GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יפעת שאשא ביטון: היום אתם מקימים אוהל באופן קבוע, כאילו משמרים את המסורת אבל - - -
<איריס כהן: אנחנו שתים עשרה שנים מקימים אוהל בלב הטיילת - - -
מאיר יצחק הלוי: אנחנו התמקמנו ליד האוהל הצבאי, לא קשור אחד לשני.
<איריס כהן: אני אספר מה קורה מדי ערב בתקופת הקיץ.
<איריס כהן: יש לנו צוות שעובר הכשרה, השתלמות והוא נחלק לארבעה צוותים.
<איריס כהן: יש צוות של האוהל שמאייש את האוהל, שאני אפרט תיכף בכמה מלים מה עושים שם, יש צוות עיסוק שמסתובב על הטיילת, בים, בכל הפינות החשוכות, והוא מאתר, הם פיתחו מיומנות לתת את המבט הנכון, לפלוט, לתת את המשהו הנכון, הקצר הזה ולדעת לטפל, לשלוח הלאה.
<איריס כהן: לעזור, לתת את העזרה - - -
יפעת שאשא ביטון: איפה ממוקם האוהל?
<איריס כהן: בלב הטיילת.
<איריס כהן: איפה שהיה הלונה פארק, ליד "הילטון מלכת שבא".
<איריס כהן: אוהל גדול מזמין, יפה.
<איריס כהן: אנחנו עושים שם מסיבות אזניות, כי יש בתי מלון ויש רעש אז מסיבות אזניות, מסכי ענק, אתמול הייתה הרצאה בנושא מיניות והבאנו גם בחור טרנסג'נדר שנתן שעה שלמה להרצאה, היום יש ערב היפ הופ עם - - - היפ הופ, כל ערב יש משהו אחר, כי המערך - - -
יפעת שאשא ביטון: מהי מידת ההיענות?
<איריס כהן: מקסימה, מדהימה.
<איריס כהן: ה'פיק' הגדול הוא סביב הפעילות האקטיבית עצמה שאז יש מאות בני נוער שמגיעים למתחם.
<איריס כהן: זה מתחם שהוא עשוי ממש כמו בית קפה, אוהל 'זולתי' גדול ודשא ענק בחוץ עם פינות ישיבה אלטרנטיביות והם באים, הם פשוט באים.
<איריס כהן: הצוותים של העיסוק גם מביאים אותם לשם.
<איריס כהן: גורמים להם להגיע, כי שם יותר בטוח.
<איריס כהן: יש שם עבודות יצירה, יש שם גיטרות, יש שם משחקים, יש שם כמובן מים, יש ארטיקים שאנחנו מחלקים מדי פעם, כל מיני דברים כדי לתת הרגשה של בית ויש לנו צוות מסיבות וצוות שמסתובב בעיר.
<איריס כהן: זאת אומרת שכל ערב, אנחנו מדברים על סדר גודל של בין חמשים לששים אנשי צוות שעובדים מתשע בלילה עד ארבע-חמש בבוקר.
<איריס כהן: לא מובן מאליו.
<איריס כהן: לא מובן מאליו בכלל.
<איריס כהן: נכון שיש המון יתרונות בעבודת הקיץ הזאת, היא מחדדת את אנשי המקצוע שלנו והופכת אותם ליותר מיומנים אבל אין ספק שזו משימה מאד לא פשוטה.
<איריס כהן: אחד המאפיינים של העיר אילת ודיברנו על זה בחוץ, היא שיש שיתופי פעולה מאד יפים, גם בתוך העיר וגם מחוצה לה.
<איריס כהן: שום דבר ממה שתיארתי כאן, אנחנו אמנם מובילים את זה אבל שום דבר ממה שתיארתי כאן לא יכולנו לעשות לבד, אם לא היה ממש שיתוף פעולה של כל הגורמים, גם בתוך העיר, ממש, רווחה, חינוך, משטרה, סיירת הורים, כולם ביחד וגם המשרדים הממשלתיים מבחוץ.
<איריס כהן: כולם מבינים את הבעיה אבל צריך להבין שגם אם שמים מתחמים דומים בכנרת זה לא דומה, ממש לא דומה באפיונים למה שקורה אצלנו באילת.
יפעת שאשא ביטון: כי?
<איריס כהן: כי כמותית - - -
יפעת שאשא ביטון: מבחינת היקפים.
<איריס כהן: מבחינה כמותית ומבחינת מה שיש לעיר להציע.
<איריס כהן: גם בני נוער טובים במירכאות, מגיעים לאילת, פורקים עול, פורקים עול, זה הרחק - - -
יפעת שאשא ביטון: בני נוער טובים, בלי מירכאות אבל כן, הם מתפרקים לנו.
<איריס כהן: זה כך ממש בקצרה.
<איריס כהן: אם רוצים לשמוע עוד אני אשמח.
