GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שלום פרץ: הדבר הזה יושב באופן קבוע.
<שלום פרץ: נגיד שזה כיסא התינוק, זה כל הזמן בכיסא התינוק, על החגורה.
<שלום פרץ: גם כשהנהג לא ברכב.
<שלום פרץ: הדבר הזה לא יוצא מהרכב.
<שלום פרץ: זה כל הרעיון.
<שלום פרץ: עכשיו מה עושים?
<שלום פרץ: כשהורה מגיע אל כיסא התינוק ומניח את התינוק, הוא בתודעה.
<שלום פרץ: ההורה בתודעה.
<שלום פרץ: הוא לא בדמיונות והוא לא בחלומות עכשיו, של כמה לייקים עשו לי בפייסבוק וכמה ראו אותי.
<שלום פרץ: ההורה בכלל לא נמצא בכדור הארץ והוא מניח את הילד והוא ממשיך עם החלומות שלו, שראו אותו בפייסבוק וראו את התמונות שלו.
<שלום פרץ: אני פה מחזיר את ההורה לתודעה.
<שלום פרץ: זה יהיה כל הזמן בכיסא התינוק.
<שלום פרץ: אני כנהג מגיע לרכב, לוקח את זה, כי זה מפריע לשים את התינוק.
<שלום פרץ: זה יושב על הכיסא של התינוק, נכון?
<שלום פרץ: אז אני לוקח את זה ומעביר את זה למחזיק המפתחות.
<שלום פרץ: ברגע שעשיתי את הפעולה הזאת, הבטחתי את עצמי משכחה.
<שלום פרץ: זה לא כמו שאמרת אולי אני אראה את המדבקה, אולי אני לא אראה את המדבקה.
<שלום פרץ: סליחה שאני עומד - - -
יפעת שאשא ביטון: טוב, כי זה כבר מציק, כל הגודל הזה.
<שלום פרץ: זה לא נכנס בכיס.
<שלום פרץ: סיימתי לנהוג, זה עדיין במפתחות של הרכב.
<שלום פרץ: אני משתמש בפלאפון שלך.
<שלום פרץ: זה מפריע לי עם הפלאפון.
<שלום פרץ: זה לא מסתדר עם היום-יום שלי.
<שלום פרץ: אני הצעתי את זה למירי כהן ממשרד הבריאות, אבל לא עשית עם זה כלום לצערי הרב, בקיץ שעבר.
<שלום פרץ: יכולנו להציף את כל המדינה עם זה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא בביקורת.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו עכשיו מציעים, אנחנו לא מבקרים.
יפעת שאשא ביטון: ועדת הביקורת זה- - -
<שלום פרץ: בסדר.
<שלום פרץ: אני פונה עכשיו אל מי שהוא אחראי על תקציבים זעומים.
<שלום פרץ: אפשר להזמין פחות נייר למשרד וכדאי להזמין את זה יותר.
<שלום פרץ: שהפקידה תוציא מכתב בחצי גודל.
<שלום פרץ: זה הכל.
<שלום פרץ: זה מה שיש לי להגיד.
<שלום פרץ: עכשיו, מי שרוצה להתעורר ולעשות עם זה משהו, מכל המשרדים פה – אז בבקשה.
יפעת שאשא ביטון: הפצתם את זה איך שהוא?
<שלום פרץ: מה זאת אומרת הפצנו את זה?
יפעת שאשא ביטון: תקשיבו, בוא, רק כדי שנבין את הקונסטלציה של הישיבה כאן.
<שלום פרץ: זה המוצר הנפוץ ביותר בישראל.
<שלום פרץ: אתם ישנים.
<שלום פרץ: אני אומר לכם את זה כל ועדה ואתם ישנים ולא מבינים מה אני מדבר.
<שלום פרץ: תסתכלו מי הזמין בפרוספקט ותבינו.
<שלום פרץ: אמרתי כבר.
יפעת שאשא ביטון: שלום, אני רוצה לומר את זה גם כדי שזה יירשם לפרוטוקול.
יפעת שאשא ביטון: המטרה של הדיון הזה היא לא לקדם מוצר כזה או אחר, נקודה.
יפעת שאשא ביטון: אמרתי את זה בראשית הדרך.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מציגים כאן את כל המוצרים ואנחנו מאפשרים לציבור הרחב לבחור את מה שהוא מאמין בו, את מה שנכון לו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מדברים על התגייסות של שום משרד ממשלתי כרגע.
<שלום פרץ: אבל הציבור בחר מועמדים.
<שלום פרץ: נציגים של הציבור.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא נותנים עכשיו, לא ממליצים לא למשרד התחבורה ולא למשרד הבריאות ולא לאף אחד אחר, לקדם את אחד המוצרים שיש כאן או לקדם את כולם.
יפעת שאשא ביטון: אני נותנת לכולכם במה שווה.
<שלום פרץ: אני מסכים איתך.
<שלום פרץ: תני לי להשלים רק.
יפעת שאשא ביטון: אבל עכשיו אתה מקבל חשיפה במסגרת הוועדה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו גם נעביר ונאמר מה הגיע לכאן לוועדה כדי שהציבור יוכל להיחשף.
<שלום פרץ: תשמעי, תראי, כל מי שירשום פה שכחת ילדים ברכב, הדבר הזה עולה ראשון לא מתוך איזה משרד פרסום שעשה לי את זה.
