GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד הרטום: אם אינני מדווח עד התאריך בנובמבר שהם קובעים אותו, אז איני יכול לדווח.
דוד הרטום: הם אומרים לי כך: אם זאת הוצאה של שנת 2001, איני יכול לדווח עליה באחד בינואר.
דוד הרטום: אם היה לי סעיף תשלום שכר למשל, משלמים אותו עד שאתה מקבל את הדוח של המזכירות.
דוד הרטום: אומרים לך: לא, אתה לא יכול לדווח עליו ב- 2002, כי הוא הוצאה של 2001.
דוד הרטום: אבל אתה אינך יכול גם לקבל את הכסף עכשיו, כי דיווחת עליו אחרי אותו תאריך שהם קבעו.
: האם אין הם יודעים איך משלמים שכר?
דוד הרטום: יש דברים של תקציבי פעולות.
דוד הרטום: אתה מעסיק אנשים שמקבלים שכר, אתה צריך להגיש את הדוח שלהם.
: כמה מכסות ילדי רווחה יש לכם?
דוד הרטום: יש לנו 430 מכסות ילדי רווחה.
: בעיריית אשדוד כתוב 504!
דוד הרטום: יש לנו 434, ו- 430 מנוצלים.
: מה ההבדל בין המספר הזה לבין המספר של השנה שעברה?
דוד הרטום: אני חושב שהחלוקה הייתה שהתוספת התחלקה לפי מה שהיה בשנים הקודמות.
: יש לכם בנוסף לזה עולים - 500.
דוד הרטום: חלקי את זה ב- 12 - זה 42.
יצחק אלישר: אנא, אם מותר לי לתקן: כל המספרים הם נכונים, אבל הוא שכח להגיד שיש עתודות בכל מחוז.
יצחק אלישר: את העתודה אנחנו מחלקים מייד, איננו מחכים ליוני-יולי.
יצחק אלישר: אנחנו מחלקים את זה לתחילת השנה.
דוד הרטום: הדבר הזה אינו מאפשר תכנון נכון של השירות.
דוד הרטום: אם אינני יודע כמה אני מקבל - חלק אני מקבל באיחור, ואת התוספות אני מקבל עוד יותר באיחור - כי אז אין אפשרות בכלל לתכנן את השירות.
דוד הרטום: הילדים שאנחנו רוצים שבאחד בספטמבר ילכו למעונות היום, למעשה אנחנו צריכים לעבוד על זה באפריל ובמאי.
דוד הרטום: כשהם באים למעונות אינם מקבלים אותם, כי אין להם עדיין האישור.
דוד הרטום: יש בהחלט הרבה ילדים שזקוקים להיות במעונות ואינם מגיעים למעונות מפני שאתה אינך יודע מה התמונה קדימה.
דוד הרטום: אותו הדבר לגבי כל הסעיפים, למשל הפנימיות.
דוד הרטום: הפנימיות התחילו ב- 1 בספטמבר.
דוד הרטום: השנה היו לנו מאתיים שלושים וכמה מכסות לפנימיות.
דוד הרטום: קיבלנו הודעה: יש לכם בשנה הבאה 186 מכסות, זאת אומרת - 45 פחות מאשר השנה הקודמת.
דוד הרטום: למטה כתוב: "זה לפני ...".
דוד הרטום: הילד נמצא כבר בפנימייה, האם אני צריך להוציא אותו היום?
דוד הרטום: לא נדבר על זה שיש לי 45 ילדים בהמתנה היום שעברו את כל הוועדות - אבל אותם הילדים שנמצאים!
דוד הרטום: בא אליי הגזבר ואומר לי: איך בספטמבר אתה קלטת את ה מאתיים שלושים וכמה ילדים.
דוד הרטום: אני אומר לו: אבל כתוב: לפני ...
דוד הרטום: הוא אומר לי: האם אתה מוכן לסכן את שכרך?
דוד הרטום: איך אתה נוטל את האחריות על הדבר הזה?
דוד הרטום: זאת אומרת שאני אינני יכול לתכנן את השירותים.
דוד הרטום: אינך יכול להחליט לאיזה ילד אתה נותן את המענה.
