GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עדי אזוב: אנחנו, בשיתוף פעולה עם קופת חולים מאוחדת, הולכים לארגן יום בריאות שמטרתו לשווק את השירות.
עדי אזוב: אבל האמת היא שכל השיווק נופל על יוזמות של קופת חולים מאוחדת, ואולי יש מקום למעורבות של משרד הבריאות בשיווק בדרכים נוספות.
עדי אזוב: אני זוכרת שבזמנו דובר על פירסום דרך ערוץ אורורה או כל מיני ערוצי טלויזיה שאנחנו יודעים שהרבה אנשים מהקהילה צופים בהם, או כל מיני דרכי שיווק אחרות.
עדי אזוב: אני חושבת שיש מקום לחשוב על כך.
עדי אזוב: דבר נוסף שאני חושבת שיכול להיות גורם לרישום הנמוך הינו נושא התפיסה הביטוחית של אוכלוסיית העובדים הזרים.
עדי אזוב: אני חושבת שלחלקם אין הבנה של הנושא הזה.
עדי אזוב: שמעתי כבר כמה אמהות שואלות, אם שנה הילד שלי יהיה בריא, האם אני אקבל החזר כספי.
עדי אזוב: כלומר אין להם את התפיסה של מושג הביטוח, וזה דבר נוסף שאנחנו מנסים להחדיר.
עדי אזוב: אני סבורה שנושא העלות הוא אכן בעייתי.
עדי אזוב: אנחנו שומעים שהמחיר הוא מאוד גבוה.
עדי אזוב: מאה שמונים וחמישה שקלים לחודש למשפחה זה סכום גבוה עבור רבים בקהילת העובדים הזרים.
עדי אזוב: הגיעה אלינו משפחה עם חמישה ילדים והם באמת מאוד התלהבו לשלם כי הם הרגישו שהם סך הכל משלמים רק על שני ילדים, ועבורם זה היווה חסכון גדול.
עדי אזוב: אלא שלרוב המשפחות אין למעלה משני ילדים, ואז על שני ילדים הם בעצם משלמים את המחיר המלא.
עדי אזוב: אני לא יודעת כמה ישראלים משלמים והאם זה הרבה או מעט יחסית, אבל ביחס לקהילה הזאת שמענו מהרבה מאוד אנשים שזהו סכום מאוד גבוה שהם מתקשים לעמוד בו.
עדי אזוב: ואז האנשים שכן משלמים הם המקרים הקשים שלהם ברור שזה משתלם.
עדי אזוב: כלומר אנשים שכבר קודם מעורבים במגע זה או אחר עם שירותים רפואיים, וכבר ברור להם שמדובר בסכומים מאוד גדולים ושהסכום הזה הוא כאין וכאפס לעומת מה שהם היו נאלצים לשלם ללא הביטוח.
עדי אזוב: לסיכום אני סבורה כי אם רוצים להגיע לכמה שיותר אנשים צריך להשקיע הרבה יותר בשיווק.
עדי אזוב: כמו כן צריך להוריד עלויות ולהשקיע בהסברת התפיסה הביטוחית, את החשיבות של ביטוח רפואי לילדים.
תמר גוז'נסקי: קיבלנו מסמך בנושא של אירגון רופאים לזכויות האדם.
תמר גוז'נסקי: נמצא איתנו נציג האירגון, רמי אדוט.
רמי אדוט: ראשית ברצוני להבהיר כי החישוב שעשינו הוא חישוב ממוצע על בסיס ישראלי.
רמי אדוט: ברור לנו שהקבוצה שישנה כרגע היא מוטה, כי גם אנחנו שלחנו חלק מהילדים.
רמי אדוט: אני יודע שמדובר בילדים החולים.
רמי אדוט: החישוב במסמך שהוצאנו אינו חישוב המבוסס על הילדים החולים, אלא, כמו שאתה אמרת, אילו שלושת אלפים ילדים היו מגיעים, ואנחנו מניחים שההתפלגות שלהם היא נורמלית, אז אפשר היה לקבל עלות הממוצעת שבודאי לא היתה צריכה להיות שלוש מאות שמונים ש"ח כמו החישוב כרגע.
תמר גוז'נסקי: נניח לרגע שיקבלו את המחיר הזה של שלוש מאות ש"ח.
תמר גוז'נסקי: האם אתה חושב שאילו יודיעו למשפחה שבמקום מאה שמונים וחמישה שקלים עליהם לשלם מאה וחמישים שקלים בלבד זה מה שיעשה את השינוי?
רמי אדוט: לא, אני לא חושב שזה מה שיעשה את השינוי.
רמי אדוט: כמובן הייתי שמח אילו כל זה היה נחסך מאיתנו והיה נקבע עקרון הזכות, כלומר כמו לגבי ילדים ישראלים.
רמי אדוט: אני חושב שבין מאה שמונים וחמש או מאה חמישים לבין מאה שקלים יש הבדל לא רק כלכלי, יש גם הבדל בתחושה של האנשים.
רמי אדוט: עד מאה זה דבר אחד.
רמי אדוט: מעל מאה זה דבר אחר.
רמי אדוט: כמו כן אני חושב שמאוד מאוד חשוב למצוא איזו שהיא דרך, כפי שנכתב בדו"ח, להתחשב במצבים מיוחדים.
רמי אדוט: בכל זאת יש הבדלים בין אנשים.