יפעת שאשא ביטון: ראשית, תודה רבה ואני שמחה מאד לשמוע, גם על הפעילות המבורכת, גם על ההתגייסות ועל שיתוף הפעולה שאתם מציינים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו תיכף נדבר עם מי שככה, מוטל בספק שיתוף הפעולה שלו וננסה - - -
<גונן ירום: שיתוף הפעולה - - -
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמע, אתה יודע, אנחנו ניתן את הבמה ואנחנו אפילו נפתח אתך אבל, אני לא יכולה להתעלם גם מתכנית שראיתי היום בבוקר שמראה, מה שראיתי אולי בסביבה הקרובה, של בני נוער שמצאו להם מקום מעבר לים.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, בתי המלון סגרו את שעריהם ואנחנו לא מתווכחים אתם, ענין של ונדליזם, שתיה לא מבוקרת שגורמת להתנהגות שמה לעשות, פוגעת גם באורחים האחרים, ובני נוער החליטו שאם לא בתי מלון פה אז בתי מלון מעבר לים.
יפעת שאשא ביטון: לי יש קושי עם זה.
יפעת שאשא ביטון: בני שש עשרה, שבע עשרה שבכלל יוצאים מהבית וחוצים את הים לבדם, עם כל זה שאני סומכת עליהם ובכל זאת.
יפעת שאשא ביטון: מראות לא נעימים שאני חושבת שדורשים מכולנו רגע לקום ולשאול: או.
יפעת שאשא ביטון: קיי, איך אנחנו עוזרים לבני הנוער לא להתפרק כשהם נמצאים שם לבד ועדיין, זה משאיר את אילת עם ההתמודדות עם בני נוער שאמנם לא מגיעים לבתי מלון אבל מגיעים לווילות, שהן סיפור בפני עצמו ואנחנו דנו בו בוועדה מספר פעמים.
יפעת שאשא ביטון: מסוכן, אגב, במשך כל השנה, מסוכן מבחינת מה שהוא שהוא מזמין מעצם זה שבני הנוער נמצאים לבד בתוך וילה ללא השגחה ואני מברכת, מברכת גם על ההתגייסות שלכם מכאן, זה לא מובן מאליו.
יפעת שאשא ביטון: אתם לא אומרים: אלה לא בני נוער שלנו, הם באים, זה ענין כלכלי אלא אתם אומרים: אנחנו כאן בשבילם ועל זה בהחלט מגיע 'ישר כח'.
יפעת שאשא ביטון: קיבלתי את ההערה שלך ברצינות.
יפעת שאשא ביטון: "עיר ללא אלימות", לי באינטואיציה היה ברור שקודם אתם שם, אז בוא ספר לנו מה קורה באילת.
<גונן ירום: אנחנו שם באילת.
<גונן ירום: שמי גונן ירום, מנהל תחום בכיר "עיר ללא אלימות" במשרד לביטחון פנים.
<גונן ירום: מ-2007, פחות או יותר מהשנה - - - מהשנה ש"עיר ללא אלימות" למעשה התחילה לעבוד בשתים עשרה הרשויות הוותיקות, כפי שמאיר יצחק הלוי ציין, אילת הייתה הראשות הראשונה, שם פותח המודל.
<גונן ירום: אני אגיד כמה דברים כלליים קודם לפני אילת ואז אני אתייחס ספציפית למה שאנחנו עושים באילת ולא רק בתחום שמדברים עליו כרגע.
<גונן ירום: "עיר ללא אלימות", כפי שכבר הצגתי גם בישיבות קודמות, אני לא אחזור על הכול עכשיו, מרגיש כבר בן בית בוועדה.
יפעת שאשא ביטון: בן בית.
<גונן ירום: "עיר ללא אלימות" בתחום החינוך הבלתי פורמאלי או תחום הפנאי, היא מנסה, המשרד מנסה לתת מענים ולהיות שותף, כמו שהוצג פה, בהרבה מאד פעילויות שמהוות בעצם אלטרנטיבה נורמטיבית לשוטטות ולחוסר המעש של בני הנוער בקיץ ולא רק בקיץ, דרך אגב, לאורך כל השנה, בתקופת החופשים מהלימודים במשך כל השנה וגם במשך שנת הלימודים עצמה, בשעות אחר הצהרים, כשהמסגרות הרגילות כבר לא פועלות.
<גונן ירום: אבל צריך להבין, המשרד לביטחון פנים ותכנית "עיר ללא אלימות", לא יכולה ולא מהווה תחליף לכל הפעילות שמתקיימת ברשות מקומית בתחומים האלה.
<גונן ירום: אנחנו לא החברה למתנ"סים של הרשות המקומית - - -
יפעת שאשא ביטון: כן אבל אני חושבת שלא זאת הציפייה.
<גונן ירום: אנחנו לא יכולים בכל רשות לממן את כל המופעים ואת כל האירועים שהרשות מקיימת לבני הנוער כדי לספק להם תעסוקה.
יפעת שאשא ביטון: זה לא - - -
<גונן ירום: אני רק מסביר.
<גונן ירום: אני אומר את זה לא רק לך, אני אומר את זה כי הרבה מאד רשויות מצפות מאתנו ועוד פעם, אני לא מדבר כרגע רק על אילת בכלל, הן מצפות מאתנו לממן מופעים ולממן אירועים גדולים ואנחנו לא יכולים להיות שם.
<גונן ירום: אל"ף, התקציב מוגבל, אין מה לעשות - - -
יפעת שאשא ביטון: גם לא לשם כך אתם הוקמתם, עם כל הכבוד ל"עיר ללא אלימות".
יפעת שאשא ביטון: זו לא המטרה.
