברסקי: זאת אומרת לצורך העניין ברכב שלי מוגדר אני, בעלי וההורים שלי.
<מיכל קוברסקי: אז אם יצאתי מהאוטו והילדה נשארה, אני אקבל הודעה, בעלי יקבל הודעה וההורים שלי יקבלו הודעה, ולבעלי באותו שלב, אם יש לו את האפליקציה בפלאפון גם, הוא יכול לראות גם איפה הרכב נמצא באותו רגע.
<מיכל קוברסקי: הוא יכול לפתוח את הרכב דרך האפליקציה.
<מיכל קוברסקי: זאת אומרת אם אני לא נמצאת באזור, אני הלכתי חס וחלילה והילד נשאר בתוך האוטו, יש אפשרות לעוד מישהו לפתוח את האוטו ולדעת איפה הרכב נמצא.
<מיכל קוברסקי: שוב, אנחנו עבדנו, עשינו פיתוח של המון זמן והמערכת כבר שנה נמצאת בשוק.
<מיכל קוברסקי: היא כבר מותקנת ברכבים.
<מיכל קוברסקי: המון רכבים.
<מיכל קוברסקי: יש לנו סניפים מאילת עד קריית שמונה.
<מיכל קוברסקי: באמת 15 סניפים בארץ שמתקינים את המערכות שלנו.
יפעת שאשא ביטון: מה העלויות?
<מיכל קוברסקי: אז ככה, העלות של המערכת היא 699 שקלים שזה מחיר חד פעמי.
<מיכל קוברסקי: יש את דמי המנוי החודשיים, בגלל שזה בכל זאת מבוסס על מפות של גוגל, מבוסס על אינטרנט.
<מיכל קוברסקי: אז יש את הסים שנמצא בתוך הקופסא החכמה.
יפעת שאשא ביטון: כמה העלות לחודש?
<מיכל קוברסקי: העלות לחודש תהיה כנראה 10 שקלים ועשינו את האופציה ש - - -
יפעת שאשא ביטון: מה זה כנראה?
יפעת שאשא ביטון: אם אתם עובדים כבר שנה, אז אתם צריכים לדעת.
<מיכל קוברסקי: המחירים היו בהתחלה, כשיצאנו וכשכבר היה גם דיבור לתקן, עכשיו אנחנו לוקחים בחשבון שאם יש מחויבות לכל אזרח להתקין את המערכת, אנחנו גם רוצים לראות שהמחיר יהיה שווה לכולם ונוח לכולם ובאמת תהיה להם יכולת כלכלית לממן את זה המערכת, כאילו לרכוש את המערכת.
יפעת שאשא ביטון: זה אומר שגם אתם תצטרכו לעבור את התהליך של מכון התקנים.
<עינת סגל: והם עוברים.
<עינת סגל: הם כבר הרבה זמן בתהליך והם אפילו לקראת סיום.
<עינת סגל: אני מקווה שזה יאושר בסוף.
<מיכל קוברסקי: בדיוק.
<מיכל קוברסקי: בהיסעים אנחנו כבר קיבלנו ובפרטיים אנחנו ממש בשלבי סיום.
<מיכל קוברסקי: זאת אומרת רצנו עם זה כבר לפני שהיה את הדיבורים.
<מיכל קוברסקי: בוועדה הראשונה שהייתי, לפני כמה חודשים, גם בכנסת שישבנו, כבר היינו בתוך זה ועשינו את כל הבדיקות שלנו.
<מיכל קוברסקי: שוב, גם עשינו את אפשרויות התשלום שזה לא יהיה תשלום של 699 שקלים לחודש, אלא יהיה מחיר חודשי, קבוע, כמו שיש בחברות סלולר ושיהיה נוח לכל אזרח בעצם לשלם מחיר חודשי ולא מחיר חד פעמי.
<מיכל קוברסקי: כל מי שרוצה יכול להיכנס לאתר שלנו, להתרשם גם מהמערכת של הפרטיים, גם של ההיסעים.
<מיכל קוברסקי: בכל שאלה בשמחה.
<מירי כהן: העלות הזאת היא לכל המערכת?
<מיכל קוברסקי: כן, כן.
<עינת סגל: רק לדייק, יש גם תוספת של 299 שקלים התקנה, שזה בעצם מביא אותנו ל-1,000 שקלים השקעה חד פעמית.
<מיכל קוברסקי: נכון, ההתקנה.
יפעת שאשא ביטון: זה גם הרכישה וגם התקנה של 300 שקלים.
<מיכל קוברסקי: זה למתקינים, זה לא הולך אלינו.
<עינת סגל: בסדר, אבל ההורה צריך לקחת את זה בחשבון.