רמי אדוט: דיברה איתי אישה שנמצאת פה חמש שנים, מדרום אמריקה, ובעלה גורש לפני שנתיים ויש לה שתי ילדות.
רמי אדוט: אי אפשר להעלות על הדעת שהיא תוכל לשלם את הסכום הזה.
רמי אדוט: גם לגבי ישראלים חלק מהחישוב מתייחס לתקבולים ממשפחות לפי מצב סוציאלי.
עו"ד נתן סמוך: אצל תושבים ואזרחים ישראלים יש תלושי שכר ויש מערכות שיכולות לבדוק מצבים סוציאליים.
עו"ד נתן סמוך: יש קושי להכניס את הפרמטר הזה למערכת הנדונה.
עו"ד נתן סמוך: אני לא נכנס כרגע לשאלה האם הסכום הזה הוא סביר או לא.
עו"ד נתן סמוך: אנחנו חשבנו, לפחות בנקודת היציאה של החוק, שזה סכום סביר.
עו"ד נתן סמוך: שמעתי את הדברים שנאמרו פה, ואני כמובן מחוייב להביא אותם בפני האנשים אצלנו.
רמי אדוט: לגבי מערך תמיכה של רופאים פסיכולוגיים, ברצוני להפנות את תשומת לבכם לעובדה שמספר פעמים ביקשנו ממשרד החינוך לטפל בנושא, בגלל שחלק מהדברים היו דרך חוק חינוך חובה.
רמי אדוט: מאז קיום חוק ביטוח בריאות ממלכתי, לגבי הישראלים, יש דברים שההחזר שלהם הועבר למשרד הבריאות.
רמי אדוט: איכשהו קיימת איזו חלוקה בהחזרים.
רמי אדוט: למשל בנושא תאונות בזמן השהות בבית הספר, כאשר קורית תאונה בזמן השהות בבית הספר, והילד מופנה לבית חולים, נשאלת השאלה היא מי יכסה את הטיפול הרפואי.
רמי אדוט: אז לפחות מאז חוק ביטוח בריאות ממלכתי הסבירו לי שבלאו הכי הילדים נרשמים לקופת חולים, אז צריך לעשות את זה דרך קופת חולים.
רמי אדוט: כאילו משרד החינוך הסיר מעליו את המחוייבות בנושא.
רמי אדוט: ואז ילדים כאלה, שעוד לא סודרו, נופלים בין הכסאות בעניין הזה.
עו"ד נתן סמוך: קופת חולים מאוחדת אמורה לתת להם את השירות.
רמי אדוט: זאת במידה והם אכן מבוטחים.
תמר גוז'נסקי: במערכת החינוך הם מבוטחים עשרים וארבע שעות ביממה.
רמי אדוט: זה לא לגמרי מדוייק.
רמי אדוט: יש דברים שנופלים בין הכסאות.
רמי אדוט: מכל מקום הובטח לי ממשרד החינוך שהם יעשו את המקסימום בנושא שירותים פסיכולוגיים נלווים לילדי העובדים הזרים.
תמר גוז'נסקי: בקשר שלך עם המשפחות, כאלה שיוצא לך להכיר במהלך עבודתך, מה הם הלבטים שהן מעלות?
רמי אדוט: אני חושב שעדי הציגה את זה יפה.
רמי אדוט: זה לא רק משפחות, אנחנו הגענו לקהילות ודיברנו עם הקהילות.
רמי אדוט: ובאמת קיים חוסר הבנה בנושא.
רמי אדוט: צריך לזכור שנעשו מספר ניסיונות של חברות ביטוח שונות להפיץ פוליסות בשוק.
רמי אדוט: אנשים יודעים שיש חברות מסחריות שרוצות למכור פוליסות ביטוח אך לא נותנים בזה כל אמון.
רמי אדוט: יחד עם זאת הם אינם מודעים להבדל בין פוליסה פרטית לבין ביטוח ציבורי.
רמי אדוט: ולכן זו עוד משימה של ההסברה.
רמי אדוט: אני בהחלט חושב שנחוץ פה מאמץ הסברתי, צריך להגיע לאנשים ולדבר איתם.
תמר גוז'נסקי: עד כמה גבוה הביטוח הציבורי בהשוואה לביטוח פרטי?
רמי אדוט: המחיר גבוה מאוד בהשוואה לביטוח פרטי, כי ביטוח פרטי מציע כל מיני עסקאות, כמו למשל הורה שמבוטח מכניס את הילד בעלות מוזלת כך שזה יוצא להם זול יותר.
רמי אדוט: אנשים שכבר מכירים מערכת ביטוחית, לא היה לי קשה להסביר להם למה עדיף להם לבוא למערכת הציבורית, כי בחברת ביטוח פרטית תמיד יש איזה חשש ללכת ולנצל שירות, שמה ישימו לב שאתה חולה ואתה רוכש את השירותים.
תמר גוז'נסקי: מה היו התגובות לשירות בקהילות השונות?
רמי אדוט: התגובות נעו בין חוסר הבנה של משמעות הביטוח הזה, לבין שאלות חוזרות ונשנות מה קורה עם מבוגרים, וטענות כמו מה הטעם שאני אבטח את הילד כשמבוגרים לא מבוטחים.
רמי אדוט: אם נלמד מניסיון של מדינות אחרות, הדרך היחידה להגיע ולהסביר ולהגביר את מודעות האנשים היא לא תקשורת המונים אלא המנהיגות המקומית.