<שלום פרץ: זה מטבע הדברים עולה.
<שלום פרץ: אני אסביר דבר אחרון עכשיו.
<שלום פרץ: מדברים פה על מכון התקנים, מדברים פה על כל מיני תקנים וכל מיני דברים.
<שלום פרץ: זה כמו המדבקה, זה כמו כל דבר פשוט.
<שלום פרץ: זה אחראיות שנשארת ביד ההורה.
<שלום פרץ: חגורת בטיחות, אף חברת מכוניות לא תוכל להיות אשמה, שחגורת הבטיחות בתאונה עבדה ככה או אחרת.
<שלום פרץ: האחריות עליך לשים חגורת בטיחות.
<שלום פרץ: גם זה.
<שלום פרץ: אני מודיע פה קבל עם ועולם, אני מסיר אחריות מזה שזה יציל.
<שלום פרץ: זה יציל הורה אחראי.
<שלום פרץ: אתה הורה אחראי?
<שלום פרץ: קח את עצמך בידיים, שים את זה על הכיסא קבוע באוטו.
<שלום פרץ: כשאתה מביא את התינוק תעביר את זה למפתח.
<שלום פרץ: הבטחת עצמך.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אז אני רק אוסיף כאן בהערה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כאן גם בשביל ההורים הלא אחראים, כי חשוב לי להציל את כל ילדי ישראל.
יפעת שאשא ביטון: אף אחד לא צריך לשלם את המחיר כי ההורה שלו אחראי או לא.
<שלום פרץ: אז בואו נקום ונעשה מעשה.
<שלום פרץ: בואו נעשה מעשה.
יפעת שאשא ביטון: אז הנה, אנחנו עושים.
<שלום פרץ: מה עושים?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו פה בדיוק בשביל מברשת השיניים הישנה שלך.
יפעת שאשא ביטון: עד שתהיה תקנה, אנחנו כאן.
<שלום פרץ: אני ארבע שנים מלווה את הוועדה ואני לא רואה שעשו משהו.
<שלום פרץ: מירי כהן ממשרד הבריאות - - -
<מירי כהן: אנחנו דיברנו לפני כמה חודשים.
<מירי כהן: אל תגיד לי שדיברנו לפני שנה.
<שלום פרץ: בבקשה, מה אפשר לעשות?
יפעת שאשא ביטון: שלום פרץ, אנחנו סיימנו את רשות הדיבור.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מעבירים ביקורת.
<שלום פרץ: תאפשרי לי לשים את זה בטיפות החלב.
<שלום פרץ: על אחריותך - - -
יפעת שאשא ביטון: אני אוציא אותך אם אני אצטרך ואנחנו תמיד מגיעים לזה.
<שלום פרץ: כל טיפות החלב בארץ.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת מאנשי המשמר, באמת.
יפעת שאשא ביטון: אתה רוצה להישאר פה?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נותנים לך במה בצורה מכובדת, כמו לכולם.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזה נכון שהדיון הזה יתקיים בצורה מכבדת ואני רוצה לשמור על זה.
יפעת שאשא ביטון: עוד התפרצות אחת - - -
<שלום פרץ: אני מסכים ואני מתנצל.
יפעת שאשא ביטון: אני לא באה בביקורת לאף משרד ממשלתי וגם אף משרד ממשלתי לא חייב לשווק את המוצר שלך, אם אני צריכה לומר את זה בצורה ישירה.
יפעת שאשא ביטון: כמו שלא חייבים לשווק פה אף מוצר אחר.
<מירי כהן: יש לנו כללים, עם כל הכבוד.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נותנים לזה, זה בהחלט מכבד.
יפעת שאשא ביטון: אני רק מוסיפה את ההערה שאנחנו כן רוצים לשמור על הילדים של כולם.
<שלום פרץ: הדברים מופנים גם לרשות למניעת תאונות בדרכים, למשרד התחבורה, לכל מי שיכול ויש לו תקציבים.
יפעת שאשא ביטון: שלום, אמרת שאתה מדבר על הורה אחראי?
יפעת שאשא ביטון: קח אחריות על המוצר שלך, תפיץ אותו כמה שיותר, שיגיע לכל עם ישראל.
יפעת שאשא ביטון: בוא, קח גם אתה אחריות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כולנו כאן כדי להתגייס.
<שלום פרץ: שאלו פה כמה זה עולה.
<שלום פרץ: זה עולה 20 שקלים לאדם שמזמין את זה באתר וזה במשרדי ממשלה וכדומה, זה גם מגיע ממש לכמה שקלים בודדים.
<שלום פרץ: כמה שקלים בודדים.
<שלום פרץ: אז אפשר לכסות - - -
יפעת שאשא ביטון: מה זה משרדי ממשלה?
יפעת שאשא ביטון: זה אם מישהו קונה בצורה מאורגנת?
<שלום פרץ: כן.
<שלום פרץ: כמו שמשרד החקלאות עזר.
יפעת שאשא ביטון: ויש אתר והכל.
<שלום פרץ: יש אתר ויש הכל.
<שלום פרץ: זה נקרא בייבי און קי.
<שלום פרץ: מי שמקיש בגוגל תפס שכחה, יגיע אלינו.
<שלום פרץ: אנחנו עולים כנראה ראשונים.
<שלום פרץ: אני לא יודע, יכול להיות ש - - -
יפעת שאשא ביטון: אתה רואה, זכית.