דוד הרטום: מה שקורה הרבה פעמים, שילד שעומד על הגבול ויכול להיות שהיה נכנס לאמת מידה אחרת, אתה רושם אותו שם.
דוד הרטום: לעומת זאת ילד אחר שבהחלט היה זקוק לזה אינו מגיע כלל.
דוד הרטום: אם התמונה היא נכונה או לא - אני חושב שהתמונה היא מעוותת.
: כמה זמן הילדים נחשבים עולים?
: ב- 3 השנים הראשונות לשהותם בארץ?
דוד הרטום: לא, לא.
דוד הרטום: במשרד העבודה והרווחה - 10 שנים, 9 שנים.
קריאה: אבל לא במשרד הקליטה.
: הוא מדבר על ילדים אתיופיים, והעלייה מאתיופיה איננה רלוונטית עכשיו.
: לכן לא הבנתי איך הם נחשבים עולים, אלא אם כן זה 9 שנים.
יצחק אלישר: בסכומים אתה מדבר עכשיו?
יצחק אלישר: במכסות לעולים?
דוד הרטום: בתקציב של העולים בבאר שבע יש 700 מכסות, ובאשדוד - 500 מכסות.
יצחק אלישר: ההבדל בין אשדוד לבאר שבע הנו שתקצבנו את אשדוד ב- 42 מכסות לעולים ואת באר שבע ב- 51 מכסות.
יצחק אלישר: ההבדל הוא ב- 9 מכסות - זה הכל.
דוד הרטום: אני לא מאוד בטוח בנושא הזה של הנתונים.
דוד הרטום: עוד נושא אחד שקשור לילדים שנמצאים במעונות: יש דבר שנקרא: "פרוייקט שילוב".
דוד הרטום: אלה ילדים שנמצאים במסגרת רגילה במעונות היום ומקבלים שם סייעת, כדי שיוכל להיות שם.
דוד הרטום: אנחנו גמרנו את כל התקציב השנתי.
דוד הרטום: בהתחלת השנה ידעתי אילו גחמות יהיו במשך השנה.
דוד הרטום: כל הילדים שנכנסו לשם נכנסו לפי ועדה משותפת של משרד העבודה והרווחה.
דוד הרטום: אלה ילדים בין של השיקום ובין של הפיגור.
דוד הרטום: עבדנו בדיוק לפי זה.
דוד הרטום: בראשית אוגוסט נגמר התקציב לנושא הזה.
דוד הרטום: אנחנו בדילמה ב- 1 בספטמבר לתת לאותם 50 ילדים באשדוד להיכנס למעונות היום או לא להיכנס.
דוד הרטום: האם להחזיק אותם שם?
דוד הרטום: התקציב נגמר!
דוד הרטום: אני אומר עוד היום, ב- 14 באוקטובר כששנת הלימודים התחילה בספטמבר, אין עוד שום אישור.
: והיכן הילדים?
דוד הרטום: הילדים, על סיכון שלנו, נמצאים בתוך המסגרות.
דוד הרטום: אנחנו אחרי הרבה דיבורים עם משרד העבודה והרווחה הודענו להם שהחל מיום ראשון הקרוב אף ילד יותר לא יהיה במסגרות האלה.
דוד הרטום: מי אני בעצם, שאני יכול להדפיס 250,000 שקל בעיריית אשדוד כדי לכבד החלטות של ועדות של המדינה.
דוד הרטום: אם ההחלטות האלה אינן מלוות באישור תקציבי, כי אז בכלל שלא יתעסקו בנושא הזה.
דוד הרטום: אני שואל עוד פעם אחת: זה 50 ילדים, או ארבעים וכמה אימהות שיכולות לצאת לעבודה, כי אותו ילד מפגר או נכה נמצא במעונות, ואלה גם ארבעים וכמה סייעות שעובדות שם.
דוד הרטום: את כל הסייעות צריך לשלוח הביתה, והילדים האלה יהיו בבית יחד עם האם שלא תוכל לצאת יותר לעבודה.
דוד הרטום: האם הדברים האלה תוקצבו במשרד העבודה והרווחה או לא?
: גברת בראון, האם תוכלי לענות על השאלה הזאת?
יהודית בראון: אין זה שייך אלינו - זה אגף אחר.