רמי אדוט: זו הדרך היעילה ביותר.
רמי אדוט: אם הכומר או מנהיג הקהילה יודע שהוא צריך לכל אחד ואחד מהקהילה שלו להגיד לו ללכת לעשות ביטוח, הוא רואה זאת כחובתו, אז זה יעבוד.
רמי אדוט: אנחנו עובדים על פנייה לכמרים בנושא.
רמי אדוט: ברצוני להדגיש כי הנקודה המרכזית שהייתי רוצה לשכנע לגביה, גם אם לא משתכנעים לגבי הורדת המחיר, זו הנקודה של הקריטריונים, הפרמטרים הסוציאליים.
רמי אדוט: מסילה היא לשכת רווחה לכל דבר בכמה מהתיפקודים שלה, הם יודעים טוב מאוד לעשות את זה, זה חלק מהדברים שלומדים בלימודי בעבודה סוציאלית, לקחת ולבחון את המצב הסוציאלי, ולפי זה לעשות איזו שהיא מערכת של חישוב.
תמר גוז'נסקי: האם מישהו מעיריית תל אביב או גורמים אחרים רוצה להתייחס לנושא של ביטוח הבריאות?
זיוה אמיתי: שמי זיוה אמיתי מלשכת הבריאות בתל אביב.
זיוה אמיתי: רציתי רק לתקן דבר אחד, שכביכול אפשר היה להבין שהפסקנו את השירות במסילה.
זיוה אמיתי: היה איזה שהוא שלב שהיתה בעיה, אבל זה הסתדר, ולמעשה נשמר הרצף.
זיוה אמיתי: וכפי שצויין במסילה, אם יש צורך מגיעים גם אלינו, ללשכת הבריאות.
זיוה אמיתי: בהתחלה באמת הגיעו בעיקר המקרים הקשים, אבל לאחרונה מרבית הנרשמים הם הורים לילדים שנולדו בארץ, ןמגיעים כמעט מייד לאחר הלידה.
זיוה אמיתי: דבר נוסף שברצוני לציין, אנחנו מעבירים את האינפורמציה לגבי הרישום גם דרך תחנות טיפת חלב, אשר נותנות את השירות למרבית הילדים תושבי תל אביב.
זיוה אמיתי: לא כל כך ברור לי מה מקור המספר של כשלושת אלפים ילדים בסך הכל.
זיוה אמיתי: אנחנו חושבים שמדובר בפחות.
זיוה אמיתי: בתל אביב ישנם קרוב לאלפיים ילדים.
יהודה עליאש: לאחרונה נרשמו אצלנו באילת עשרים ילדים.
יהודה עליאש: ההערכה המקומית באילת היא שמדובר בלמעלה ממאה חמישים ילדי עובדים זרים בעיר.
זיוה אמיתי: בתל אביב רשומים כאלף מאתיים ילדים בטיפות חלב, ועוד כחמש מאות, שש מאות בבתי הספר.
זיוה אמיתי: זה אפילו לא מגיע לאלפיים.
זיוה אמיתי: זאת ההערכה שלנו.
נירה קדמן: מה קורה עם ילדים שלא נולדו בארץ מבחינת הזכאות לביטוח?
יהודה עליאש: עבור ילדים שלא נולדו בארץ יש תקופת המתנה, שלמעשה דילגנו עליה.
יהודה עליאש: כאשר שני ההורים או אחד לפחות מביא דרכון זר ורוצה לבטח את ילדו, אנחנו מאפשרים לו לעשות זאת.
תמר גוז'נסקי: ברצוני לסכם את הדיון.
תמר גוז'נסקי: ראשית ברצוני לציין לשבח את החלטת משרד הבריאות וההתגייסות של קופת חולים מאוחדת ליישומה.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שהעובדה שעד היום נרשמו שלוש מאות ילדים היא ציון לשבח למערכת.
תמר גוז'נסקי: לא חייתי באשלייה שקבוצה כל כך לא מאורגנת ולא מורגלת תקום בבוקר וכולם יתייצבו כאיש אחד.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שעשינו דבר גדול מאוד עבור הילדים.
תמר גוז'נסקי: עובדה שהגיעו אותם ילדים הסובלים מבעיות הקשות, אשר קודם לכן חיו בארץ שנה, שנתיים ושלוש ללא כל טיפול, ילדים הסובלים מבעיות של פיגור, נכות וכדומה, אשר בעצם לא קיבלו כמעט שום עזרה רפואית.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שעשינו דבר גדול בכך שהם כן מקבלים היום את ההזדמנות להשתקם ולקבל את הטיפול לו הם זקוקים.
תמר גוז'נסקי: לגבי עניין הרישום ועידוד הרישום, נכון שאמצעי התקשורת הרגילים לא פועלים על קבוצות אלה ולא מגיעים אליהם.
תמר גוז'נסקי: הם לא קוראים את המקומונים ועיתונים אחרים שאפשר לפרסם בהם.
תמר גוז'נסקי: אני מציעה ללמוד מהניסיון של קבוצות אחרות, שגם הם לא בדיוק מזדרזות לבקש סיוע, כמו מרכזי סיוע לקורבנות תקיפה מינית למשל, אשר שמו מודעות בכל מקום שבו הם חשבו שנמצאות נשים, כמו חדרי שירותים ציבוריים.
תמר גוז'נסקי: אפשר לשים במקומות שונים מודעות המסבירות לאן צריך לפנות.