יעל כהן-פארן: אולי זה רק אצלך במחשב.
<שלום פרץ: אז בואו תבדקו.
יפעת שאשא ביטון: מעיין אלמסי נמצאת פה?
יפעת שאשא ביטון: ואליאב אלחדד.
יפעת שאשא ביטון: יש לי עוד מישהו שאין לי את השם שלו.
יפעת שאשא ביטון: מי זה קליד-טייק?
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אז מעיין ואליאב, בבקשה.
יפעת שאשא ביטון: יש לי פה עוד בקשות דיבור שאני אתייחס לכולן.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נתייחס לכולם, אל תדאגו.
<אליאב אלחדד: אנחנו יצרנו מוצר שנקרא בר-קיד.
<אליאב אלחדד: זה צמיד חכם לילד.
<אליאב אלחדד: הוא לא מבוסס על GPS, אין בו סים סלולארי, אין בו את הקרינה של הסים הסלולארי.
<אליאב אלחדד: הצמיד הזה בעצם מתריע להורה כל פעם שהילד מתרחק ממנו לפי ההגדרה בטלפון הנייד, באפליקציה מאפס עד 50 מטרים.
<אליאב אלחדד: הורה מגדיר אני רוצה 10 מטרים, 5 מטרים, הוא מקבל התראה.
<אליאב אלחדד: אם הצמיד הזה נכנס למים, הוא מזהה גם כניסה של ילד למים ואז הוא מתריע גם אם הילדה טובע חלילה, או דברים כאלה.
<אליאב אלחדד: זה נועד בעצם למנוע איבוד של ילד במקומות הומי אדם, פארקים, קניונים, בחו"ל, שדה תעופה או דברים כאלה.
<אליאב אלחדד: אם משאירים את הילד ברכב או הצמוד על הסלקל, זה מה שעושים הרבה מהמשתמשים שלנו, אז כשהם יוצאים מהרכב זה נותן התראה.
<אליאב אלחדד: אם הטלפון נשאר ברכב, כי גם אותו שכחו, אז בעצם אנחנו מעבירים SMS, כי אנחנו מזהים שיש הפסקה של נסיעה לתקופה ממושכת.
<אליאב אלחדד: אנחנו שולחים SMS למישהו אחר, ואז בעצם ככה אנחנו מונעים את שכחת הילדים ברכב.
<אליאב אלחדד: את כל המקרים הטרגיים של ילדים – גם שכחה ברכב, גם איבוד במקומות הומי אדם, גם טביעה, שזה יותר משכחה ברכב בכמות המקרים.
<אליאב אלחדד: וזהו.
<אליאב אלחדד: זה הצמיד.
יפעת שאשא ביטון: הצמיד בעצם מותקן על היד של הילד?
<אליאב אלחדד: או על הסל קל.
<אליאב אלחדד: מה שההורים רוצים.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, ואז בעצם מי שמקבל את ההתראה זה הטלפון.
<אליאב אלחדד: נכון.
יפעת שאשא ביטון: וההתראה, כמו ששאלתי כאן מקודם, היא בעצם התראה קולית גם במקרה שהטלפון מושתק?
<אליאב אלחדד: כן.
<אליאב אלחדד: הטלפון פה מושתק, את יכולה לראות.
יפעת שאשא ביטון: לי כבר אין ילדים קטנים לשכוח.
יפעת שאשא ביטון: אולי הנכדים שלי, בעזרת השם, אבל הטלפון שלי 99% מהזמן על שקט בגלל הדיונים בוועדות.
יפעת שאשא ביטון: השאלה אם מי שכמוני, בעצם גם יוכל לקבל את ההתראות?
<אליאב אלחדד: יש התראות.
<אליאב אלחדד: אני אכבה אותו רגע.
<מירי כהן: הוא נמצא כל הזמן על הכיסא, או שכל פעם צריך להתקין מחדש?
<מירי כהן: הוא אמר שאפשר לשים גם על הכיסא.
<אליאב אלחדד: מה השאלה?
יפעת שאשא ביטון: כן, אפשר להתקין או על הכיסא או על - - -
<מירי כהן: על הכיסא משאירים את זה כל הזמן?
<מירי כהן: זאת אומרת, כי צריך גם לזכור לשים את זה.
<אליאב אלחדד: זה עובד רצוף.
<אליאב אלחדד: אני אדבר על חיי הסוללה בדברים האלה.
<אליאב אלחדד: זה עובד רצוף 24/7 למשך 400 ימים.
<אליאב אלחדד: אם הורה רוצה להתעסק עם זה – אנחנו לא רוצים שההורים יטעינו ויתעסקו עם זה, כי ההורים לא אוהבים להתעסק עם הדברים האלה.
<אליאב אלחדד: אם הורה רוצה להשתמש בו רק מתי שהוא רוצה, אז אפשר לכבות אותו על ידי לחיצה ארוכה של 15 שניות, כדי שהילד לא יכבה ואז אפשר, זה גם יכול לעבוד ל-5 שנים ויותר.
<אליאב אלחדד: זה שם.
<אליאב אלחדד: זה מיוצר בשבילם.
<אליאב אלחדד: הם גם רוצים את זה.
<אליאב אלחדד: אנחנו לא רוצים לכפות עליהם אזיק אלקטרוני או דברים כאלה.
<אליאב אלחדד: זה בשבילם.
<אליאב אלחדד: אם מכוונים רק לרכב, שמים על הסלקל.