<גונן ירום: תמיד יש את השאלה, למשל, אנחנו עכשיו סיימנו בוועדות מכרזים לאשר תכניות עבודה של 2016 ואת רואה בוועדות מכרזים כל מיני בקשות של רשויות מקומיות לממן כל מיני פעילויות בקיץ ואת רואה שם כל מיני דברים כמו הקרנת סרטים.
<גונן ירום: בדיוק אתמול הייתי בוועדת מכרזים, רשות מקומית ביקשה לקיים הקרנת סרטים בקיץ.
<גונן ירום: השאלה היא האם הקרנת סרטים בקיץ שייכת ל"עיר ללא אלימות" – כן או לא.
<גונן ירום: האם זה משהו שהמשרד לביטחון פנים צריך לממן, כן או לא.
<גונן ירום: אין ספק שאם אני מקרין סרט אני מביא לשם לא יודע כמה מאות בני נוער, אז בשעתיים שלש שהם יושבים ורואים סרט הם לא ישרפו את הספסלים בפארק.
<גונן ירום: השאלה היא אם זה חלק ממה שהמשרד לביטחון פנים צריך לעשות.
יפעת שאשא ביטון: אז בוא תן לי דוגמה מה כן, בוא ננסה להבין עכשיו - - -
<גונן ירום: ולכן המתח הזה, לא המתח אלא השאלה לאן בדיוק אנחנו נכנסים ולאן לא בתקציב מוגבל, היא תמיד שאלה שקיימת ואנחנו מנסים להגיע למקומות שיש לנו בהם ערך מוסף, גם ברמת התכנים.
<גונן ירום: אין לנו ענין לעשות ולהחליף את הרשות המקומית בפעולות שהרשות המקומית יודעת לקיים גם בלעדינו.
<גונן ירום: לצורך העניין, אנחנו גם לא מהווים קופה לטובת העניין הזה.
<גונן ירום: זאת אומרת, לצורך העניין, קשה לנו, למרות שאנחנו עושים את זה, כל מקרה לגופו אבל קשה לנו, למשל, לממן כרטיסים לבריכה - - -
יפעת שאשא ביטון: גונן, בסדר, אני מבינה את זה, אני אתך.
יפעת שאשא ביטון: עזוב רגע מה לא, מה לא לי זה ברור, בוא תגיד רגע מה כן ואיפה יכולה להיות ההתקדמות.
<גונן ירום: אז אמרתי שאנחנו מנסים להיכנס לכל מקום שיש לנו בו ערך מוסף.
<גונן ירום: ערך מוסף זה המקרה וזו הדוגמה הכי טריוויאלית ודיברנו עליה גם בפעמים הקודמות, למשל, מגרשים מוארים, ששם אני שם מדריך שגם עובד עם בני הנוער, מדבר עם בני הנוער, יודע להפנות לגורמים מטפלים כאשר מזהה משהו שזה מבחינתנו - - -
יפעת שאשא ביטון: אני דווקא הייתי הולכת לפינות החשוכות - - -
<גונן ירום: מבחינתנו, לשים אנשים שמסתובבים ברשות המקומית, בפארקים, במגרשים, בפרויקטים של מחצלות עם גיטרות או כל מיני דברים מהסוג הזה, שיש את המפגש הבלתי אמצעי עם בני הנוער, זה נותן הזדמנות הרבה יותר משמעותית, גם להיות עם בני הנוער, גם לתת להם את הפעילות האלטרנטיבית שאנחנו מדברים עליה - - -
יפעת שאשא ביטון: גם לאתר.
<גונן ירום: בדיוק.
<גונן ירום: וגם להיות בקשר בלתי אמצעי.
יפעת שאשא ביטון: לי זה נשמע מצוין, איפה פה החיבור - - -
<גונן ירום: עכשיו ספציפית לגבי אילת.
<גונן ירום: תראו, "עיר ללא אלימות" המשרד לביטחון פנים והעיר אילת, שותפים ותיקים בתכנית מ-2007.
<גונן ירום: כמו שמאיר יצחק הלוי אמר, התכנית פותחה גם קודם אבל מבחינת ההתקשרות הפורמאלית עם המשרד, תקן אותי אם אני טועה, הזיכרון ההיסטורי שלי הוא מ-2007 והרבה מאד שנים, עד היום למעשה, אנחנו שותפים מלאים בתכנית.
<גונן ירום: תמיד ראינו באילת עיר מודל.
<גונן ירום: אני חושב שזה לא השתנה.
<גונן ירום: מה שכן השתנה זה ש"עיר ללא אלימות" גדלה מאד.
<גונן ירום: זאת אומרת, אם בעבר היינו עם שתים עשרה רשויות, עד 2010, היום אנחנו מאה חמישים ואחת רשויות.
<גונן ירום: צריך להבין ש"עיר ללא אלימות" היום עושה עם מאה חמישים ואחת רשויות - - -
יפעת שאשא ביטון: כן אבל זה לא אמור לפגוע - - -
<גונן ירום: נכון, זה לא אמור לפגוע בכלל.
<גונן ירום: אנחנו כבר לא 12 רשויות וספציפית, מה שהכעיס את אילת, אפשר להגיד את זה פה על השולחן, זה שהבקשה שלהם לאשר תקציב לפרויקט ייחודי שמתקיים בקיץ לא אושרה.