תמר גוז'נסקי: זה צריך להיות למשל איפה שמטלפנים או במכולת וכדומה.
תמר גוז'נסקי: כלומר האינפורמציה לא יכולה להישאר רק במסילה, אלא צריכה להיות בכל מקום שהעובדים הזרים מסתובבים בו, ברמת האינפורמציה הראשונית.
תמר גוז'נסקי: כמו כן יש צורך לעשות מסע שיווק במובן של התמודדות עם העובדה שמדובר באוכלוסיה שלא מכירה את המוסד הזה של ביטוח וביטוח ציבורי, על כל המשמעויות של הנושא הזה.
תמר גוז'נסקי: יש צורך בחומר אינפורמטיבי בשפות שונות, לא מסוג החומר של מסילה, שהוא מרובע וכבד יותר, אלא משהו הרבה יותר קל, עם ציורים והסברים פשוטים, דבר שיוכל להביא את הנושאים האלה ליותר אנשים.
תמר גוז'נסקי: בנוסף לכך רצוי לקיים, אולי במסגרת קופת חולים מאוחדת, עם נציגים ואנשי הסברה, יום קבלת קהל למתן לאינפורמציה, לא לרישום, אולי בטיפות חלב, במקומות כאלה שהילדים מגיעים אליהם.
תמר גוז'נסקי: בבתי יולדות, בבתי החולים, מקומות בהם נשים ואמהות שאינם תושבות יכולות לקבל מידע.
תמר גוז'נסקי: יש למצוא את המקומות המתאימים לכך.
תמר גוז'נסקי: זה נראה לי דבר מאוד חשוב.
תמר גוז'נסקי: אני מעריכה שכשניפגש שוב, אולי בעוד חצי שנה, נקבל אינפורמציה טובה יותר בנושא הזה.
תמר גוז'נסקי: לגבי שאלת התשלום, כמובן שמדובר בעניין יחסי, כלומר המחיר שיכול עבור עובד אחד להיות סביר יכול להיות לעובד אחר בלתי סביר, בעיקר במשפחות חד הוריות.
תמר גוז'נסקי: יש לבדוק האם בשלב הזה, כשמספר הנרשמים עדיין קטן יחסית, ניתן למצוא דרך אחרת, לא בדרך של הנחה, כי אז אנחנו מגיעים לסיפור קשה מאוד של איך מממנים את ההנחה, כי הכל צריך להיכנס באיזה שהוא מסלול מאוד רישמי, אלא דווקא במסלול פחות רישמי של סיוע לאותם משפחות.
תמר גוז'נסקי: אני תוהה כיצד ניתן למצוא את המקור הזה של הסיוע, מבלי לשנות כרגע את הכלל, בעיקר לא בשלב הזה, כשההוצאות וההכנסות כל כך לא מאוזנות במציאות הזאת.
תמר גוז'נסקי: יחד עם זאת, אם יש אם חד הורית שעובדת בניקיון ויש לה שני ילדים, צריך למצוא דרך לעזור בצורה כזאת או אחרת.
תמר גוז'נסקי: אינני רואה עכשיו דרך אחרת.
תמר גוז'נסקי: מישהו, בין אם במסגרת מסילה או במסגרת גורמים אחרים, צריך למצוא איזו שהיא דרך, איזה שהם קריטריונים שקובעים צורך לעזרה במימון, כי אני לא רואה עכשיו אפשרות להכניס את הקריטריון הסוציאלי, דבר שעלול לסכן את כל הפרוייקט הזה.
תמר גוז'נסקי: אזרח ישראלי רגיל, או תושב אמנם משלם מס בריאות לפי הכנסתו, אבל הוא משלם את זה מהשקל הראשון, ואין הנחה לאף אחד.
תמר גוז'נסקי: גם תושב שלא עובד משלם מס בריאות, לפי החוק, כמו גם ביטוח לאומי.
תמר גוז'נסקי: החוקים האלה הם מאוד ברורים, תשלום מהשקל הראשון, וגם אדם שלא עובד משלם את הדברים האלה.
תמר גוז'נסקי: ולכן במסגרת התפיסה הכוללת הזאת אני לא רואה דרך כרגע להכניס פה את הקריטריון הסוציאלי, למרות שאני חושבת שהוא בהחלט חשוב.
תמר גוז'נסקי: לכן נראה לי חשוב ביותר בשלב זה לפעול להגדלת מספר הנרשמים.
תמר גוז'נסקי: ברגע שהמספר יגדל הקופה תוכל לשקול כל מיני דברים אחרים.
תמר גוז'נסקי: כרגע נראה לי שההתחלה הזו היא כל כך חשובה שכולם צריכים להתגייס לסייע לנושא הזה.
תמר גוז'נסקי: לגבי החוק, אני חושבת שהניסיון שנצבר עד עכשיו אינו נותן לנו מספיק תשובות לגבי החקיקה עדיין.
תמר גוז'נסקי: נראה שיש צורך לתת פרק זמן ללימוד לנושא.
יהודה עליאש: אנו בקופת חולים יושבים די הרבה בינינו לבין עצמנו ועוסקים בשאלה מה יקרה במצב שעל פי ההסכם שלנו עם המדינה אנחנו לא יכולים להשאיר הרבה זמן אנשים מבוטחים ללא תשלום, דהיינו מעל חצי שנה אנחנו צריכים להוציא אותם מהביטוח.