<אליאב אלחדד: בנוסף גם יש לנו שירות – אם יש פה ארגונים של ילדים, שיידעו – יש לנו שירות שהוא חינמי, בלי כסף, שמתריע להורים אם הילד נכנס לגן או לא נכנס לגן, בתנאי שהגננת רוצה לסמן דברים.
<אליאב אלחדד: אז אם רוצים את זה, אפשר גם להשתמש בזה.
<אליאב אלחדד: זה נקרא בר-קיד נני.
יפעת שאשא ביטון: אז שווה.
יפעת שאשא ביטון: למרות שאנחנו מדברים רק על רכבים פרטיים, אני בכל זאת אומרת במאמר מוסגר.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו קיימנו על זה דיון לפני שבועיים.
יפעת שאשא ביטון: תפיצו גם את המערכת של הגנים ברשויות המקומיות, אפשר גם לשלטון המקומי.
<אליאב אלחדד: אנחנו עושים את זה.
יפעת שאשא ביטון: תגיעו אפילו באופן עצמאי ישר לרשתות של מעונות, גנים וכו'.
יפעת שאשא ביטון: בגלל שזה חינמי ובגלל שזה יכול לתת לנו איזו שהיא דחיפה להביא את זה למודעות, אני מניחה שזה ייכנס לכמה שיותר מקומות.
יפעת שאשא ביטון: יש לנו גם את קרן מאיגוד הגנים הפרטיים.
יפעת שאשא ביטון: גם הם פיתחו אפליקציה.
יפעת שאשא ביטון: באמת, בואו נראה בזה שליחות ונתגייס כולנו, במיוחד כשאתם אומרים שזה חינמי וזה לא מצריך עליות מיוחדות של אף אחד.
<אליאב אלחדד: אין פרסומות, אין כלום.
<אליאב אלחדד: השירות של הגנים הוא חינם.
יפעת שאשא ביטון: גם.
יפעת שאשא ביטון: אין לי שום בעיה שתפרסם את מי שאתה רוצה שם, רק שהילדים שלנו יחיו.
<אליאב אלחדד: אין פרסומות.
<אליאב אלחדד: זה מיועד נטו משליחות.
יפעת שאשא ביטון: באמת, ככל שאנחנו נוכל להפיץ את זה יותר, יותר טוב.
<קריאה: כמה זה עולה?
<אליאב אלחדד: הצמיד עולה חד פעמי 200 שקלים.
<אליאב אלחדד: אין עלויות חודשיות וכל הדברים האלה.
יעל כהן-פארן: ואפשר לקנות לו סוללה, או שזה נגמר וצריך - - -
<אליאב אלחדד: הצמיד אטום כדי שהילד לא יבלע חלילה את הסוללה, וגם הוא צריך להיות עמיד במים ואבק.
<אליאב אלחדד: אחרי שנה אנחנו נותנים אפשרות לשדרג בחצי מהעלות, אם ההורה ישתמש בזה.
יפעת שאשא ביטון: מרוויחים פה גם התראה בכל המקרים של הטביעה של ילדים.
<מירי כהן: גם למים, להיכנס ממש לבריכה איתו?
<אליאב אלחדד: אם הילד נכנס לבריכה, את באזור ה-50 מטרים שלו – אוטומטית הצמיד מזהה את הכניסה למים ושולח לך הודעה – תוציאי אותו מהר מהים, מהבריכה.
<מירי כהן: חשוב מאד.
<מירי כהן: זה יכול להיות יתרון.
יפעת שאשא ביטון: כבר להרוויח שתי ציפורים.
<קריאה: אנחנו עכשיו פיתחנו שעון כזה גם לבתי אבות, לזקנים שהולכים לאיבוד, עם כל הסיפורים שיש כרגע.
<קריאה: אותו שעון בדיוק שכרגע נמצא במפעל באיטליה, שמייצר לנו את זה גם באוטובוסים שיודעים איפה הילד.
<קריאה: מתי הוא ירד מהאוטובוס, מתי הוא לא.
<אליאב אלחדד: אנחנו המצאנו את של האוטובוסים.
<אליאב אלחדד: כמו הגנים זה עובד גם על אוטובוסים.
<קריאה: אבל אתה מגובה בשרתים, או שזה - - -
יפעת שאשא ביטון: חברים, הבשורה הטובה היא שאנחנו הולכים לראות שיש יותר ויותר פיתוחים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רק צריכים לעזור להם לצלוח את המשוכה של מכון התקנים ומשרד התחבורה.
<קריאה: זה תופס את הבלוטוס של הטלפון?
<אליאב אלחדד: לא, לא.
<אליאב אלחדד: זה בלוטוס לואו אנרג'י.
<אליאב אלחדד: בשימוש יומי מלא ירד לך 4%.
<עינת סגל: מאיזו בחינה?
יפעת שאשא ביטון: אפילו לא צריך לעמוד-.
יפעת שאשא ביטון: ואם יש חיוב לתקנה?
<עינת סגל: טאבלט לאוטו.
יפעת שאשא ביטון: ואם יש תקנה שתחייב עזר טכנולוגי, זה ייחשב?
<מירי כהן: אפילו.
<מירי כהן: נכון, גם.
<עינת סגל: אני לא יודעת אם אפשר לחייב כזה דבר, אבל צריך לחשוב איך לעשות את זה.