<גונן ירום: היא לא אושרה במסגרת התקציב הרגיל של הרשות, כי התבקש פה תקציב נוסף, מעבר לתקציב המאגד, שניה, לכל רשות יש תקציב.
<גונן ירום: יש רשויות שהתקציב שלהן מיליון שקלים, יש רשויות שהתקציב שלהן 800,000 שקלים, התקציב נקבע בהתאם לקריטריונים קבועים שמחליטים עליהם לכל הרשויות.
<גונן ירום: במסגרת התקציב הקיים כל רשות יכולה לבקש כל דבר שהוא בהתאם למסגרת ולכללים של התכנית ובמסגרת הזאת כל בקשה של אילת יכולה להיכנס בלי שום בעיה.
<גונן ירום: הבעיות מתחילות כשרשויות מבקשות תוספות תקציב מעבר לתקציב הרגיל.
<גונן ירום: פה יש קושי מאד גדול ואני שם את זה על השולחן.
<גונן ירום: אנחנו הבאנו את הבקשה של אילת, בשנים קודמות הבאנו את הבקשות האלו לתקציב, כי המשרד מבין את הצרכים - - -
יפעת שאשא ביטון: בוא, השאלה היא מתוך הבנת הצורך, איפה - - -
<גונן ירום: אני אגיד בדיוק מה הבעיה גם.
<גונן ירום: המשרד מבין את הצורך, המשרד מכיר בצורך, אנחנו לא אומרים שהצורך לא קיים, הבעיה הספציפית ואני אומר את זה פה על השולחן, אני יודע שהישיבה מוקלטת, מצולמת, לא יודע מה עוד, הבעיה היום במדינת ישראל היא יועצים משפטיים.
<גונן ירום: מאד קשה להתמודד ולהסביר למה עיר מסוימת מקבלת תוספת תקציב.
<גונן ירום: אני לא מדבר על התקציב הרגיל שהוא שייך לאילת והיא יכולה להחליט.
<גונן ירום: כאשר מבקשים תוספת תקציב, למרות שבאים ומסבירים את הצרכים שמאיר יצחק הלוי הציג כאן, ולמרות שמסבירים שמאות אלפי בני נוער מגיעים לעיר אילת במהלך החופשים, מאד קשה להסביר ומאד קשה לשכנע והיום, דגל השוויוניות בוועדות מכרזים וחלוקת משאבים שוויונית ואחידה והוגנת, הוא - - -
יפעת שאשא ביטון: חלוקת משאבים אחידה היא לא שוויונית.
<גונן ירום: היא נר לרגלי מקבלי ההחלטות והגורמים שבסופו של דבר הם אלה שמחליטים ואנחנו, כגורם מקצועי במשרד ואנחנו עם הרשות, דרך אגב, שיהיה פה ברור, אנחנו באנו וניסינו לשכנע את החשבות ואת היועצים המשפטיים וזה מאד קשה.
<גונן ירום: מה שאני חושב הוא שאנחנו צריכים להיות פה יצירתיים.
<גונן ירום: אני אומר את זה למאיר יצחק הלוי ולחשוב ביחד על דרך לקדם את הנושא.
<גונן ירום: אני חושב שבשיח משותף וזה לא כאן בשולחן הזה אלא - - -
יפעת שאשא ביטון: האם בשיח משותף יהיה אפשר להשיג את התקציב?
יפעת שאשא ביטון: השאלה איך אנחנו יכולים פה להתערב.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו עכשיו יושבים בכנסת.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו אומרים: יש פה צורך אמתי.
יפעת שאשא ביטון: יש פה עיר ש once נכון, אולי נהנית מאלה שמגיעים אליה אבל מגיע לשם הנוער של כולנו, בסדר?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שאנחנו צריכים להתגייס כדי שהנוער הזה ישרוד ויעבור את זה בשלום.
יפעת שאשא ביטון: ישרוד לא כי מישהו מקשה עליו אלא כי הקיץ מזמין הרבה דברים שאנחנו רוצים שהוא יעבור אותם בשלום.
יפעת שאשא ביטון: מתוך ההבנה הזו לבוא ולהגיד ב"עיר ללא אלימות" מלכתחילה ואתה יודע מה, תוך כדי שאני מדברת עולה לי רעיון.
יפעת שאשא ביטון: הרי התקצוב של הרשויות השונות הוא על פי קריטריונים שנקבעים אז למה לא להכניס קריטריון נוסף, בשיתוף, תגיד לי עם מי צריך לעשות את העבודה או איזו וועדה צריכה להתכנס, שמייחד את העיר אילת ואם יש דומות לה אז נניח שגם אותן, כדי שאנחנו נוכל לדאוג באמת לנוער שמגיע לשם מכל הארץ.
<גונן ירום: תראי, אמרתי, יכול להיות שצריך לעשות פה איזושהי עבודה ולחשוב ביחד עם הרשות - - -
יפעת שאשא ביטון: צריך לעשות עבודה, השאלה מהי.
<גונן ירום: העניין של קריטריונים, לשנות קריטריונים זה בדרך כלל עבודה מערכתית שיש לה הרבה מאד שותפים במשרד ומחוץ למשרד, זו לא עבודה שאפשר לעשות אותה ככה.