יהודה עליאש: והחיזיון הזה עתיד לבוא, בסביבות חודש ספטמבר.
יהודה עליאש: ההסכם בינינו לבין המדינה מגדיר בצורה מאוד ברורה את העניין הזה.
יהודה עליאש: לכן לא רק מערכת ההסברה לשירות עצמו חייבת להיות חזקה אלא גם נושא חשיבות התשלום, משום שאי אפשר יהיה לעשות דבר ללא תשלום, זה ברור לגמרי.
יהודה עליאש: ואנחנו מסמנים את הבעיות האלה כבר מהיום.
יהודה עליאש: אנחנו פועלים ככל שאנחנו רק יכולים כדי להטמיע את חשיבות התשלום באשר הוא, כמו בביטוח, כמו בחברת חשמל, כמו בבזק או בשירות טלפון סלולרי - אם אתה לא משלם אתה לא זכאי.
יהודה עליאש: ומאחר שמדובר בבריאות פחות כדאי להמר.
עדי אזוב: מה קורה כאשר אדם ששילם שלושה חודשים, אחר כך במשך חצי שנה לא שילם, ועכשיו פתאום הוא רוצה שוב לשלם, כי יש לילד איזו בעיה רפואית?
יהודה עליאש: זו לא "תכנית כבקשתך".
יהודה עליאש: אנחנו לא יכולים לעד לבטח אותו אחרי תאונה.
יהודה עליאש: אמנם זה מה שאנחנו עושים היום, ואנחנו עושים זאת במודע, ובאהבה.
יהודה עליאש: אבל זה לא יכול להימשך כך לעד.
תמר גוז'נסקי: בדרך כלל מה קורה אצל תושב ישראלי רגיל, הוא נותן הוראת קבע בבנק, וברגע שהוא נתן הוראת קבע בבנק הוא כבר לא שם לב ולא נותן לעצמו דין וחשבון כל חודש שהכסף שולם.
תמר גוז'נסקי: ברגע שאדם צריך לבוא ולשים את הכסף על השולחן בכל חודש, קורה שחודש יש לו כסף, ובחודש הבא אין לו.
תמר גוז'נסקי: יש אלמנט של זמניות בכל השהות של העובדים הזרים בארץ.
תמר גוז'נסקי: אנחנו לא יודעים בדיוק מה התכניות של כל משפחה.
תמר גוז'נסקי: אולי הם חושבים לנסוע מכאן בקיץ.
תמר גוז'נסקי: אני מניחה שאלה שמבטחים הם אלה שמרגישים פחות זמניים.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שחשוב מאוד לעזור לקופת חולים מאוחדת, באמצעות מסילה וגורמים אחרים, כרגע להשיג את הביטוח.
תמר גוז'נסקי: כשניפגש בעוד חצי שנה נראה לאן הגענו.
תמר גוז'נסקי: כמו כן חשוב מאוד שיהיה גם שירות פסיכולוג וגם עובדים סוציאליים.
תמר גוז'נסקי: כפי שנאמר לא אחת, מדובר בקהילת מהגרים, שחלק מהם כנראה ישארו פה, בצורה כזאת או אחרת.
תמר גוז'נסקי: יש כל מיני הצעות להלבנת השהות שלהם, וכידוע ההצעות האלה לא זכו בינתיים למענה חיובי מהממשלה, ויכול להיות שבשלב מסויים הם כן יזכו.
תמר גוז'נסקי: מכל מקום אנחנו לא נחכה עם הילדים עד שנפתור את כל הבעיות האחרות.
תמר גוז'נסקי: תודה רבה לכל הנציגים שהשתתפו בדיון הראשון.
תמר גוז'נסקי: אנחנו עוברים לדיון השני, שגם הוא עוסק בילדי עובדים זרים, בנושא של הקמת גני ילדים.
תמר גוז'נסקי: נושא הדיון הוא גני ילדים ומשפחתונים לילדי העובדים הזרים.
תמר גוז'נסקי: אנחנו ערכנו סיור במסילה לפני כחצי שנה, ביקרנו במסילה ועשינו סיור באותם מקומות שבהם יש נשים שמשאירים אצלהם את הילדים.
תמר גוז'נסקי: אני אפילו לא קוראת לזה גן, זה מן מקום כזה, דירה בדרך כלל, שבה האמהות העובדות משאירות את הילדים, והילדים נמצאים שם מהבוקר, לפעמים עד הלילה.
תמר גוז'נסקי: ראינו את התנאים שבהם הילדים מוחזקים, שאין להם כמובן שום קשר למה שאנחנו מבינים כגני ילדים, מעונות יום, ושאר מוסדות שאנחנו חושבים שילדים צריכים לשהות בהם.
תמר גוז'נסקי: בעקבות זאת נפגשנו עם ד"ר יוסי לוי ממחוז ת"א.
תמר גוז'נסקי: בשיחה איתו גם הנושא עלה והוא הביע את הרצון הטוב של משרד החינוך לתרום את חלקו בנושא.
תמר גוז'נסקי: דיברנו איתו על זה שכל עבודה וכל פעולה בנושא הזה של ילדים צריכה להיעשות בתיאום עד כמה שאפשר עם הקהילות, ותוך התחשבות ברצונם, כי בין היתר בגיל הרך יש קיימת בעיה של שפה.
תמר גוז'נסקי: נאמר לנו שגני הילדים מגיל שלוש בשכונות הדרומיות בתל אביב פתוחים גם בפני הילדים שאינם תושבים, כי האיזור נכנס לצו ההרחבה של חוק חינוך חינם.