דוד הרטום: אנחנו הוצאנו מכתב למשרד העבודה והרווחה, שהחל מיום ראשון הקרוב ילדי השילוב לא יהיו יותר במעונות.
מוסא אבו סהיבן: אני שומע את החברים כאן מדברים באמת בכאב עמוק וגדול.
מוסא אבו סהיבן: אני לא רק מנחם את עצמי בדבר הזה, אלא אני רוצה גם להיות שותף בעניין קידום הילד במדינת ישראל בכלל.
מוסא אבו סהיבן: המגזר הבדואי, שהוא מגזר מקופח, ובמיוחד באוכלוסיות מרובות ילדים כמו ביישוב רהט.
מוסא אבו סהיבן: הגידול הוא 4.5%, ואם אנחנו מדברים על 3 השנים האחרונות, יש לנו כמעט 4000 ילדים כאלה.
מוסא אבו סהיבן: 30% אולי הולכים לגני ילדים שהעירייה לפני 2-3 שנים הקימה.
מוסא אבו סהיבן: היום ישנם כמעט 70% שאין להם מסגרות.
מוסא אבו סהיבן: מלבד זאת, 98 ילדים שהם ילדי רווחה שאושרו להם מכסות מתוך 245 שביקשו.
מוסא אבו סהיבן: אני שומע מכסות שאין איפה לקחת, ומחזירים אותם בחזרה.
מוסא אבו סהיבן: הדברים האלה באמת מפתיעים אותי מאוד.
מוסא אבו סהיבן: השנה הגדילו בסך הכל 4 מכסות.
: האם 4 המכסות האלה הן מתוך 1000 המכסות?
מוסא אבו סהיבאן: אנחנו, בעיריית רהט, הגענו למצב כזה שאת נושא הרווחה אנחנו לא יכולים לתת יותר.
מוסא אבו סהיבאן: אין לרהט 25% - אין לה הכנסות.
מוסא אבו סהיבאן: רהט הנה ישוב עני, תמיד תופס מקום ראשון באבטלה ובעוני, ואין לה אפילו לגבות ארנונה של מגורים.
מוסא אבו סהיבאן: אני רוצה להגיד בוועדה הזאת, גם בפנייך, שאם העניינים האלה לא יסתדרו עד סוף השנה, את מחלקת הרווחה נעביר למשרד העבודה.
מוסא אבו סהיבאן: אין לנו כוחות בשביל הדבר הזה.
מוסא אבו סהיבאן: אין אנו יכולים לעמוד מול התושבים.
מוסא אבו סהיבאן: זאת אוכלוסייה בעייתית ביותר שעוברת שינויים דרסטיים באורח החיים שלה.
מוסא אבו סהיבאן: זה לא שהם באו ממקום עירוני - הם באו ממדבר ועוברים תהליך חדש, וכמובן שיש בעיות גדולות מאוד שאפילו עולות על אלה של אשדוד, רחובות ובאר שבע.
: האם אצלכם יש מעונות-יום או רק משפחתונים?
מוסא אבו סהיבאן: יש לנו משפחתונים; יש לנו גם מועדוניות.
: האם מעונות-יום אין לכם?
מוסא אבו סהיבאן: אנחנו עובדים על פתיחת שני מעונות יום.
: עירוניים?
סלמאן אל עסאם: ויצ"ו תפעיל אותם.
: מתי הם ייפתחו?
מוסא אבו סהיבאן: האם את יודעת למה אין מפעילים את אחד המעונות?
מוסא אבו סהיבאן: אין כסף למזגנים.
: האם הבניין כבר ישנו?
מוסא אבו סהיבאן: כן, הבניין מוכן.
מוסא אבו סהיבאן: המצב הוא קשה מאוד.
מוסא אבו סהיבאן: מנהל המחלקה תכף ייתן לכם גם פרטים.
סלמאן אל עסאם: זה נשמע כאילו 1000 מכסות פותרות את הבעיה, אבל מסביב ל- 1000 המכסות יש עוד הרבה דברים, כשמדברים על יישוב כמו רהט.
סלמאן אל עסאם: לגבי רהט, כשאנחנו מקבלים מכסות חדשות, אנחנו מדברים בעצם על סידור ילדים במשפחתונים, כי בשלב הזה זאת האופציה היחידה שעומדת לרשותנו.