<גונן ירום: יש פה הרבה מאד שיקולים, גם תקציביים וגם אחרים בקביעת קריטריונים לחלוקת תקציב.
יפעת שאשא ביטון: אז מה כן?
<גונן ירום: אני מניח שאת יודעת, גם ממשרדי ממשלה אחרים, לקבוע קריטריונים זה לא דבר של מה בכך וזה לא דבר שאפשר לשנות בהינף יד.
יפעת שאשא ביטון: לתקצב רשות במשהו שהוא לא מוגדר, אני מסכימה, יש לנו קושי.
<גונן ירום: אני אומר, קשה מאד.
<גונן ירום: תראי, יש במדינת ישראל הרבה מאד בעיות ומגזרים ואוכלוסיות עם צרכים ייחודיים ואני אומר את זה פה גם על השולחן, לא תמיד המדינה יודעת טוב לתת מענה לכל אוכלוסייה כזאת ולכל מגזר כזה.
יפעת שאשא ביטון: אולי צריך לפנות לשלטון המקומי.
<גונן ירום: וזה בדיוק מה שאומרים לנו כשאנחנו באים ומבקשים מהמשרד לאשר תוספת תקציב לנושא כזה או אחר.
<גונן ירום: בסופו של דבר אני אומר את זה, עוד פעם, על השולחן, בשנים האחרונות מקשים עלינו מאד בכל הנושא של אישור תקציבים מעבר לבסיס.
<גונן ירום: כל בקשה לאשר תקציב שהוא חורג מהקריטריון נתקלת בבחינה מאד מדוקדקת של זכוכית מגדלת והדלת לאשר תקציבים כאלה הולכת ונסגרת, הולכת ומצטמצמת ולכן אני אומר, מה שאני מציע זה לשבת עם הרשות ולחשוב ביחד על דרכים יצירתיות.
<גונן ירום: אנחנו רוצים להמשיך להיות שותפים.
<גונן ירום: אנחנו שותפים כבר עכשיו בפרויקטים שונים ב"עיר ללא אלימות", בתכנית "עיר ללא אלימות" לאורך כל השנה בהרבה מאד תחומים, בחינוך, ברווחה.
<גונן ירום: השותפות הזאת תימשך גם בעתיד כמובן ולגבי תקצוב הנושא הספציפי הזה, אני אומר, צריך לשבת ולחשוב איך אנחנו בונים את זה נכון, כדי שיהיה אפשר גם להתקדם עם הנושא.
<גונן ירום: אני אומר, כרגע, לקיץ הקרוב, אני לא רואה כבר דרך, התקציבים כבר אושרו, הקיץ כבר, אנחנו נמצאים בו אבל לגבי ההמשך, גם לגבי שנת התקציב הבאה 2017, אני חושב שיש מקום לעשות חשיבה יחד עם הרשות, איך בונים ומתכננים את הפעילות של "עיר ללא אלימות" ביחד, בצורה נכונה ואיך מגישים למשרד בקשה לתוספת תקציב בצורה כזאת שבאמת תאפשר לנו ביחד להתגבר על הבירוקרטיה ועל המכשולים בנושא.
יפעת שאשא ביטון: כל הדברים האחרים שציינת, לצורך העניין פריסה במוקדים שונים בעיר, האם כל זה קיים עדיין בעיר אילת?
<גונן ירום: כל רשות - - -
יפעת שאשא ביטון: עזוב רגע "כל רשות", באילת, היום, היום, אתה דיברת על - - -
<גונן ירום: על זה דיבר יצחק הלוי מה קיים אצלם.
<גונן ירום: אני יודע שיש לעיר אילת נדמה לי 870 - - -
יפעת שאשא ביטון: הרשות בעצם קובעת איזו תכנית - - -
<גונן ירום: אנחנו משקיעים באילת 870,000 שקל בשנה.
<גונן ירום: הרשות בוחרת מה לעשות עם ה-870,000 שקל - - -
יפעת שאשא ביטון: לפי מפרט התכניות.
<גונן ירום: איך לחלק את התקציב.
<גונן ירום: היא מחליטה כמה להשקיע בקיץ וכמה להשקיע באכיפה וכמה להשקיע בחינוך, מתוך סל התקציב המוגדר.
יפעת שאשא ביטון: כן, מאיר יצחק.
מאיר יצחק הלוי: אני אגיד כך.
מאיר יצחק הלוי: קודם כל אנחנו לא כועסים.
מאיר יצחק הלוי: למדנו לסמוך על עצמנו.
מאיר יצחק הלוי: אנחנו לא כועסים.
מאיר יצחק הלוי: אימא שלי אומרת בתימנית יש משפט - - - אם אין אני לי מי לי, אוי ואבוי אם אנחנו נצטרך - - -
יפעת שאשא ביטון: זה נכון אבל יש פה גם סוגיה שאני לא יכולה להתעלם ממנה ולהפיל את הכול, ענין התקצוב הוא מורכב ואנחנו נתגייס.
יפעת שאשא ביטון: זה לא "נראה איך" אלא צריך להתגייס.
מאיר יצחק הלוי: אנחנו, ברוך השם, אני אגיד לך כך.