תמר גוז'נסקי: עם זאת צריך לזכור שילד שהולך לגן ילדים רגיל לומד בעברית ומקבל את התרבות העברית, וכמובן צריך להתחשב ברצונם של ההורים ואיך הם תופסים את המקום המתאים לילד.
תמר גוז'נסקי: לכן הצענו לאפשר למי שרוצה ללכת לגן הכללי, ולמי שרוצה גן אחר ננסה לראות איך אפשר לעזור למצוא פתרונות.
תמר גוז'נסקי: אנחנו עומדים לפני פתיחת שנת הלימודים הבאה בספטמבר הקרוב, ונשאלת השאלה מה קורה ואיך אנחנו מתקדמים בנושא יצירת אלטרנטיבות עבור הילדים האלה להיות במוסדות ראויים.
תמר גוז'נסקי: עדי אזוב תפתח בנושא הזה ותספר לנו מה קורה.
תמר גוז'נסקי: בבקשה עדי.
עדי אזוב: אני עדי ממסילה.
עדי אזוב: עיריית תל אביב לקחה על אחריותה את גורל האנשים החיים בעיר בתנאי מצוקה קשים, אשר משפיעים גם על העיר.
עדי אזוב: מעבר לכך ברור לכולם שהילדים, ילדי העובדים הזרים, לא מהווים בני ערובה לשום מדיניות.
עדי אזוב: המדיניות הממלכתית כידוע היא מדיניות של גירוש, אבל ברור שהילדים לא צריכים להיות בני ערובה למדיניות זאת.
עדי אזוב: עיריית תל אביב, למעשה עוד קודם להקמת מסילה ובודאי מהקמת מסילה, מנסה בכוחות מאוד מצומצמים לקחת אחריות בנושא הילדים.
עדי אזוב: כתוצאה מכך יש התפתחויות בשני כיוונים.
עדי אזוב: כיוון אחד הוא עידוד הרשמת ילדים מעל גיל שלוש בגנים הקיימים.
עדי אזוב: כפי שצויין, בשכונות שהן שכונות שיקום חל חוק חינוך חינם מגיל שלוש, ולכן מאוד עודדנו את הרשמת ילדי העובדים הזרים בגנים אלה, ואכן נפתחות שתי כיתות גן, החל בראשון לספטמבר, בגנים שהיו בעבר פעילים בחצר בית ספר ביאליק.
עדי אזוב: יהיו בגנים אלה בסך הכל שבעים ילדים בשתי כיתות גן, ויש כבר חמישה עשר ילדים נוספים שנמצאים ברשימת המתנה.
תמר גוז'נסקי: האם אלה גנים של ילדי עובדים זרים בלבד?
עדי אזוב: כרגע הנרשמים הם רק ילדים של עובדים זרים.
עדי אזוב: שבוע שעבר התקיים דיון במשרד החינוך, אשר עסק באופי של הגן ובהתאמה לצרכים המיוחדים של הגנים.
עדי אזוב: זה בנוגע לילדים מעל גיל שלוש.
עדי אזוב: לגבי ילדים בגילאי אפס עד שלוש אנחנו נמצאים באיזה שהוא תהליך של תחילת תכנון, תחילת חשיבה, יחד עם משרד העבודה והרווחה, בעקבות יוזמה של המשרד ושל מוטי וינטר.
עדי אזוב: בקרוב אמורה להתקיים ישיבה בנושא, כאשר התכניות העומדות על הפרק הן פיתוח אשכול משפחתונים לילדים, הקמה של מעון יום, והבסיס לכל זה הוא חשיבה לסקר, גם סקר צרכים וגם איסוף נתונים מספריים, החסרים לנו בעבודה עם העובדים הזרים.
תמר גוז'נסקי: מאחר וידוע שיש אלף מאתיים ילדים המטופלים בטיפות חלב, יש לך מספר ואת יכולה לקבל את חלוקת הגיל.
עדי אזוב: אכן קיימים נתונים מטיפות חלב ומגני הילדים נכון להיום.
תמר גוז'נסקי: הרעיון היה לעזור לקהילות להקים גנים, כשהגנים יהיו שלהם ואנחנו נסייע בהקמתם.
עדי אזוב: במסגרת ההצעות שאנחנו רוצים לעבד עם משרד העבודה והרווחה, קיים גם רעיון שיתבסס על משאבים של הקהילה, בחיבור עם העירייה.
עדי אזוב: זו אפשרות שאנחנו כוללים בהצעות שאנחנו רוצים לפתח עם משרד העבודה והרווחה.
תמר גוז'נסקי: הצעות אלה נוגעות לילדים עד גיל שלוש.
תמר גוז'נסקי: מה קורה מגיל שלוש ומעלה?
עדי אזוב: לגבי ילדים מגיל שלוש אנחנו לא יודעים כרגע.
עדי אזוב: נירה קדמן העלתה הצעה שאולי הסייעות בגנים יהיו מהקהילה הזרה.
עדי אזוב: באותם כיתות גן מדובר על יום לימודים ארוך.
עדי אזוב: עד אחת ועשרים זה יהיה גן, ומאחת ועשרים זו תהיה מועדונית.
עדי אזוב: זאת מתוך תפיסה שגן שיהיה רק עד אחת ועשרים בעצם לא יענה לצרכים של הקהילה, ואין אפילו טעם לפתוח אותו.