יפעת שאשא ביטון: ההורה צריך לדעת מה המסגרת התקציבית בסופו של דבר, כי אנחנו כן צריכים להיות אובייקטיביים.
<מיכל קוברסקי: יש לנו פה את יאיר, שהוא אחראי על ההתקנות.
<מיכל קוברסקי: הוא גם ייתן מידע.
<יאיר דרור: לגבי ההתקנות, אם כבר נגעתם בזה.
<קרן איוס: מה קורה אם יש שני רכבים במשפחה?
<יאיר דרור: רק שנייה, אני אענה לך.
<יאיר דרור: תני לי רק לחבר את מה שמיכל אמרה.
<יאיר דרור: אם נסתכל על זה מלמעלה, עניין ההתקנה מתבצע על ידי חברה שמתקינה.
<יאיר דרור: זאת אומרת מה שהם מקבלים זה הולך אליהם והם נותנים את השירות של כל תקלה שיש ברכב או קריאות מיוחדות.
<יאיר דרור: אז זה ללא עלות.
<יאיר דרור: זאת אומרת שילמת פעם אחת ואתה מאובטח מבחינת חברת ההתקשות.
<עינת סגל: וזה מתקינים מורשים, שעוברים תהליך רישום?
<יאיר דרור: הם מורשים שעוברים את ההסמכות של חברת מוביקיס.
<מיכל קוברסקי: הם גם לוקחים את החלק, זאת אומרת אם רכשתי רכב והחלפתי רכב, או החלפתי כיסא לילד.
<מיכל קוברסקי: הילד גדל ואני מחליפה לו בין כיסא תינוק לבוסטר ואני רוצה להעביר את החיישן, אז הם ניגשים לתחנה ומקבלים את כל השירותים.
<מיכל קוברסקי: הם יכולים להחליף מכיסא לכיסא.
<מיכל קוברסקי: תקלות שיש להם ברכב.
יפעת שאשא ביטון: באותם 300 שקלים הראשוניים שהיו?
<מיכל קוברסקי: באותם 300 שקלים, הם לא צריכים להוסיף לזה שום תשלום.
<יאיר דרור: כן.
יפעת שאשא ביטון: קרן שאלה כאן מה קורה כשיש שני רכבים או שני ילדים?
<מיכל קוברסקי: אז המון משפחות עשו אצלנו ומבחינתנו הגענו לאיזו שהיא הסכמה ועלות מוזלת, כשעושים את זה כמו דיל משפחתי.
<מיכל קוברסקי: עשו הרבה הורים וסבים וסבתות ואז הגענו איתם בעצם לפי מספר רכבים, שזה ייצא במחירון מסודר גם לחנויות.
<מיכל קוברסקי: תהיה עלות נוחה גם מבחינת ההתקנה.
<מיכל קוברסקי: זאת אומרת אם מגיעים זוג שהם משלמים ביחד והם מתקינים בשני רכבים, שתהיה איזו פונקציה.
<יאיר דרור: שתהיה התחשבות במנוי השני.
יפעת שאשא ביטון: זו לא מערכת שאפשר להעביר אותה?
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת אם אני מעבירה את הכיסא של הילד, המערכת לא עוברת יחד איתו?
<מיכל קוברסקי: לא, זה פר רכב, בגלל שהקופסא החכמה – זו הקופסא בעצם – היא מוסלקת באוטו והיא מחוברת לרכב עצמו.
<מיכל קוברסקי: היא קוראת את הנתונים שלו, איפה הוא נמצא, כל דבר.
<קרן איוס: ואם יש שני כיסאות ברכב, זו אותה מערכת
<מיכל קוברסקי: זה בדיוק מה שבאתי להגיד.
<מיכל קוברסקי: מבחינת הכיסאות אז הכיסא כן מתחבר.
<מיכל קוברסקי: החיישן מתחבר לכבל USB.
<מיכל קוברסקי: הם מתחברים אחד לשני ואז יש לך בעצם אפשרות, אם את מזיזה את הכיסא, תקופה מסוימת אחרי לידה הילד במושב הקדמי, עם הכיוון הפוך.
<מיכל קוברסקי: תקופה אחר כך, בגיל שנה, הוא כבר עובר אחורה עם כיוון הנסיעה.
יפעת שאשא ביטון: לא, אבל אם יש עוד כיסא?
יפעת שאשא ביטון: אם יש שני ילדים?
<מיכל קוברסקי: אז שניהם מחוברים בשני חיבורים, אין בעיה.
יפעת שאשא ביטון: לאותה מערכת.
<מיכל קוברסקי: לאותה מערכת.
<יאיר דרור: עוד משהו חשוב בנושא הזה.
<יאיר דרור: אם את מחליפה נגיד רכב חדש, מה שכולם עושים היום הרבה לשמחתנו, אז בעלות מינימאלית, סמלית, אפשר לבקש מאיתנו.