מאיר יצחק הלוי: אם כבר מדברים על "עיר ללא אלימות", מאחר ויש לי זכויות יוצרים עליה וגם נושא של מגרשים מוארים הוא פרויקט שלי, סליחה על חוסר הצניעות - - -
יפעת שאשא ביטון: בסדר גמור אבל בוא נגיד מה יש ב"עיר ללא אלימות" באילת.
מאיר יצחק הלוי: דקה, דקה, אני אגיד, שניה, אנחנו זכינו להרבה עדנה, כי התכנית התחילה אתנו, אחרי זה היינו הקטר שהניע אחד עשר קרונות, בוודאי זכינו בתקציב והתכנית גדלה.
מאיר יצחק הלוי: אני לגמרי מבין את זה.
מאיר יצחק הלוי: התקצוב של אילת הלך והצטמצם, הצטמצם, הצטמצם ונשאר היום, נשארו היום כ-800 אלף שקל - - -
<גונן ירום: 870.
מאיר יצחק הלוי: כפי שאומר גונן, על תכנית שאנחנו מציגים, מסכימים עליה, חותמים על ניירת ועלא כפק.
יפעת שאשא ביטון: היא כוללת התייחסות לקיץ, ה-870?
מאיר יצחק הלוי: לא, דקה, דקה.
מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להסביר.
מאיר יצחק הלוי: למשל, מגרשים פעילים, אנחנו הצענו הצעה של שלושה עשר מגרשים פעילים.
מאיר יצחק הלוי: נכון להיום, מה שעובד, בגלל מגבלות התקציב, הוא שלושה מגרשים פעילים וחבל שכך.
מאיר יצחק הלוי: אבל גם אנחנו כוחנו מוגבל.
מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להגיד לך גונן, תראה, אני מכיר את המשפטיזציה במדינת ישראל, היא אבי אבות הנזיקין, אני אגיד.
מאיר יצחק הלוי: אבל אין מדובר פה בתכנית עירונית.
מאיר יצחק הלוי: לא מדובר פה בתכנית עירונית.
מאיר יצחק הלוי: מדובר פה בתכנית לאומית.
מאיר יצחק הלוי: חשוב שנבין את זה כי ה-150,000-200,000 בני נוער הם בני נוער שמגיעים ממדינת ישראל, זו לא בעיה של העיר אילת.
מאיר יצחק הלוי: אם הייתי אומר לך, תשמע, אני רוצה לעשות כל יום אירוע לילדינו בפארק ותתמן לי מדריכים וסרטים אז אתה יודע מה, אני מוכן לקבל את זה, זו אחריות שלי ואני עושה את זה בלעדיך אבל, שאני אצטרך להוציא כספים לכל זה, זה בדיוק השיקול שצריך להיות.
מאיר יצחק הלוי: בוא נלך אחורה - - -
יפעת שאשא ביטון: לא הכול זה להוציא כספים.
יפעת שאשא ביטון: יש מופעים שבני הנוער משלמים.
יפעת שאשא ביטון: יש פה איזשהו - - -
מאיר יצחק הלוי: תרשי לי להגיד לך, גבירתי היושבת ראש, פעם אחת שנדע להבין את הדברים.
מאיר יצחק הלוי: העיר אילת מוציאה יותר מאשר מכניסה לנושא תיירות.
מאיר יצחק הלוי: נקודה.
מאיר יצחק הלוי: ואם פעם תרצי אני אציג לך את הדברים אחד לאחד.
מאיר יצחק הלוי: אנחנו נראה את זה אבל זה לא העניין כרגע.
מאיר יצחק הלוי: אני - - - בני הנוער אבל בוא נשאל מה יקרה אם לרגע אחד נפסיק להתעסק בעניין הזה.
מאיר יצחק הלוי: אני יכול למשל, בשנה הבאה, לקבל החלטה שאני לא מוכן יותר, אני רוצה שבני הנוער, שהמדריכים ימשיכו לעבוד, מסודר, כמו שעובדים בכל מדינת ישראל, אותו דבר עובדים סוציאליים, סיירת הורים לא צריכה להשתגע והעסק עובד.
מאיר יצחק הלוי: אני אגיד לך מה יקרה.
מאיר יצחק הלוי: המשרד יצטרך להביא כסף ממקומות אחרים, כדי לטפל בבעיות שייווצרו.
מאיר יצחק הלוי: נקודת המוצא אומרת שהפעולות שאנחנו עושים הן פעולות שבסיכומו של דבר מייצרות אוירה יותר רכה בקליטה, שמונעת הרבה מאד בעיות שאם הן היו אז מישהו אחר היה מממן אותן.
מאיר יצחק הלוי: בתגבורים, בגיוס של עוד כוחות, נכון, אני פונה פה למשטרה, זה ברור לגמרי שזה מה שהיה קורה ולכן, כנראה שהצגתם את הטיעונים באיכויות לא גבוהות.
מאיר יצחק הלוי: תביאו אותי לוועדה, אני מוכן לבוא לוועדה ובוא נראה מה יגידו לי כל היועצים המשפטיים - - -
<גונן ירום: זה רעיון טוב.
מאיר יצחק הלוי: כי אני אומר לך, שנה הבאה, אם אני אחליט שאני סוגר, אני לא רוצה להגיד באסטה כי סגרתי כמה, אבל סוגרים את הברז, אז בוא נראה מי יממן את הטיפול ב-150-200 אלף בני נוער.