יפעת שאשא ביטון: לא, את לא מחייבת כזה דבר, את מחייבת - - -
<עינת סגל: לא, זה משהו שהוא הרבה יותר מעבר לנסיעה ברכב.
<עינת סגל: אם היו לי ילדים קטנים הייתי קונה את זה עכשיו לכל ילד.
<עינת סגל: אני יודעת איפה כל אחד כל היום.
<עינת סגל: מעולה.
<עינת סגל: אפילו היום, כשהם גדולים.
<מירי כהן: אולי אפשר לעשות את זה תקן מחייב למשרד הכלכלה.
יפעת שאשא ביטון: ההורים של היום.
<אליאב אלחדד: אמא אחת אמרה לנו – יש לכם את השירות ההפוך?
<קריאה: יש לך את זה לחיילים?
<קריאה: יש לך את החברה שלו.
<אליאב אלחדד: יש לנו אמא ששאלה אם יש לנו את השירות ההפוך, איך להיפתר מהילדים.
<אליאב אלחדד: באמת.
יפעת שאשא ביטון: לא, חס וחלילה.
<קריאה: ואם יש לו חבר שאת לא אוהבת, שהוא הולך אליו.
יפעת שאשא ביטון: זו טכנולוגיה מצוינת.
יפעת שאשא ביטון: לא מורכבת.
יפעת שאשא ביטון: לא מסובכת יותר מדי.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, יופי, תודה רבה לאליאב ומעיין.
יפעת שאשא ביטון: אני מבינה שאתה הדובר והיא הרוח שמאחורי הדברים.
<אליאב אלחדד: לא, היא הייתה אמורה להדגים.
<אליאב אלחדד: בדרך כלל היא מדברת.
<מעיין אלמסי: אני פשוט מעדיפה שאם בן אדם אחד מדבר, אז - - -
יפעת שאשא ביטון: רק חשוב היה לי להגיד שגם את כאן וזה שלא דיברת זה לא אומר שאין את הרוח שלך בסיפור הזה.
יפעת שאשא ביטון: אורי מנדלביץ, בבקשה.
<אורי מנדלביץ: שלום לכולם.
<אורי מנדלביץ: אני אורי מנדלביץ, אני המנכ"ל והיזם של אפליקציית קונקטו.
<אורי מנדלביץ: אני יודע שהדיון הזה הוא על עזרים לרכב.
<אורי מנדלביץ: אנחנו אמנם אפליקציה, אבל רק מילה קטנה בהמשך למה שבר-קיד אמרו.
<אורי מנדלביץ: אתם חיפשתם פתרון קיים בשוק.
<אורי מנדלביץ: אני חייב להגיד שיש פתרון.
<אורי מנדלביץ: הפתרון שלנו עובד כבר בגנים.
<אורי מנדלביץ: זו אפליקציה שארגון חיב"ה משתמש בה.
<אורי מנדלביץ: יש לנו כבר מאות גנים שמשתמשים.
יפעת שאשא ביטון: חינמית?
<אורי מנדלביץ: חינמית לגמרי.
<אורי מנדלביץ: מה שאנחנו עושים הוא מסמנים פשוט מתחם מסביב לכל גן שמצטרף למערכת, וכשההורה מתקרב למתחם הוא מקבל התראה.
<אורי מנדלביץ: הגננת לא אחראית על שום דבר.
<אורי מנדלביץ: היא לא צריכה לעשות כלום.
<אורי מנדלביץ: הכל אוטומטי וקורה לבד.
<אורי מנדלביץ: ההורה צריך פשוט ללחוץ על הכפתור, הילד שלחי הגיע בשלום.
<אורי מנדלביץ: הוא לא עושה את זה, המערכת משגעת אותו עד שהוא עושה את זה.
<אורי מנדלביץ: אם ההורה לא מגיע לאזור של הגן בכלל, הוא מקבל עוד התראה כזאת, שאומרת לו מה קורה, כבר מאוחר, תבדוק מה שלום הילד.
<אורי מנדלביץ: כל הזמן התמונה מוצגת לגננת באופן אוטומטי ולבד.
<אורי מנדלביץ: היא לא צריכה לעשות שום דבר.
<אורי מנדלביץ: זה מסדר לה הכל לפי סדרי עדיפויות.
<אורי מנדלביץ: הכל קיים בשוק.
<אורי מנדלביץ: עובדים עם זה.
<אורי מנדלביץ: פשוט שיידעו וישתמשו.
יפעת שאשא ביטון: צריך למצוא דרך להפיץ את זה עוד ועוד ועוד.
יפעת שאשא ביטון: אולי אפילו ליזום מפגש במשרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת את זה גם במאמר מוסגר ואנחנו נטפל בזה בנפרד.
<קרן איוס: הם כבר קיבלו הכרה.
יפעת שאשא ביטון: כן, כן, אני יודעת.
<יהודית איצקוביץ: לא כל הילדים בגן.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נטפל בזה בנפרד, כי חשוב לי שלא נסתפק בהכרה אלא שנעזור לזה להיכנס לכמה שיותר מסגרות, אבל אנחנו נעשה את זה בנפרד, אפילו בתקשורת ישירה, בסדר?
<אורי מנדלביץ: נהדר.
<אורי מנדלביץ: תודה.
יפעת שאשא ביטון: כל עוד שזה חינמי.
יפעת שאשא ביטון: שלא נקום מחר בבוקר ונגלה ש-.
יפעת שאשא ביטון: אני עוד רוצה להישאר פה עוד כמה שנים.