<יאיר דרור: מגיעים אליכם הביתה, מפרקים את המערכת ומעבירים לרכב חדש בעלות ממש מינימאלית.
<מיכל קוברסקי: וזה היה כבר.
<יאיר דרור: כן, זה כבר רץ.
<יאיר דרור: אנחנו כבר עושים את זה.
<יאיר דרור: זה לא משהו שהוא - - -
<מיכל קוברסקי: הגענו להמון.
<מיכל קוברסקי: אנחנו כבר עובדים עם מול הרבה ועדי עובדים שהולכים להתקין את המערכת.
<מיכל קוברסקי: באמת מערכת שכבר קיימת בשוק, לא צריך זמן פיתוח.
<מיכל קוברסקי: אנחנו כבר עשינו את הפיתוח שלנו, את הבדיקות שלנו, את הפיילוט שלנו.
יפעת שאשא ביטון: כן, הגעתם לשלב - - -
<עינת סגל: רק סיום מול מכון התקנים.
<מיכל קוברסקי: בדיוק, רק את הסיום.
<עינת סגל: ולמיטב זיכרוני יש לכם עד כה 250 התקנות, נכון?
<עינת סגל: של הורים שהתקינו באופן וולונטרי.
<מיכל קוברסקי: זה באופן פרטי.
<יאיר דרור: זה מעבר לפיילוטים שעשינו ללא עלות, שזה המון המון מכוניות שעשינו פיילוט.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, תודה רבה לכם מיכל ויאיר ובהצלחה בתהליך של מכון התקנים.
יפעת שאשא ביטון: אני מקווה שבדרך עוד אתם תוזילו טיפה את העלויות, כדי שזה באמת יהיה שווה לכל נפש, תרתי משמע.
יפעת שאשא ביטון: גם ישמור לנו על הנפשות הרכות.
יפעת שאשא ביטון: יצחק, אתה מוכן?
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו נמשיך.
יפעת שאשא ביטון: אביעד רן.
יפעת שאשא ביטון: אני עושה את זה פשוט לפי סדר, שלא תגידו שנתתי תעדוף.
יפעת שאשא ביטון: לפי איך שנרשמתם, כך אני מציגה את זה.
<רן אביעד: אביעד רן, מ- A.R.S System.
<רן אביעד: למעשה אנחנו עצרנו את הפיתוח שלנו, בגלל שהבנו שכל תהליך הפיתוח, ממכון התקנים ועד הנושא הזה של פטנטים וכל הסיפור, אנחנו מגיעים משהו כמו 800,000 שקלים.
<רן אביעד: וכמו שאמרת אנחנו רצינו להביא מערכת ששווה לכל נפש, שדיברנו על 500 שקלים למערכת ונפגשנו עם חברות מובילות בשוק, הבנו שאם אין תקנה ואין חוק, אנשים לא יקנו.
<רן אביעד: זה כמו קסדה שאנשים לא ישימו.
<רן אביעד: זה כמו מוביליי, שעד שלא חייבו אנשים לא שמו.
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל אנחנו לא בדיון של איך אנחנו יוצרים את העידוד, כי בזה היינו שבוע שעבר ואנחנו אמרנו עד שאנחנו ניצור את העידוד הזה אנחנו כן רוצים לחשוף את האנשים למוצרים שהם קיימים, מכל סוג שהוא.
<רן אביעד: אנחנו פשוט עצרנו טרום פטנט, מוצר פנטסטי, עובד, מחובר למרכב הרכב.
יפעת שאשא ביטון: אבל אי אפשר לקנות אותו מחר בבוקר.
<רן אביעד: אי אפשר לקנות אותו מחר בבוקר, כי אנחנו עצרנו אותו, בגלל שהבנו שזה לא כלכלי.
<רן אביעד: ממש כך.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי אביעד, תודה רבה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מודעים אגב לקושי, כמו שאמרתי גם בתחילת הדיון.
יפעת שאשא ביטון: דיברנו גם על הסוגיה של מכון התקנים, אנחנו כן רוצים ליצור מצב שבו נצליח לעודד יותר אנשים כן לצאת לפיתוחים.
יפעת שאשא ביטון: גם משרד התחבורה ציין כאן שהוא הקצה תקציב לצורך עידוד של יזמים, כדי באמת לנסות וליצור יותר היצע בשוק.
יפעת שאשא ביטון: אני מקווה שבתהליכים שיהיו אתם כן תוכלו לראות את עצמכם.
<רן אביעד: רן אם יתאפשר לי להוסיף, הנקודה שסקר שוק שבדק, זה ממה ככה, עם חברות מובילות, אנשים באמת בוחרים ויבחרו להגיד לי זה לא יקרה ולקנות מערכת מצילת חיים.