מאיר יצחק הלוי: אני אגיד לך משהו, זה יעלה לכם פי כמה וכמה, תאמין לי, אני יודע על מה אני מדבר אבל היום יש איזשהו ונטיל, איזשהו וסת - - -
<גונן ירום: את יכולה לרשום בסיכום שמאיר יצחק הלוי מוזמן לוועדה הבאה, כדי - - -
מאיר יצחק הלוי: נראה לי שאתה קצת עם רוח סרקסטית.
<גונן ירום: לא, ממש לא.
<גונן ירום: מאיר, ממש לא.
<גונן ירום: אני מזמין אותך לוועדה הבאה.
יפעת שאשא ביטון: מאיר, אני לא שומעת פה ציניות, אני שומעת פה קריאה ואנחנו נעשה כל דרך.
יפעת שאשא ביטון: אם צריך שתגיע לוועדה תגיע ואם צריך שאנחנו נפעיל לחץ אנחנו נפעיל ואם צריך לגייס את השלטון המקומי נגייס - - -
<גונן ירום: האמת, לא ברמה של ראשי ערים, אף פעם לא בא אלינו ראש עיר לוועדה אבל הרבה פעמים אנשי מקצוע ברשויות מגיעים לוועדה - - -
יפעת שאשא ביטון: גונן, אני מסכימה עם האמירה, אמרתי תודה מקודם וגם אתה מסכים - - -
<גונן ירום: אין פה טיפה ציניות, מאיר.
יפעת שאשא ביטון: גונן, אנחנו מבינים כולנו שמדובר במשהו שהוא ייחודי לגמרי.
יפעת שאשא ביטון: הוא לא נקודתי מהבחינה הזו שהוא שייך לאוכלוסייה מסוימת, הוא שייך כמעט לכל נקודה במפה שאנחנו נגע בה, כי מכל הארץ מגיעים בני נוער לאילת.
יפעת שאשא ביטון: מכל הארץ.
יפעת שאשא ביטון: יכול להיות שזו התגייסות של שלטון מקומי אבל שוב, שלטון מקומי יגיד: כסף והשאלה אם באמת במסגרת התכנית של "עיר ללא אלימות", אפשר להקצות תקציב שאנחנו לא אומרים שזה תקציב לאילת אלא זה תקציב לטיפול בבני הנוער, במקום שבו הם מתרכזים.
יפעת שאשא ביטון: היום זה אילת, יכול להיות שמחר הם יחליטו שהם הופכים את טבריה לעיר התיירות.
יפעת שאשא ביטון: לא חלילה בשביל לקחת מכם אלא בשביל העניין.
יפעת שאשא ביטון: התקציב יהיה מובנה לא מהמקום היישובי אלא מהמקום הכולל, של בני נוער בארץ.
<גונן ירום: אחת הדרכים, דרך אגב, שעושים את זה - - -
יפעת שאשא ביטון: אגב, פעם הייתה ערד, שהיו מגיעים לכל הפסטיבלים ובגלל זה אני אומרת שאפשר לצבוע את זה לא יישובי אלא לצבוע את זה מבחינת - - -
<גונן ירום: אחת הדרכים שעשו את זה, אחת הדרכים שמשרדי הממשלה מתקצבים כל מיני - - - שהם תוספתיים זה דרך החלטות ממשלה ייעודיות.
<גונן ירום: יש כל מיני החלטות ממשלה למגזר הדרוזי והצ'רקסי, יש החלטת ממשלה על המגזר הבדואי בצפון, בדרום, יש החלטת ממשלה למגזר החרדי, בקיצור, יש כל מיני החלטות ממשלה שדרכן נותנים תקציבים, לא רוצה לקרוא לזה ייחודיים כי אמרתי חרדים אז ייחודיים לא נשמע טוב יחד אבל, דרך החלטות ממשלה לוקחים הרבה פעמים פרויקטים לאומיים כמו שמוצג פה ומקדמים אותם - - -
יפעת שאשא ביטון: כן אבל זו לא החלטת ממשלה, זאת תפיסה.
יפעת שאשא ביטון: זו תפיסה.
יפעת שאשא ביטון: למה אני אומרת, כי בהחלטת ממשלה היום יחליטו על אילת ומחר בכלל, פתאום בקיץ הבא הם מחליטים שלא בא להם אילת, באה להם טבריה, באה להם עיר אחרת.
<גונן ירום: הייתה דרך אגב, לפני כמה שנים, הייתה החלטת ממשלה שעסקה בהעצמת לוד.
<גונן ירום: מיליונים הוקצו שם לנושא העצמת לוד, לטכנולוגיה, לפריסת מצלמות, לשיפוץ מבנים ואני אומר, זו אחת הדרכים.
<גונן ירום: מאיר, אני אומר את זה בשיא הכנות, אנחנו באמת ניהלנו מלחמות.
<גונן ירום: אני במשרד, חלק מהתפקיד שלי זה לנהל מלחמות.
<גונן ירום: אני בא בבוקר, הרבה פעמים למלחמה, להילחם כדי לקדם, כדי לאשר בוועדה, כדי - - -
יפעת שאשא ביטון: אז המלחמה הבאה שלנו היא לדאוג לבני הנוער, היכן שהם מחליטים להתכפכף במירכאות.