<אורי מנדלביץ: בסדר גמור.
יפעת שאשא ביטון: עכשיו לגבי שכחת ילדים ברכב.
יפעת שאשא ביטון: יש לכם גם פיתוח?
<אורי מנדלביץ: כן, כן, זה מה שאני אמרתי.
<אורי מנדלביץ: הרעיון הוא בשביל שההורה יקבל את ההתראה.
יפעת שאשא ביטון: אה, זה רק דרך המערכות.
יפעת שאשא ביטון: איזה מתוחכמים אתם.
יפעת שאשא ביטון: אני סולחת לך בגלל שאני מרוצה מהרעיון.
יפעת שאשא ביטון: יש לי עוד פיתוחים של שכחת ילדים ברכב?
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, רק שם.
<אליעוז רבין: אליעוז רבי.
יפעת שאשא ביטון: לשכת סוכני הביטוח.
<אליעוז רבין: נכון.
<אליעוז רבין: שמי אליעוז רבין.
<אליעוז רבין: אני מנכ"ל חברת ייעוץ מי שמדבר פשוט, שהלקוח שלנו הוא לשכת סוכני הביטוח בישראל ובשמם אני מדבר.
<אליעוז רבין: במסגרת עבודה אסטרטגית שעשתה הלשכה, המסקנה היא שתפקידו העתידי של הסוכן הוא לא לפצות את הלקוח לאחר שיקרה לו משהו, אלא בעיקר לנסות למנוע מקרים שיקרו.
<אליעוז רבין: בתוך זה גם מקרים שבכלל אין להם שום קשר לביטוח, כמו שכחת ילדים ברכב.
<אליעוז רבין: אף אחד הרי לא מעלה בדעתו שזה בעיה ביטוחית.
<אליעוז רבין: במסגרת זו איתרנו פתרון שאני מצטער להגיד שהוא לא סקסי מבחינה טכנולוגית, אין לו אפליקציות.
<אליעוז רבין: כנראה אי אפשר יהיה להנפיק אותו, אני לא רואה אקזיט של 15 מיליארד.
<אליעוז רבין: הוא נורא פשוט.
<אליעוז רבין: המציאה אותו ילדה בת 14, ילדה בשם מאי קורמן, עם סיפור חיים.
<אליעוז רבין: סיפורה האישי מעניין וקשה.
<אליעוז רבין: היא ילדה מדהימה, חירשת, מאד מוכשרת עם סיפור חיים קשה שהמציאה כמה דברים בחיים, בין השאר את הרעיון הזה.
<אליעוז רבין: עלינו עליו במסגרת העבודה האסטרטגית שעשינו ופיתח את זה עבורה מהנדס בשם חנן מירום, שעשה את זה בהתנדבות.
<אליעוז רבין: בעצם העיקרון, שאני מיד אראה את הפתרון, אבל הדבר היפה בעיני זה שהיא פתרה את הבעיה האמיתית.
<אליעוז רבין: אני שמעתי פה את כל הפתרונות שהם בהחלט מרשימים ומעניינים, אבל כולם התוצר שלהם זה התרעה.
<אליעוז רבין: לפי דעתי המטרה היא לא להתריע, המטרה היא להציל את הילד.
<עינת סגל: למנוע.
<אליעוז רבין: מה שהמכשיר הזה עושה – זה כל הדבר הזה – הוא מתחבר בפלג פשוט למערכת החשמל של הרכב.
<אליעוז רבין: הוא יושב על הכיסא של הילד ועושה שני דברים.
<אליעוז רבין: ברגע שהוא מזהה – בדומה למה שנעשה פה – שלא ירד המשקל אחרי כמה שניות הוא עושה כמה דברים.
<אליעוז רבין: הוא צופר ברכב והוא פותח את החלונות.
<עינת סגל: אקטיבי.
<אליעוז רבין: והמשמעות היא שגם אם הילד יישאר והאבא לא שמע את הצפירה ואני לא יודע מה קרה – לא קיבל התראות בסלולר – לא צריך סלולר, לא צריך שום דבר - הילד לפחות יישב באוטו פתוח, שזאת הבעיה.
<אליעוז רבין: הבעיה היא שהוא מתבשל.
<אליעוז רבין: וכל הרעיון זה לפתוח את החלונות, לצפור לאבא ובכך למנוע קודם כל את מותו של הילד וכנראה גם את שכחתו.
<אליעוז רבין: המוצר הזה מאד פשוט.
<אליעוז רבין: אנחנו בשלבי ייצור.
<אליעוז רבין: אנחנו עוד לא התמודדנו עם נושאי התקינה.
<אליעוז רבין: עוזרת לנו מערכת ההנדסה של איתוראן בנושא הזה.
<אליעוז רבין: יש לו שני יתרונות בנוסף למה שציינתי.
<אליעוז רבין: הכוונה היא לחלק אותו חינם לכל אזרחי ישראל הזקוקים שלו, כי בסך הכל העלות שלו תהיה עשרות שקלים.
<אליעוז רבין: אנחנו מקווים שנוכל לעמוד בזה.
<אליעוז רבין: הדבר השני זה שהלשכה רוצה לרתום 4,500 סוכנים חברים בלשכה, כדי להפיץ אותו.
<אליעוז רבין: אחת הבעיות הקשות בכל מערכת שישנה, זה איך להגיע לציבור.