<רן אביעד: ואז אנחנו כמפתחים, כל עלויות הפיתוח ועלויות מאד גבוהות והשיווק, יוצא שאנחנו סוגרים ונסגרו הרבה חברות בתחום אחרי שנה-שנתיים, כי אין משהו שיהיה רצף ובלי זה המפתחים לא יקומו.
יפעת שאשא ביטון: אני מקווה ש אנחנו נפתור את הסוגיה הזו גם בהמשך, כשנשלים את התהליך.
יפעת שאשא ביטון: סיגל או סגל ג'ודי, בבקשה.
<יהודית איצקוביץ: אני יהודית סגל איצקוביץ, אני עורכת בריאות ומדע של הג'רוזלם פוסט 32 שנה ואני מודעת לבעיה הזאת כבר משנת 2009, כשביום אחד אני הבנתי שיש הרבה מקרים בבת אחת, וילדים מתו וזה כאב לי נורא.
<יהודית איצקוביץ: אז החלטתי לעזוב את הכל ולחשוב לבד מה לעשות כדי להפסיק את זה.
<יהודית איצקוביץ: הגעתי לרעיון, שלא כמו האנשים האלה בשולחן, זה לא עולה לנהג כלום.
<יהודית איצקוביץ: אפשר לבצע את זה תוך שבוע-שבועיים וזה לא יתקלקל.
<יהודית איצקוביץ: זה פשוט רעיון שזה עובד כבר והוכחנו – אני ואלי ביר, שהלכתי אליו לבצע את זה.
<יהודית איצקוביץ: אני חשבתי על מדבקה שתהיה בכל השפות, שכתוב אל תשאיר אותי לבד ברכב אפילו לא לרגע ושזה יהיה בהרבה שפות, אפילו אידיש וערבית והכל.
<יהודית איצקוביץ: וכל אחד יצטרך להדביק את זה בדלת של הנהג, מתחת לחלון, ליד הידית.
<יהודית איצקוביץ: וכל פעם שאתה נכנס ויוצא, אתה רואה את המדבקה ואפשר גם כן להדביק את התמונה של הילד שלך, או הנכד או הנכדה שלך פה בפנים, ואני מבטיחה שכל הורה שרואה את הילד שלו כל הזמן, הוא לא ישכח והוא לא צריך אלקטרוניקה.
<יהודית איצקוביץ: הוא פשוט לא ישאיר את הילד ברכב.
<יהודית איצקוביץ: אז הלכתי עם הרעיון הזה ליעקב ליצמן בשנת 2009, כי היה לי ראיון אישי איתו והצגתי את זה ועל המקום הוא אמר לא, זה לא יעבוד ועפתי מהחדר.
<יהודית איצקוביץ: שנה אחרי זה הייתה מסיבת עיתונאים של בטרם וגם כן התאכזבתי, כי הוא אמר הלוואי שהיה לי.
<יהודית איצקוביץ: היה דו"ח של התאונות של ילדים מתים, 200 ומשהו בשנה.
<יהודית איצקוביץ: ליצמן אמר הלוואי שהיה לי רעיון להקטין את מקרי המוות של ילדים.
<יהודית איצקוביץ: אז ראיתי את זה כסימן וקמתי בלי רשות ואמרתי – הרב ליצמן, אני הצעתי לך את הרעיון הזה שלא עולה כלום לפני שנה, אבל לא עשית כלום.
<יהודית איצקוביץ: אז סמנכ"ל ההסברה אמר – אבל התפקיד שלך, עיתונאית, זה לשמוע אותנו ולכתוב מה שאנחנו מדברים.
<יהודית איצקוביץ: והמנכ"ל של משרד הבריאות, רוני גמזו, אמר אבל עשית מחקר רפואי שפורסם בז'ורנל?
<יהודית איצקוביץ: אמרתי לא.
<יהודית איצקוביץ: זה לא עולה כלום.
<יהודית איצקוביץ: רק תעשו את זה ותצילו חיים.
יפעת שאשא ביטון: ג'ודי, אני רוצה לשאול אותך.
יפעת שאשא ביטון: אני קראתי בעיון את מה שכתבת, את כל הסיפור.
יפעת שאשא ביטון: את כתבת לי את זה גם במייל בפירוט רב.
יפעת שאשא ביטון: אני מכירה גם את היזומה של מישהו מהקהל שקם ונתן 5,000 שקלים.
<יהודית איצקוביץ: אלי ביר.
<יהודית איצקוביץ: הלכתי אליו אחרי שליצמן לא עשה כלום ואלי לקח את הארנק, 5,000 שקלים והוא הדפיס אלפים.