סלמאן אל עסאם: למשפחתונים צריך הכשרה של נשים שאין לנו אותן.
סלמאן אל עסאם: צריכים להכשיר נשים שיעמדו באמות המידה של משרד העבודה והרווחה, וזאת עוד עלות.
: מדוע?
: האם אתם אלה המכשירים, או משרד העבודה והרווחה?
סלמאן אל עסאם: או שהן עושות את זה בעצמן או שצריך להפנות אותן למשרד העבודה והרווחה, שפותח קורסים כשיש לו תקציבים.
סלמאן אל עסאם: בדרך כלל הנשים עושות את זה בכוחות עצמן.
סלמאן אל עסאם: משרד העבודה והרווחה לא פעם מקשיח את אמות המידה, ואז אין מאפשרים פתיחת משפחתונים לפי הדרישות בשטח.
סלמאן אל עסאם: אמות המידה ביישוב כמו רהט הן בעצם דרישות "בשמיים" ביחס לאוכלוסייה הזאת.
סלמאן אל עסאם: הם אינם ערוכים לזה.
סלמאן אל עסאם: זאת הוצאה כספית לגבי משפחה שמפעילה אצלה משפחתון.
סלמאן אל עסאם: המשפחה בעצם איננה יכולה לעמוד בהוצאה, ואנחנו מנסים ככל האפשר ללכת ולמצוא אנשים שיש להם כסף שבמקרים רבים אינם עונים על הצורך של אותם ילדים.
סלמאן אל עסאם: כי נניח שאנחנו מוצאים אישה מאזור מסוים, בעצם באותו אזור יכול להיות שאין ילדים נזקקים.
סלמאן אל עסאם: אבל באזור אחר שיש בו הרבה מאוד ילדים נזקקים אנחנו איננו מוצאים מועמדת מתאימה, ואז איננו מספקים את הצורך.
סלמאן אל עסאם: בכל זאת אנחנו משתדלים, ולמרות הכל יש לנו חסר רב במשפחתונים.
סלמאן אל עסאם: במשפחתונים הקיימים היום יש לנו חסר בכוח אדם מקצועי, כי צריך רכזת משפחתונים שתפקח על פעילות אותם משפחתונים.
סלמאן אל עסאם: בינתיים הרשות המקומית מממנת חצי תקן על חשבונה.
סלמאן אל עסאם: משרד העבודה והרווחה לא תיקצב.
: האם משרד העבודה פתח משפחתונים בלי רכזת?
סלמאן אל עסאם: המשפחתונים הם משולבים, משפחתונים של עבודה ורווחה ביחד.
סלמאן אל עסאם: אנו איננו מפרידים בין שני הדברים.
סלמאן אל עסאם: יש לנו חסר בחצי משרה של רכזת משפחתונים.
יצחק אלישר: מתוקצבים 100,000 שקל - מרכזת משפחתונים ברהט.
יצחק אלישר: אתם ניצלתם בסך הכל בתקציב שלכם…
מוסא אבו סהיבאן: זאת בדיוק הבעיה.
מוסא אבו סהיבאן: יש להם תקצוב של 100,000 שקל.
מוסא אבו סהיבאן: 100,000 שקל מדברים על רכזת וחצי, ותעשה את החשבון: האם זה מכסה משרה וחצי?
מוסא אבו סהיבאן: יש לנו משרה וחצי של רכזת משפחתונים, ויש לנו 45 משפחתונים.
מוסא אבו סהיבאן: בדוק אם זה בדיוק עונה על הצרכים.
מוסא אבו סהיבאן: יש לנו חסר של חצי תקן עובדתית, על אף הנתון שאתה מסרת.
סלמאן אל עסאם: בו בזמן יש לנו ילדים בהמתנה.
סלמאן אל עסאם: לפני ימים אחדים התבשרנו על תוספת של 4 מכסות למשפחתונים, ובמקביל לאותו מסמך, יחד אתו במעטפה אחרת, נתבשרנו על קיצוץ של 54,000 שקלים מתקציב ילדים בסיכון.