<אליעוז רבין: אנחנו חושבים שזה כלי, כוח אדיר.
<אליעוז רבין: 4,500 סוכנים, אם כל אחד ירכוש בכמה שקלים במקום מתנה לחגים או אני לא יודע מה שהם עושים, לטובת לקוחותיו, יחלק משהו ששווה 30-40 שקלים, חד פעמי.
<אליעוז רבין: הקושי שטרם פתרנו בנוסף לתקינה, זה איך מתבצעת ההתקנה, כי ברכב חדש אנחנו נצטרך את עזרת היבואנים.
<אליעוז רבין: ברכבים קיימים, שזה כשני מיליון רכבים שעל הכביש, או חלק שבהם שבו יש ילדים, עלות המתקין היא בערך 130 שקלים.
<אליעוז רבין: אנחנו מחפשים לזה פתרון ותקציב, או חסות, או משהו כזה.
<אליעוז רבין: זה יהיה פתרון.
<אליעוז רבין: אם נפצח את שני הדברים האלה, זה יהיה הפתרון.
<אליעוז רבין: זה כל הדבר הזה.
<אליעוז רבין: הוא מיוצר בשקלים בודדים.
<אליעוז רבין: הוא נדבק למושב של הילד, מתחבר בפלג ובזה נגמר הסיפור.
יפעת שאשא ביטון: אין חשש – וסליחה, יכול להיות שאני לא מכירה עד הסוף – אבל אתה יודע, ילד יושב, זה מחובר למערכת החשמל, אין חשש?
<אליעוז רבין: לא, זה החשמל של האוטו.
<מירי כהן: איך הוא פותח את החלונות, לא הבנתי.
<מירי כהן: סליחה על השאלה.
<אליעוז רבין: הוא מתחבר.
<אליעוז רבין: הוא יוצר קצר.
<אליעוז רבין: אני לא מהנדס רכב, יש את המהנדס חנן מירום.
<אליעוז רבין: אם זה יעניין ותרצו לדבר עוד, אני אביא אותו לפגישה.
<אליעוז רבין: כל מה שהוא עושה, הוא עושה קצר והקצר מוריד את החלונות.
<אליעוז רבין: החלונות היום הם חלונות חשמליים.
<אליעוז רבין: הוא פשוט נותן להם פקודה לרדת ונגמר הסיפור.
<אליעוז רבין: הילד יושב באוטו פתוח.
יפעת שאשא ביטון: הוא מצפצף ופותח חלונות
<אליעוז רבין: הוא צופר בצפצפת הרכב ופותח את החלונות.
<קריאה: חייבים לציין שלפי מחקרים גם עם חלונות פתוחים הרכב הופך להיות לגוף לוהט ותינוק עם גוף מאד מאד קטן יכול כמובן לחטוף מכת חום.
<קריאה: זה עניין של עד 30 דקות.
יפעת שאשא ביטון: רגע, אבל זה בא בליווי של צפירה של הרכב ואז זה כמו האזעקות.
<אליעוז רבין: אחרי שהאמא או האבא התרחקו מאוטו אחרי כמה שניות, ישמעו שהאוטו צופר.
<אליעוז רבין: נניח שלו, משום מה, אני לא יודע למה, בכל מקרה הילד לא יישב באוטו לוהט.
<אליעוז רבין: זה כל הסיפור.
<יאיר דרור: תגיד, ויש איזו שהיא דרך לבדוק תקינות מדי פעם?
<יאיר דרור: כאילו, של המערכת הזאת?
<יאיר דרור: זאת אומרת עכשיו אני רוצה לבדוק - - -
<אליעוז רבין: כן.
<אליעוז רבין: תשים את הילד, תסגור את האוטו.
<אליעוז רבין: תשאיר - - -
<יאיר דרור: מה?
<יאיר דרור: כאילו אני יכול לבדוק עצמאית?
<אליעוז רבין: שאלת, אני אענה לך.
<אליעוז רבין: כל מה שאתה צריך לעשות זה לכבות את המנוע ולא לקחת את הילד.
<אליעוז רבין: הרכב יתחיל לצפצף.
<מירי כהן: תשאיר תפוח אדמה.
<מירי כהן: לא ילד, משהו אחר.
יפעת שאשא ביטון: למרות שהשארת אותו רק לבדיקה.
<מירי כהן: שק תפוחי אדמה.
יפעת שאשא ביטון: קודם כל כל הכבוד לילדה.
יפעת שאשא ביטון: במסגרת מה היא עשתה את זה?
<אליעוז רבין: פרויקט בבית הספר שלה.
<אליעוז רבין: למרות שאני קשור לעניין, אני חושב שגם כל הכבוד ללשכה, שלקחה על עצמה להרים את הנושא הזה.
<אליעוז רבין: הם חושבים על זה כפעולה ציבורית במסגרת השליחות שלהם.
<אליעוז רבין: ואם זה ייצא לפועל, אני חושב שזה פיתרון פשוט וזמין.
יפעת שאשא ביטון: שווה לראות את זה גם, איך אנחנו יכולים, את יודעת.
יפעת שאשא ביטון: אני כבר פוזלת לכיוון.
<גלית גלעד: אנחנו כבר התארחנו בלשכה ופגשנו את הילדה.
<גלית גלעד: שוב, אנחנו לא אנשי המקצוע שיודעים להגיד אם המערכת הזאת אמינה, אבל היוזמה של - - - היא מדהימה
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל אם הם באים ומדברים על משהו שהם רוצים להביא אותו בחינם - - -
<גלית גלעד: בכלל, להכניס סוכני חיברות.