<יהודית איצקוביץ: מאז הדפיס כמעט 500,000 סטיקרים וזה הגיע לכל הארץ וגם הגיע לקליפורניה ולפלורידה, שגם שם יש בעיה כזאת.
<יהודית איצקוביץ: אלי יכול להגיד יותר, אבל חבל לחכות.
<יהודית איצקוביץ: לא צריכים אלקטרוניקה בזה.
<יהודית איצקוביץ: זה יעבוד גם על סבא וסבתא.
<יהודית איצקוביץ: זה לא אלקטרוניקה, לא צריך פנגו, לא צריך את הגננת.
<יהודית איצקוביץ: פשוט תעשו את זה וזה יציל חיים.
יפעת שאשא ביטון: ראשית תודה רבה ג'ודי.
יפעת שאשא ביטון: אני רק רוצה לשאול.
יפעת שאשא ביטון: קודם כל יופי של יוזמה ורעיון, במיוחד כשאנחנו נמצאים בשלב ביניים, שבו אנחנו מוכנים להיעזר בכל פיתרון עד שנגיע באמת לתקנה, אבל גם כשקראתי את הדברים שלך ככה בעיון, חשבתי.
יפעת שאשא ביטון: הפחד שלי שמדבקה כזו – ונזכרתי בכל הדברים שיש לי ברכב – שכשאת רואה אותה פעם אחר פעם, זה הופך לאוטומט.
יפעת שאשא ביטון: כאילו, את סוגרת את הדלת.
יפעת שאשא ביטון: יש דברים באוטו שאני כבר לא זוכרת בכלל אם הם שם או לא שם, כי אני רגילה לראות אותם.
<יהודית איצקוביץ: לא.
איילת נחמיאס ורבין: זה כמו מסמך שאתה כותב.
איילת נחמיאס ורבין: אתה לא רואה כבר את הטעויות.
<יהודית איצקוביץ: לא, אם רואים את התמונה של הילד שלך, וגם חלק מהרעיון היה לחייב לקבל רישיון רכב כל שנה, אם הסטיקר לא שם – אתה לא תקבל רישיון רכב.
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל השאלה, בן אדם – אם הוא לא מתרגל לראות את זה – יש לנו כל מיני מדבקות על הרכב.
יפעת שאשא ביטון: אני בכלל לא זוכרת אותן.
יפעת שאשא ביטון: אני לא זוכרת אפילו מה, אלא אם כן מישהו בא ושואל אותי.
<יהודית איצקוביץ: אבל זה ילד שלך וזה ליד הידית.
<יהודית איצקוביץ: תאמיני לי, יש לי נכדים.
<יהודית איצקוביץ: כל פעם אני מסיעה אותם.
<יהודית איצקוביץ: רואים את זה לא שוכחים.
<קריאה: זה השם יתברך רוצה את הלב.
<קריאה: זה הבן אדם הראשון ששמעתי, שהיא נותנת את כל הלב שלה.
<קריאה: במה שהיא אומרת היא מאמינה.
<יהודית איצקוביץ: אני לא מוכרת כלום.
<קריאה: צריך להעריך אנשים כאלה.
<קריאה: מכאן זה יתחיל.
<יהודית איצקוביץ: זה יהיה חובה לקבל רישיון רכב.
<יהודית איצקוביץ: אם אנשים - - -
יפעת שאשא ביטון: צריך אולי לקחת את זה, לפתח למשהו שנמצא בידית - אמרה את זה מירי - שכשאת נוגעת, אז אי אפשר להתעלם לא מ - - -
<יהודית איצקוביץ: זה ליד הידית.
<יהודית איצקוביץ: אלי יכול להסביר מה הוא עשה עם הרעיון אחר כך.
<יהודית איצקוביץ: אלי.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה אלי, ממש במספר מילים.
<אלי ביר: אוקיי.
<אלי ביר: קודם כל ג'ודי פנתה אלי באמת לפני הרבה הרבה שנים.
<אלי ביר: מאז שהיא פנתה אלי כמעט 500 ילדים נשכחו ברכב.
<אלי ביר: רק בשנה האחרונה איחוד הצלה טיפל במעל 170 מקרים של ילדים שנשכחו ברכב וארבעה מהם נפטרו לצערנו בשנה האחרונה.
<אלי ביר: אני חוזר ואומר, הדבר הזה, שכשג'ודי פנתה אלי, הרעיון היה פשוט.
<אלי ביר: עד שתימצא טכנולוגיה, אני לא יודע מתי תימצא הטכנולוגיה, אבל עם כל הבעיות הבירוקרטיות שיש והכל.
<אלי ביר: הדבר הזה נדבק בתוך הרכב, ממש איך שסוגרים את החלון – זה מול הפנים.
<אלי ביר: אני יש לי את זה על הרכב.