סלמאן אל עסאם: אני איני יודע משום מה הקיצוץ הזה על אף שאנחנו נמצאים בחריגה של 3 ילדים.
סלמאן אל עסאם: המפקחת יודעת, אני ישבתי עם המפקחת שלנו שבועיים לפני כן, העברתי לה את הרשימות.
סלמאן אל עסאם: כל מה שעשיתי היה על דעת הפיקוח.
סלמאן אל עסאם: ישבתי אתה אחר כך והיא אומרת לי: זה לא על דעתי.
סלמאן אל עסאם: זה קיצוץ סופי.
סלמאן אל עסאם: איפה יש התייחסות לצרכים שלנו?
סלמאן אל עסאם: הם מתייחסים כאילו שאין לנו נתונים.
סלמאן אל עסאם: יש לכם הנתונים, אבל הם לא הוקלדו אצלכם במשרד העבודה והרווחה.
סלמאן אל עסאם: אני נתתי את הנתונים בזמן, ואתה לא דאגת להקליד אותם - זו בעיה שלך, לא שלי.
סלמאן אל עסאם: הבעיה שלי שיש לי ילדים בפועל, אתה כאילו אינך רוצה להכיר בהם.
: מלבד אלה שמסודרים?
סלמאן אל עסאם: כולל.
סלמאן אל עסאם: אנחנו לקחנו את הקבוצות הקשות ביותר של ילדים.
סלמאן אל עסאם: ילדים של אנשים חולים, ילדים של מתמכרים למיניהם, ילדים של משפחות מצוקה עמוקה, משפחות של הורים גרושים, משפחות שחיות מגמלת אבטחת הכנסה ומשפחות ברוכות ילדים.
סלמאן אל עסאם: כשאנחנו מדברים על משפחות ברוכות ילדים, אנחנו מדברים על 9 ילדים ומעלה.
סלמאן אל עסאם: אני מבקש באמת לבדוק את הנתונים - זה הועבר בדיוק באחד בדצמבר 2000.
סלמאן אל עסאם: אין שום התייחסות לנתונים שלנו; אין שום התייחסות לצרכים של היישוב.
סלמאן אל עסאם: התוספת של 4 מכסות 'לא תעלה ולא תוריד'.
: מר יצחק אלישר, הואל נא להסביר לנו כמה מכסות תוספת קיבלת, ואיך חילקת את זה בין היישובים?
יצחק אלישר: אני מרכז שירות ילד ונוער במחוז ירושלים.
יצחק אלישר: קודם כל שיהיה ברור שאני 'מתחבר' לכל מה שהאנשים אמרו כאן.
יצחק אלישר: יש מצוקות קשות אמיתיות, אין בכלל מה להתווכח.
יצחק אלישר: אני אישית באופן קבוע פועל כמיטב יכולתי לעשות כמה שיותר ולבקש כמה שיותר מכסות מהנהלת השירות.
יצחק אלישר: אני מדי פעם מצליח לעשות זאת.
: כמה מכסות יש במחוז שלכם?
יצחק אלישר: לגבי מעונות יום?
יצחק אלישר: היום יש לנו במחוז בסביבות 4100 מכסות.
: חודשי - 4089.
יצחק אלישר: חודשי- 4099.
יצחק אלישר: אני עכשיו קיבלתי עוד 160 מכסות למעונות יום, וחילקתי בחלק מהלשכות שאני יודע שיש בהן מצוקה, חילקתי גם לרהט.
יצחק אלישר: לא שדי במה שקיבלתם - מגיע לכם הרבה יותר, אבל זה מה שיכולתי לתת.
יצחק אלישר: היו לשכות שהיו בגירעון גדול ביותר, כמו עיריית ירושלים ועיריית באר שבע.
יצחק אלישר: לגבי אשדוד אני רוצה להדגיש שאני מזה 4 שנים מבקש שירות לנוער, ומעולם הם לא פנו אליי ואמרו לי שיש להם בעיה במעונות יום.
יצחק אלישר: בבקשה להיות מאוד מדויקים, מר דוד.
יצחק אלישר: אף פעם, לא אתה, לא מר זכריה ולא הגברת חוה אמרתם לי שיש בעיה של מעונות יום ולא נעניתי.