עדי אזוב: בסקר קטן שעשינו בקרב ההורים בנושא השעות ענו בין חמישים לשישים אחוז מהנשאלים שמסגרת שתעבוד עד שעה ארבע תספק את צרכיהם.
נירה קדמן: באגף לחינוך קדם יסודי נכנסנו לתמונה בזכות קב"סית של עיריית תל אביב, ארנונה זהבי.
נירה קדמן: למעשה זאת היתה ההיכרות הראשונה שלי עם הנושא.
נירה קדמן: אני אחראית באגף על אוכלוסיות בעלות צרכים ייחודיים ועכשיו ילדים אלה נוספו לרשימה.
נירה קדמן: אחד הדברים שהצענו באותה פגישה לגבי שני הגנים שעבדו בבית ספר ביאליק היה קודם כל להתחבר לידע שיש בבית ספר ביאליק בקליטת ילדים של עובדים זרים, כך שהגנים יעבדו בשיתוף עם בית הספר, בגישה הרב תרבותית.
נירה קדמן: בגישה זו המטרה לאפשר לילדים לשמר את שפתם ותרבותם, לחגוג את החגים שלהם יחד עם היכרות של החגים שלנו, ובעצם לתת את הכבוד ואת המקום לתרבות שלהם.
נירה קדמן: רוב התכניות שאנו מפעילים בגנים בעצם מתאימות גם לילדי עובדים זרים.
נירה קדמן: צריך רק לעשות את ההתאמה התרבותית.
נירה קדמן: אבל התכניות מתאימות, כי הם תכניות ילדיות, כך שזאת לא תהיה בעיה.
נירה קדמן: לגבי הגנים שלא יהיו בבית ספר ביאליק, יש לנו אנשים שאנחנו הכשרנו, יצא מכרז, ובצוות המכרז תשב גם אמירה, מנהלת בית ספר ביאליק.
נירה קדמן: המטרה היא להציג את התפקיד הזה כתפקיד אתגרי, לאתר גננות שידעו עוד שפות מבין שפות הילדים, וזה יהיה משהו שאנחנו נלווה אותו, ובעצם יהיה פיילוט שממנו נלמד בכדי להעביר את התכנית למקומות נוספים.
נירה קדמן: לגבי הגננות בגנים האחרים, אנחנו נלווה אותם בהדרכה.
נירה קדמן: במחלקה שלי יש בנות שלמדו את הגישה הרב תרבותית, שאמנם נועדה לקליטת עלייה אבל הרבה מרכיבים שלה יתאימו גם לעבודה בגנים של עובדים זרים, כי מדובר בעניין התרבותי, בשימור, ההיכרות, והשילוב התרבותי הזה.
תמר גוז'נסקי: מה לגבי תכניות לגנים של הקהילה שיפעלו בעזרתכם, התכניות עליהם דיבר ד"ר יוסי לוי?
נירה קדמן: למעשה אני לא ידעתי על קיומם התכניות האלה.
נירה קדמן: אני אישית, ואינני יודעת אם זו דעת משרד החינוך, תומכת בהפעלתם.
נירה קדמן: יש הרבה עמותות שמקימות גנים, ולמעשה עובדות בשיתוף איתנו, ואנחנו שמחים לתת את הכלים ואת המדריכים ואת כל חומרי הלמידה וההוראה הנדרשים.
נירה קדמן: זאת אומרת סיוע יהיה להם.
נירה קדמן: אין לנו תחרות, ולהיפך, במצב הזה יכול להיות שאפילו נעודד את זה.
עדי אזוב: ברצוני להוסיף מילה בנושא זה.
עדי אזוב: אנחנו באמת חשבנו שילדים מעל גיל שלוש, מכיוון שיש להם כבר פתרון במערכת הקיימת, הרי שמטרה היא לשלב אותם כמה שיותר במערכת הקיימת.
עדי אזוב: ובהקשר זה חשבנו שהפתרון של שימוש בכוחות של הקהילה עצמה יהיה מתאים יותר דווקא לגילאים של אפס עד שלוש, עבורם אין פתרון במערכת הקיימת ואין מסגרות שיכולות לקלוט אותם.
עדי אזוב: לגבי תכניות האלה אנחנו נמצאים כרגע בשלבי עבודה עליהם עם משרד העבודה והרווחה.
עדי אזוב: אנחנו באמת רוצים להשקיע בתחום הזה ולנצל את הכוחות שיש לקהילה בגילאי אפס עד שלוש.
עדי אזוב: מעבר לזה, כמובן שאנחנו ממשיכים בפרוייקטים של חיזוק הגנים הקיימים.
עדי אזוב: בדיוק היום אנחנו מסיימים סדנת הכשרה של שנה, בשיתוף סמינר הקיבוצים שהתקיימה במכללת ביאליק.
חגאי יהודאי: שמי חגאי יהודאי ואני עובד במינהל הפדגוגי.
חגאי יהודאי: אני אמור לרכז משנת הלימודים הבאה את הטיפול בנושא במקום שרה אשכנזי.
חגאי יהודאי: אני כמובן מצטרף למה שנאמר, ננסה לעשות אינטגרציה של כל הגורמים במשרד החינוך כדי ללכד את השורות.