<אלי ביר: תמיד כשסוגרים את החלון אני רואה את זה מול הפנים.
<אלי ביר: אני במשרד שלי, באיחוד הצלה יש לנו בניין בכניסה לעיר, למי שהיה שם.
<אלי ביר: אנחנו מנסים לחסוך על חשמל ויש לנו מזגנים וכל הדברים האחרים.
<אלי ביר: שמנו בכל החדרים ביציאה מהחדר – אל תשכח לכבות את המזגן.
<אלי ביר: ירדנו ב-50% בכמות השכחה של מזגנים.
<אלי ביר: אני לא אומר שזה פותר ב-100%, אבל אנחנו יודעים שמאז שהתחלנו עם המדבקות באיחוד הצלה וחילקנו הרבה מאד ברחבי הארץ.
<אלי ביר: מתנדבים שלנו חילקו את זה בתחנות הדלק, בכל מיני מקומות וזה לא משהו שהתפקיד שלנו הוא ללכת לחלק מדבקות, אבל לקחנו את זה על עצמנו.
<אלי ביר: הרבה אנשים אמרו לנו ושלחו לנו מכתבים, שבזכות המדבקה הם זכרו.
<אלי ביר: הם כמעט שכחו את התינוק ברכב.
<אלי ביר: וזה אנשים נורמטיביים, כמו שאמרת.
<אלי ביר: זה לא אנשים פושעים שעושים את זה.
<אלי ביר: זה אנשים נורמטיביים כמונו, כמו כל הורה שיכול לשכוח חלילה את הילד.
<אלי ביר: זה פיתרון זול, פשוט, שאפשר לעשות אותו מיד, בכל הארץ.
<אלי ביר: לא צריך לחכות.
<אלי ביר: אפשר לעשות את זה עם התמונה של הכנסת פה, של משרד הבריאות.
<אלי ביר: מה שרוצים לשים פה.
<אלי ביר: משרד התחבורה.
<אלי ביר: לחייב את כולם במדבקה, כל מי שיש לו ילד.
<אלי ביר: זה אחד.
<אלי ביר: דבר שני, אני רוצה להוסיף ועל הנושא ידבר פה גם הבחור הצעיר, האמריקאי, מה שמך?
<אלי ביר: יצחק.
<אלי ביר: אני פגשתי את הבחור שהמציא את הרעיון שלו, קישרתי אותו עם איתוראן.
<אלי ביר: איתוראן זו חברה שאני סומך עליה גם עם הרכב שלי, כל יום.
<אלי ביר: אני נוסע עם איתוראן.
<אלי ביר: אני חושב שהרעיון הזה והרעיון שלו הם ישימים גם כן.
<אלי ביר: אבל אסור חלילה – ותשמעו את הרעיונות שלו.
<אלי ביר: מה שהוא אמר זה רעיון פתיר מאד, אבל זה ייקח זמן לעשות את זה.
<אלי ביר: הרעיון שלו זה רעיון שהתחיל דרך אגב - - -
יפעת שאשא ביטון: אנחנו תיכף ניתן לו להציג את הרעיון שלו.
יפעת שאשא ביטון: בואו נישאר במקום של הרעיונות שלכם.
<אלי ביר: אז אני ממליץ על זה מאד ואני אישית אומר שאני מוכן לחלק לכולם פה מדבקות.
<אלי ביר: תחלקו את זה לחברים שלכם.
<אלי ביר: תודה רבה.
יפעת שאשא ביטון: בראשית כרגע זה חלק מהדברים שזה מה שיש בידינו, אז אנחנו באמת נאחז בכל קצה חוט שאנחנו יכולים להיאחז בו ואולי אפילו גם לשדרג את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני גם חושבת תוך כדי זה שאתם מדברים.
יפעת שאשא ביטון: אני כבר בפרקטיקה, כי באמת חשוב לי שאנחנו נצליח לפחות בקצת, גם היום, עם כל הרכבים שיש להם בכלל שלטים, לא מפתחות, אז גם יוצאים מהאוטו ובכלל, כשסוגרים מאחורה.
יפעת שאשא ביטון: שלא לדבר על אלה שיוצאים ורק בנגיעה זה נסגר.
יפעת שאשא ביטון: מאד יכול להיות שזה משהו ששווה לקחת אותו אולי ועוד איזה שהוא צעד קדימה כדי שזה באמת יסיט מההסחה של הדעת.
<גלית גלעד: אני רק רוצה להוריד קצת מההתלהבות.
<גלית גלעד: בשנת 2014 היה לנו שיא של חמישה ילדים שנהרגו ואז בשנת 2015 הייתה קצת רגיעה.
<גלית גלעד: בשנת 2016 הגענו לשבעה ילדים ובשנת 2016 היו הרבה מדבקות.