יצחק אלישר: אתה יכול לשאול לשכות אחרות - עכשיו כיסיתי בעיריית ירושלים 40 מכסות למעונות יום.
יצחק אלישר: הם אף פעם לא פנו.
יצחק אלישר: אני יודע שיש בעיה בפנימיות; אני יודע שיש בעיה במועדוניות.
יצחק אלישר: אף שנה מאז שאני מרכז השירות לא פנו ואמרו לי: יש בעיה במעונות היום.
יצחק אלישר: בבקשה פנו ותבקשו.
יצחק אלישר: בדרך כלל אתם גם אינכם מנצלים את מה שיש לכם -סליחה, אני חייב לומר זאת.
יצחק אלישר: הם אינם מנצלים מה שיש להם גם במעונות היום.
יצחק אלישר: אין זה עניין של מצוקות.
יצחק אלישר: אני במקרה התקשרתי לאחת הלשכות באשדוד, ואמרה לי הגברת גלית: אני כך וכך במצוקה.
יצחק אלישר: שלחתי לכם ישר 5 מכסות.
יצחק אלישר: אני פניתי, לא אתם פניתם!
יצחק אלישר: אינני אומר שהמצב טוב - הוא רחוק מזה.
: לפי מה שאתה מסרת, אתה קיבלת תוספת של 4% במספר המכסות.
יצחק אלישר: קיבלתי בסביבות מאה ששים וכמה עד סוף השנה הזאת.
: 160 ביחס ל- 4000 זה 4%, נכון?
: המכסה השנתית גדלה ב- 7%.
: איך קרה שמחוז נגוע באבטלה ובמצוקה כל כך גדולות כמו המחוז שלכם מקבל בערך חצי מהתוספת שקיבלו באופן ארצי?
יצחק אלישר: אני יכול לתת הסבר מסוים.
: זאת הסיבה שביקשנו את החלוקה לפי מחוזות ולפי ישובים.
: מדוע מחוז הדרום קיבל תוספת של 4%, בעוד התוספת הארצית היא 7%?
: מדוע הדרום קיבל פחות כמעט בחצי מהתוספת הארצית?
: לפי מה?
: במקום 160 מכסות הם היו צריכים לקבל לפחות 300 מכסות.
: מדוע לא נתתם להם תוספת של 300 מכסות פרופורציונלית למה שיש להם?
: לכן אני רציתי להבין את ההגיון שבדבר.
יהודית בראון: צריך מאוד להיזהר עם המספרים האלה.
יהודית בראון: אני אינני מתמצאת בזה 100%, אבל יש להניח שאף אחד לא עשה 'דווקא'.
: אני אינני רוצה לספר על "דווקא", ואני לא חשדתי באף אחד, במניעים שלו, ואני לא פירטתי שום מניע.
: רק ברהט מדברים על 150 ילדים במצוקה קשה ביותר, והם מקבלים תוספת של 4 מכסות!
: 4 מכסות מתוך 100 מכסות הן 4%.
: זאת אומרת שבמחוז הדרום לקחו את התוספת של 4% וחילקו - כל אחד קיבל 4%.
: אין לי טענות במיוחד למחוז, אבל אני מנסה להבין את ההגיון - איך חילקתם את התוספת, ומדוע למחוז הדרום נתתם רק תוספת של 160 מכסות במקום לתת להם תוספת של 300 מכסות.
: וזה אם הם היו מקבלים לפי האחוז הארצי, בזמן שהם במצוקה כל כך קשה, והייתם צריכים להוסיף להם תוספת ולא לתת למרכז הארץ ולא לתת למקומות בהם אנשים מסתדרים יותר טוב.
: אין זה משנה אם מדובר באוכלוסייה הבדואית או באוכלוסייה של עולים או מובטלים.
: האם איננו יודעים איפה נסגרו מפעלים בשנה האחרונה?
: מה, זה סוד?
יהודית בראון: אלה דברים שאנחנו צריכים לבדוק אותם.
יהודית בראון: אני איני סבורה שזה בדיוק כך.
יצחק אלישר: אני רוצה רק לדייק.
יצחק אלישר: נדמה לי שחלק מהמכסות היום הומרו לטובת המעון האבטחתי.