<גונן ירום: צריך להבין, צריך להבין שהמלחמה העיקרית שלנו כל הזמן היא כשמדובר בתוספת בתקציב.
<גונן ירום: מאד קשה, אמרתי את זה בהתחלה, קשה לאשר תוספות תקציביות והדרכים הרגילות, כמו שעשינו את זה בעבר, דרך פיילוטים היא כמעט בלתי אפשרית היום, לאף מגזר באף רשות - - -
יפעת שאשא ביטון: בסדר, גונן, אני רוצה לשמוע את בני הנוער וגם לתת לחבר'ה שיושבים כאן.
יפעת שאשא ביטון: אני מוכרחה להגיד, אנחנו צריכים רגע לשנות את התפיסה או את הקונספט שאנחנו משתמשים בו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מדברים על תוספות תקציב, אנחנו מדברים על לחשוב על רעיון לקראת הקיץ הבא לפחות, שבו יש תקציב מוגדר, שהוא לא תוספתי, שהוא built in כחלק מהתכנית הכוללת, שמתייחס למקומות שבהם מתרכז הנוער.
יפעת שאשא ביטון: היום הוא מתרכז באילת, לפני כמה שנים התרכז במקום אחר, אולי בעוד שנה הוא יחליט שהוא הולך למקום אחר, זאת אומרת שהתקציב לא יהיה צבוע לפי ישוב אלא יהיה חלק מהתכנית שהולכת עם בני הנוער בקיץ.
יפעת שאשא ביטון: זה יעזור לנו.
<גונן ירום: התכנית "עיר ללא אלימות" היא עיר ללא אלימות, זאת אומרת, כמו שאיריס הייתה אומרת "יחידת השינוי היא הרשות המקומית".
<גונן ירום: אנחנו מתקצבים - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, זה עיר ללא אלימות.
יפעת שאשא ביטון: היום זו העיר אילת, מחר זו תהיה עיר אחרת.
<גונן ירום: אנחנו מתקצבים את הרשות המקומית.
<גונן ירום: מי שעושה את התכנית זה הרשות - - -
יפעת שאשא ביטון: לא משנה, עזוב, זו כבר טרמינולוגיה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נתקצב את הרשות המקומית, איפה שיהיו בני הנוער באופן מרוכז בקיץ אבל צריך להבין שיש לנו פה איזושהי משימה שהיא גדולה יותר או מורחבת יותר מאשר הפעילות השוטפת.
<גונן ירום: טוב.
יפעת שאשא ביטון: טוב, אז בני הנוער שלנו, אנחנו רוצים לשמוע גם אתכם.
יפעת שאשא ביטון: אחר כך נעבור לאנשי מקצוע נוספים.
יפעת שאשא ביטון: מי מכם רוצה?
<דני קציר: קודם כל תודה רבה לכבוד חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון, שתמיד נותנת לנו מקום בוועדות שלה ותמיד שומעת אותנו.
<דני קציר: ככה, קודם כל אנחנו באמת רוצים לצאת בקריאה ברורה, נגד כל התופעות שדיברת עליהן, אם זה אלכוהוליזם, ונדליזם והתפרעויות של בני נוער - - -
יפעת שאשא ביטון: מבין למה אני נותנת לכם מקום בוועדה שלי תמיד?
יפעת שאשא ביטון: בסוף הבשורה מגיעה מכם.
<דני קציר: כמובן שאנחנו יוצאים קריאה ברורה נגד זה.
<דני קציר: אנחנו חושבים שאנחנו יכולים להיות חלק.
<דני קציר: ראיתי כאן בעלון של "קיץ בטוח" שמועצת נוער אילת גם שותפה בעניין הזה.
<דני קציר: אנחנו חושבים שאחד האמצעים הכי טובים ליצור קשר עם בני הנוער הוא דרך בני הנוער, כי הרבה פעמים בני הנוער ככה מקבלים אנטי אם באים אליהם מלמעלה וברגע שבני הנוער הם אלה שיבואו ויפעילו את הפעילויות האלו ויובילו את הדברים האלה, אז גם בני הנוער שמגיעים ממקומות אחרים יראו את זה באור הרבה יותר חיובי.
<דני קציר: באופן כללי אנחנו גם קוראים לכל הארגונים כאן, אם זה משטרת ישראל, "עיר ללא אלימות", לשתף אתנו פעולה מבחינת הסברה לבני הנוער.
<דני קציר: אנחנו חושבים שיש לנו הרבה מאד כוח מבחינת להגיע ויש לנו הרבה חשיפה.
<דני קציר: בני הנוער נחשפים אלינו.
<דני קציר: לגבי ההגבלות שדיברת עליהן, גם מבחינת בתי מלון, אנחנו חושבים שבסופו של דבר, ברגע שאתה מטיל הגבלות כאלו, אז כמו שאמרת, כן, בני הנוער מוצאים את הפרצה.
<דני קציר: הרבה פעמים זה מגיע למקום הרבה יותר גרוע.
<דני קציר: זאת אומרת, ברגע שבתי המלון סגרו את הדלת לבני הנוער אז הם מצאו את הווילות האלו או שבני נוער היום טסים לחו"ל, כמו שראינו בימים האחרונים בכותרות, הרבה פעמים זה הרבה יותר גרוע.