<גלית גלעד: אז אני רק רוצה לשים דברים בפרופורציות.
<גלית גלעד: אני לא חושבת שרק מדבקה.
<גלית גלעד: מדבקה היא סוג של העלאת מודעות, אבל זה לגמרי לא - - -
<אלי ביר: היו גם מקרים שאנשים פשוט נזכרו.
יפעת שאשא ביטון: בהחלט הסברה והעלאת מודעות, פה אין שאלה.
יפעת שאשא ביטון: עד כמה זה אפקטיבי בזמן אמת - - -
<יהודית איצקוביץ: היו מקרים של ילדים שמתו והייתה מדבקה?
<גלית גלעד: אני לא יודעת.
<יהודית איצקוביץ: את לא יודעת להגיד.
<גלית גלעד: אני לא יודעת להגיד לך.
<גלית גלעד: לא בדקתי את הרכבים האלה.
<גלית גלעד: אני לא רוצה לבדוק אותם.
<גלית גלעד: אני רק מזהה מגמה.
<גלית גלעד: יש לנו מגמה לא טובה, לצערי הרב.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אבל אנחנו אמרנו, אנחנו נותנים את זה כאופציה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו בהחלט מציפים ומאפשרים ומי שחושב שאולי זה יכול לסייע, אז לגמרי כן.
<יצחק טורם: אני חושב שבעוגה התקציבית, הפרסומים, כדאי להכניס את הרעיון הזה גם כן.
יפעת שאשא ביטון: בוא, אנחנו נשאיר לך את המקום להציג את עצמך בזמן.
יפעת שאשא ביטון: אל תיקח לעצמך מהזמן.
<יצחק טורם: אל תדאגי, אני לא דוחף את עצמי.
<יצחק טורם: רק כשאני רואה משהו יפה, אז אני גם מתלהב.
<יצחק טורם: זה בסדר.
<יצחק טורם: אפשר מתוך ה-100% לתת לזה 3%, 10%, 20% מדבקות.
יפעת שאשא ביטון: אני התרשמתי בינתיים מהכל.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה יצחק.
<יהודית איצקוביץ: לא צריכים את כל זה.
<יהודית איצקוביץ: זה גרושים.
<יצחק טורם: זו מדבקה נחמדה.
<יצחק טורם: אנחנו גם משתמשים בזה בסרטון שלנו.
יפעת שאשא ביטון: כן, להסברה זה חשוב וזה יכול מאד מאד להועיל.
יפעת שאשא ביטון: מה יצחק, שומרים אותך לאחרון חביב?
יפעת שאשא ביטון: איך זה עובד כאן?
<יצחק טורם: זה לא עובד.
<יצחק טורם: (מוצג סרטון)
יפעת שאשא ביטון: גם את המדבקה קיבלנו בסוף.
<יצחק טורם: כן.
<אלי ביר: כן.
<אלי ביר: אני רוצה שהשנה יהיה אפס אנשים שיהיה להם.
<אלי ביר: הלוואי שאף ילד לא ימות.
יפעת שאשא ביטון: והמדבקה בסוף באה בול.
<יצחק טורם: אז אני נכנסתי לגברת כהן מיד אחרי סוכות ועם משרד התחבורה לפני חנוכה והם הדריכו אותי עם מכון התקנים, אבל עדיין אין לנו תשובה.
<יצחק טורם: זה התחיל עם 30,000 שקלים בשביל הבדיקה.
<יצחק טורם: זה בשום שהגעתי אליהם, ביום שני, המהנדסת התקשרה אלי.
<יצחק טורם: אומרים שצריך להיות 40,000 שקלים.
<יצחק טורם: ביום שלישי התקשרו אלי – צריך להיות 70,000 שקלים.
<יצחק טורם: אין גג.
<מירי כהן: היית צריך לעשות את זה כבר ביום ראשון.
<קריאה: רגע, רגע, תשמעו עד הסוף.
<קריאה: חשוב לשמוע את זה.
<יצחק טורם: אז אנחנו עומדים עכשיו על 5 חודשים בערך אחרי זה, 4 חודשים.
<יצחק טורם: באתי עם שני מהנדסים – אחת פה, עינת וגם יעקב שם טוב.
<יצחק טורם: אז אחרי הרבה הרבה שבועות שחיכיתי להצעות מחיר, אז הוציאו את זה מעל 100.
יפעת שאשא ביטון: מה, אתה לא יודע שיש ריביות במדינת ישראל?
<יצחק טורם: אני לא קיבלתי כלום כסף.
יפעת שאשא ביטון: עינת, מה הסיפור הזה?
<גלית גלעד: חבל שהתכנית הלאומית לא ככה.
<עינת סגל: אז א', שוב, התקן הוא מה שקובע בסוף את הבדיקות שצריכים לעבור.