יצחק אלישר: אנחנו עומדים לפתוח עכשיו בימים הקרובים מעון אבטחתי נוסף במחוז באשקלון.
יצחק אלישר: יכול להיות שעשו המרה של חלק מהמכסות.
יצחק אלישר: כל מחוז קיבל היום עוד מעון אבטחתי, נוסף מעבר למה שיש לנו.
: אילו היו שואלים אותך כמה מכסות לפעוטות בסיכון במעונות יום אתה צריך באופן דחוף כתוספת למחוז שלך?
יצחק אלישר: אני צריך לפחות 250 מכסות כדי לענות על הצרכים הדחופים המיידיים.
יצחק אלישר: אני רוצה רגע לענות לו לגבי המשפחתונים ברהט.
יצחק אלישר: אנחנו משתדלים להקפיד על הרמה הנדרשת בכל המשפחתונים.
יצחק אלישר: אני יודע שבמגזר הבדואי אין מעון יום.
יצחק אלישר: אנחנו 'הולכים' בעיקר על המועדונים הקטנים, כמו מועדונים ביתיים ומשפחתונים.
יצחק אלישר: אנחנו משתדלים עד כמה שאפשר שתהיה רמה נאותה לילדים.
יצחק אלישר: במגזר הבדואי, לצערי הרב, יש לא מעט משפחתונים שהמצב התברואתי שם הוא לא טוב, הוא לא תקין.
יצחק אלישר: אנחנו לא מזמן עצרנו את הפתיחה של המשפחתונים בכסייפא, כי היו שם כל מיני בעיות בריאות ובטיחות, ולא הסכמנו שלילדים ייגרם נזק.
אילן גילאון: הילדים האלה שלא הסכמתם שייגרם להם נזק, איפה הם עכשיו?
יצחק אלישר: ברגע שהפסקנו את התוכנית שיפצו במה שאפשר, מה שהכי מיידי, וה'עסק' פתוח עכשיו מחדש.
יצחק אלישר: אנחנו צריכים להבין דבר אחד: זה שירות ציבורי שצריכים לתת לו את מרב הבטיחות ולענות על הצרכים של הילדים.
יצחק אלישר: אני מבין את הבעיה שאתה אומר, אבל איננו רוצים להתפשר ברמה.
יצחק אלישר: אלה ילדים פגועים קשה - מגיע להם המרב, שיקבלו את הכי טוב שרק אפשר.
דוד הרטום: מה זה "בעין יפה" ?!
: ביטאת את ההתקוממות שלך, מר הרטום.
: הנח למר אלישר להמשיך.
: מר אלישר, אל תגיד 'נתתי', ותנו.
יצחק אלישר: לא אני, המשרד נתן.
יצחק אלישר: יש תוכנית "שילוב" של אחוז גבוה מהילדים בכל המחוז וכן באשדוד.
יצחק אלישר: כל שנה יש גירעון לא גדול, בסביבות 50-100,000 שקל, ועושים כל מאמץ ומכסים את הגירעון.
יצחק אלישר: אותו דבר גם בשנה שעברה.
יצחק אלישר: זה לא פתרון לבעיה, אני מודה - איני אומר שזה פתרון לבעיה.
: אבל התקציב שלהם נגמר באוגוסט.
: עכשיו הם פועלים בלי תקציב, אזיי הם ישלחו את הילדים.
: האם אתה יכול לתת לו התחייבות שמישהו יכסה את הגירעון הזה?
יצחק אלישר: אני יכול לומר שכל שנה אני פונה למנהל האגף לשיקום, ואני אומר לו שיש ילדים שאינם מסודרים, ושיעשה כל מאמץ לסדרם.
: האם אתה יכול להעביר את זה בכתב לגזבר שלו?
יצחק אלישר: הוא יודע על כך.
: הוא רוצה מכתב לגזבר שבו אתה מתחייב לכסות.
יצחק אלישר: אני לא התחייבתי.
: מה יהיה עם הילדים האלה שהעירייה החליטה לשלחם הביתה?
יצחק אלישר: אתם צריכים להזמין את מנהל אגף השיקום, ותדברו אתו על זה.
יצחק אלישר: אני פניתי אליו לא פעם, יצרתי קשרים.