חגאי יהודאי: נושא נוסף שלא עלה בדיון, שאינו קשור לגילאים האלה בדיוק, אבל אנחנו נערכים לגביו, הינו נושא פנימיות היום, שאנחנו מנסים להרחיב אותו השנה, ואנחנו פתוחים להידברות לגבי הצרכים של הגילאים המוקדמים יותר.
חגאי יהודאי: אני אבקש לנסות לפתח ולהרחיב את הנושא.
חגאי יהודאי: מעבר לכך אנחנו עומדים בקשר דרך המחוז.
נירה קדמן: הרעיון של סייעת מתוך הקהילה נתקל בבעיה של היתר עבודה.
נירה קדמן: נשאלת השאלה האם יש איזה שהם פתרונות לתת להם, אישור זמני לעבודה, או פתרון אחר, מאחר והדבר באמת יכול לסייע לעבודה טובה של הגננת עם ההורים ובקשר עם הקהילה.
נירה קדמן: לנו באגף לא היה פתרון בישיבה שקיימנו לבעיה זו.
רמי אדוט: יש לפנות בנושא זה לבתיה כרמון.
רמי אדוט: אם היא, או הממונים עליה, יקבלו פנייה בנושא, לא מחברה פרטית אלא ממשרד החינוך, המבקשת לתת אשרות עבודה, הדבר אפשרי בלי שום בעיה.
רמי אדוט: הם יכולים לתת אשרת עבודה, הם יכולים לתת אפילו תושבות או אפילו אזרחות.
רמי אדוט: זה פשוט.
רמי אדוט: זה תלוי אך ורק בהחלטה שלהם.
תמר גוז'נסקי: אם מבקשים עבור שניים שלושה שמות ספציפיים אשרת עבודה, בנימוק שזקוקים לאנשים שמדברים את השפה, לצורך עבודה מסויימת, יתכן וניתן לעשות זאת.
תמר גוז'נסקי: .
תמר גוז'נסקי: האשרה הזאת הרי מוגבלת בזמן, זו לא אשרה לכל החיים.
נירה קדמן: בצהרון זאת התקופה שהשפה היא אחד הדברים הקריטיים בהתפתחות של הילדים.
תמר גוז'נסקי: ילדים יכולים לדבר במספר שפות, לא זו הבעיה.
תמר גוז'נסקי: אלא שקשה להם כשאף אחד לא מבין שום דבר בשפת האם שלהם.
נירה קדמן: גם לקשר עם ההורים הדבר מאוד משמעותי.
תמר גוז'נסקי: לכן מדובר בהצעה הזו, ואם יהיו לכם קשיים בנושא אני מוכנה לעזור.
תמר גוז'נסקי: אדם ללא רישיון עבודה אסור להעסיק בכל מקרה, ומשרד החינוך לא יכול להעמיד פנים שהוא לא רואה ולא יודע.
תמר גוז'נסקי: גם העירייה היא גוף ציבורי.
תמר גוז'נסקי: כמובן אם העירייה מעסיקה קבלן לצורך עבודה מסויימת והקבלן עושה דבר לא חוקי והעירייה לא יודעת, אז היא לא יודעת.
תמר גוז'נסקי: אבל אני לא חושבת שבגן אנחנו יכולים להגיע למצב כזה.
תמר גוז'נסקי: אפשר לבדוק בקהילה האם יש נשים שיש להם מעמד חוקי כלשהו בארץ, מסיבה זו או אחרת.
תמר גוז'נסקי: ישנם כל מיני מצבי ביניים.
תמר גוז'נסקי: אפשר לבדוק אפשרויות שונות, ובלבד שהגן ייפתח.
טליה מבור: שמי טליה מבור, מהמועצה לשלום הילד בכובע אחד ובכובע שני זה מרשת האירגונים למען ילדים צעירים בישראל.
טליה מבור: אני מבינה שרוב השיחה עד כה נגעה לילדי עובדים זרים באיזור תל אביב.
טליה מבור: ברצוני לדעת האם יש איזה שהם נתונים, ומי מרכז נתונים על ילדי עובדים זרים בפריפריה.
טליה מבור: אני מצפון הארץ וידוע לי שיש בצפון הרבה מאוד ילדים.
חגאי יהודאי: יש לי נתונים חלקיים הנכונים לדצמבר שנה שעברה.
חגאי יהודאי: יש במחוז ירושלים שבעה ילדים, מחוז מרכז מאה ועשרה, במחוז דרום ארבעים, במחוז צפון שלושים, ובמחוז חיפה שלושים.
חגאי יהודאי: בבתי ספר מוכרים שאינם רשמיים יש מאה ושמונים, ובירושלים תוספת עוד שבעים וחמישה.
חגאי יהודאי: מדובר בילדים שנמצאים במערכת החינוך, שאין להם תושבות.
חגאי יהודאי: ילדים לא יהודים, שלא נולדו בארצות הברית, קנדה או מערב אירופה.
חגאי יהודאי: אבל אלה נתונים בהחלט לא בדוקים.
תמר גוז'נסקי: שאלתה של טליה היתה האם משרד החינוך, מלבד שיתוף הפעולה הפורה והחשוב עם עיריית תל אביב, מקיים שיתוף פעולה עם מישהו אחר.
תמר גוז'נסקי: למשל באילת, לפי הערכה, שמענו שיש כמאה וחמישים ילדים.
תמר גוז'נסקי: מתוכם עשרים ילדים נרשמו לביטוח בריאות.
תמר גוז'נסקי: רוב הילדים של עובדים זרים הם ילדים צעירים.