<עינת סגל: זה תלוי במורכבות.
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל מכון התקנים קם כל יום עם שיר חדש בלב?
יפעת שאשא ביטון: הוא אומר לו 30,000 שקלים, 40,000 שקלים, 70, 80, 100?
<עינת סגל: לא, כי זה נורא נורא תלוי במורכבות המערכת, בכמה פאזות, אם יש שם חיישנים.
<עינת סגל: ככל שהיא יותר מורכבת אז יש יותר בדיקות וזה עובר גם בין כמה מעבדות בתוך מכון התקנים.
<עינת סגל: זו לא מעבדה אחת.
יפעת שאשא ביטון: אבל עדיין, זה כאילו מראש לאפשר רק למי שהוא בעל הון ושלא לדבר על הזמן שזה הולך ונמשך.
<עינת סגל: כן, מאה אחוז, רק לי אסור להתערב בהיבט המסחרי.
<עינת סגל: מה שכן עשיתי מול מכון התקנים, ביקשתי שיתנו תעדוף.
<עינת סגל: זאת אומרת אם יש עכשיו בדיקות אלקטרו מגנטיות שמחכות למשהו אחר, למערכת אחרת, אמרתי תתנו עדיפות למערכות הצלת ילדים אל מול מערכות אחרות, אפילו אם זה מערכות, לא קשור לרכב, שיתנו שם תעדוף.
<עינת סגל: מעבר לזה אסור לי להתערב גם מבחינה מסחרית.
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו נתערב.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נדרוש ממכון התקנים שיתחיל להתאים את עצמו.
איילת נחמיאס ורבין: יש פה מישהו אגב, ממכון התקנים?
יפעת שאשא ביטון: לא, זה הקטע.
יפעת שאשא ביטון: הם הראשונים שפניתי אליהם.
יפעת שאשא ביטון: רציתי לתת להם את כבוד הפותחים של הדיון.
<קריאה: הם שלחו עכשיו שהם לחוצים.
<קריאה: הם היו צריכים - - - הם נרשמו לדיון והם לא מגיעים.
איילת נחמיאס ורבין: אז אני רוצה להניח שזאת תקלה.
יפעת שאשא ביטון: אז צריך לכתוב להם בבקשה.
<קריאה: הם טוענים שהייתה תקלה.
יפעת שאשא ביטון: בכל מקרה שמכון התקנים יתאימו את עצמם למציאות שאנחנו נדרשים לה ולדחיפות שאנחנו נדרשים לה ושגם הם יתגייסו קצת ויתנו מעצמם, כדי שאנחנו נהפוך את הדברים האלה לישימים.
יפעת שאשא ביטון: זה בלתי אפשרי לשמוע ככה כל פעם על הכשלים.
איילת נחמיאס ורבין: תגידי רגע, אין כרגע אף פעם שעבר את מכון התקנים בשום צורה?
<עינת סגל: כרגע לא.
<יצחק טורם: רק המדבקות.
יפעת שאשא ביטון: לא, אבל הם בתהליך מאד מאד מתקדם.
יפעת שאשא ביטון: כבר לקראת הסוף.
<עינת סגל: המתקדמים ביותר זה בעצם מוביקיס, מבחינת מכון התקנים.
איילת נחמיאס ורבין: המדבקות עברו את מכון התקנים?
<עינת סגל: כנראה שלא יצטרכו, לשמחתי.
יפעת שאשא ביטון: לא, לא, אנחנו נותנים פתרונות שהם לא מכון התקנים, כי אנחנו לא יכולים לחכות.
<קריאה: לזה לא צריך תקן בכלל.
איילת נחמיאס ורבין: אני צוחקת.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לשאול את יצחק.
יפעת שאשא ביטון: בארצות הברית זה עובד?
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת זה מאושר?
<יצחק טורם: בטח.
<יצחק טורם: יש לי את זה ברכב שלי פה.
<יצחק טורם: עינת ראתה את זה.
<יצחק טורם: זה הרכב שלי.
<יצחק טורם: אני עשיתי את הסרטון.
<יצחק טורם: זה פה.
יפעת שאשא ביטון: מה ההיקפים של הרכישה שם?
יפעת שאשא ביטון: או המכירה?
איילת נחמיאס ורבין: בכמה מכוניות זה מותקן?
<יצחק טורם: בכמה אלפים.
<מירי כהן: אבל זה לא מאושר שם בתקנים, נכון?
<עינת סגל: זה גם לא מחויב ולא מאושר.
<יצחק טורם: זה לא מחויב בארצות הברית.
<מירי כהן: אין תקן.
יפעת שאשא ביטון: אי אפשר לשמוע את כולם.
יפעת שאשא ביטון: אני שמחה, אבל - - -