<גלית גלעד: סוכני שינוי.
<אליעוז רבין: שכחתי לציין שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם בטרם.
<גלית גלעד: 4,500 סוכנים.
<מירי כהן: אם זה בחינם זה יותר פשוט - - -
<מירי כהן: כלומר להפיץ, אם זה חינם ואין לנו כאן כללים מחייבים, זה הרבה יותר פשוט, בכל המסגרות האפשריות.
<מירי כהן: אנחנו צריכים לבדוק.
<אליעוז רבין: תלוי באיזה מחסומים ניתקל מבחינת - - -
<מירי כהן: אמרתי, נבדוק את זה משפטית גם אצלנו.
<אליעוז רבין: לא, אני אומר עלות המוצר מאפשרת את - - - מה שאמרתי.
<מירי כהן: וזה חינם - - -
<אליעוז רבין: אין פה שום פיתוח.
<אליעוז רבין: הוא קיים.
<אליעוז רבין: המוצר קיים.
<מירי כהן: זה יותר פשוט למיטב הבנתי, אבל גם את זה צריך לבדוק.
<מירי כהן: אני לא בטוחה.
<אליעוז רבין: הבעיה זה התקינה והחיבור והפתרון עם ה- - -
<עינת סגל: בסדר, אבל התקינה זה משהו חד פעמי שאתה מתכוון להוציא, אז אולי זה לא כזה משמעותי.
<קריאה: תני לנו לבחור - - -
<מירי כהן: אני לא יודעת, יש כאן כללים משפטיים.
יפעת שאשא ביטון: אני אשאל.
יפעת שאשא ביטון: יש פה מישהו נוסף עם פיתוח?
יפעת שאשא ביטון: בגלל זה אני גם שאלתי קודם, לפני שאני עוברת לדוברים נוספים.
<אליעוז רבין: אני יכול להוסיף משפט ששכחתי?
<אליעוז רבין: אנחנו חושבים שאחד היתרונות, בגלל שזה מוצר לא מתוחכם ולא דורש סלולר, לא דורש שום דבר, שזה פתרון טוב מאד לאוכלוסיות בפריפריה ואוכלוסיות חלשות ודתיים נניח או חרדים שלא נוהגים להשתמש בסלולר.
יפעת שאשא ביטון: רק תיקון, בפריפריה יש סלולר.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מתקדמים.
יפעת שאשא ביטון: רק שאנחנו נגיד את זה.
<אליעוז רבין: לא אמרתי שזה חופף.
<אליעוז רבין: אמרתי - - - בקיצור, זה לא דורש שום דבר ל - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, לאוכלוסיות שאין להן.
<מירי כהן: לאוכלוסיות פריפריות הוא מתכוון, לא בפריפריות.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אומרת.
יפעת שאשא ביטון: שיהיה בפרוטוקול שלנו בפריפריה יש עזרים מתקדמים.
<עדי חן: סליחה, אמרת קצר?
<עדי חן: פשוט סליחה, ברוב עוונותיי אני לא מבינה.
יפעת שאשא ביטון: זה על חשבון רשות הדיבור?
<עדי חן: רק מה זה קצר?
<אליעוז רבין: קצר זה אומר שזה סוגר סוויץ'.
<עדי חן: האם זה יכול לעשות משהו, לסכן את הילד?
יפעת שאשא ביטון: לא, אני שאלתי את זה מקודם, אם זה יכול לפגוע בילד.
<אליעוז רבין: זה מכבה וסוגר.
<אליעוז רבין: זה פשוט סוגר ופותח.
<אליעוז רבין: לא לילד ולא לרכב.
<אליעוז רבין: זה סוגר סוויץ' ופותח סוויץ'.
יפעת שאשא ביטון: עדי, את רוצה?
יפעת שאשא ביטון: רשות הדיבור שלך על פי התור עכשיו.
<עדי חן: אנחנו כמובן מברכים.
<עדי חן: עמדת פורום משפחה היא פשוט לפתוח את ההצעות האלה כמה שיותר, שתהיה לנו יותר תחרות לעזרים טכניים ולסבסד את העזרים האלה, כדי שכל האוכלוסייה תוכל להשתמש בעזרים ולמנוע פטירות.
יפעת שאשא ביטון: היית קצרה היום.
<אלי ביר: אפשר להוסיף משהו, ברשותך?
<אלי ביר: אני חושב שהרעיונות פה מדהימים.
<אלי ביר: אני אישית התרגשתי כששמעתי חלק מהרעיונות.
<אלי ביר: בסופו של דבר מדובר פה על חיי ילדים ויש פה מכת מדינה קשה.
<אלי ביר: אני יודע שכל המשרדים, גם משרד הבריאות וגם משרד התחבורה איכפת להם מאד לפתור את הבעיה הזאת.
<אלי ביר: אני חושב שהבירוקרטיה, זה מה שהורג את רוב הרעיונות.
<אלי ביר: לא בגללכם.
<מירי כהן: גם הכסף.
יפעת שאשא ביטון: זה מה שאנחנו ננסה לפתור.
<אלי ביר: זה חשוב.
<אלי ביר: אני מעלה רעיון שלי כי אני אנטי בירוקרטיה ומירי מכירה אותי הרבה שנים.