יצחק אלישר: ביקשתי ממנו אישית שידאג לכספים למחוז.
יצחק אלישר: הוא אמר שהוא יעשה כל מה שביכולתו.
: נכון לרגע זה אין פתרון, והילדים נשלחים הביתה.
יצחק אלישר: ישנן לשכות שלוקחות סיכון, ומשאירים את הילדים עד סוף השנה.
יצחק אלישר: אין זה צריך להיות כך, אני מסכים.
: אבל אם הגזבר שלו איננו רוצה, מה הוא יכול לעשות?
יצחק אלישר: אני מסכים שזו בעיה אמיתית.
דוד הרטום: אתה יודע שאני עבריין, שאני עובר על החוק בזה?
יצחק אלישר: אתם צודקים - אין לי בכלל ויכוח אתכם.
יצחק אלישר: הקדמתי ואמרתי שהמצוקה היא קשה.
חנה ששון: אני חנה ששון, מנהלת היחידה לגיל הרך בעיריית ירושלים.
חנה ששון: אני חושבת שהבעיה היא השיטה.
חנה ששון: כולנו עובדים בחוסר ודאות ולוקחים סיכונים מכאן ומכאן.
חנה ששון: צריך לזכור שגם לעיריות יש ספר תקציב.
חנה ששון: היום אנחנו עובדים על ספר תקציב לשנה הבאה, ואיני יודעת מה הם הצרכים.
חנה ששון: עכשיו באמת קיבלנו מהמחוז עוד תוספת, אבל כבר עברנו בספר התקציב.
חנה ששון: או אז, אנחנו צריכים 'לרוץ' לגזבר שיאשר את ה- 25% האלה.
חנה ששון: צריך לדעת שגם אנחנו בעיריות עובדים עם ספר התקציב, וגם פה יש בעיה קשה.
: אנחנו דיברנו במפורש, וגם כשהיו פה השר והמנכ"ל, קיימנו ישיבה עם ארגוני הנשים.
: ארגוני הנשים אמרו: אנחנו מאוד נשמח, אבל איננו יודעים דבר - אף אחד איננו מודיע לנו.
: אמרנו: לפחות הגידו לנו איך 1000 המכסות מחולקות לפי אזורים, לפי ישובים, כדי שמישהו יידע מה שקורה.
: גם משפחתון אי אפשר לפתוח מהיום למחר.
: אין דבר כזה!
יצחק אלישר: עוד הערה קטנה: אני יודע שמתקציבים מחדש בספטמבר, לשכות במעונות יום למשפחתונים - שיטה שאיננה מקילה לא עליהם ולא עלינו בתכנון.
יצחק אלישר: אבל אני יודע שיש ועדה במשרד.
יצחק אלישר: ..
אילן גילאון: אבל מדוע?
אילן גילאון: אתה יודע את התקציב שלך מהאחד בינואר.
אילן גילאון: המשרד יודע את התקציב שלו מראשית השנה.
אילן גילאון: הרשות איננה יודעת.
יצחק אלישר: יש שיטה של אמות מידה שבעיני לא מעט אנשים במשרד איננה טובה, כי היא איננה עונה על הצרכים ברשויות השונות.
יצחק אלישר: לכן יש ועדה עכשיו שעובדת על בניה מחדש של אמות המידה.
: אמות מידה של מה?
יצחק אלישר: של חלוקת מכסות במעונות יום ופנימיות.
: מתי היא תסיים את עבודתה?
יצחק אלישר: אני אינני יודע.
: מי עומד בראשה?
יצחק אלישר: מר אלי פז.
: יש מישהו שרוצה עוד להתייחס לנושא של הפעוטות?
קלרה פלדמן: אני רוצה להגיד מה המקור של הבעיה הזאת - כיצד חולקו 1000 המכסות?
קלרה פלדמן: קודם כל אני חושבת שהכשל הזה להיפסק.
קלרה פלדמן: יש איזושהי מערכת עבודה תקינה עם השלטון המרכזי, קרי משרד העבודה והרווחה, והשלטון המקומי.
קלרה פלדמן: המערכת הזאת היא פרוצה לגמרי מזה שנה ומשהו.
קלרה פלדמן: מתכונת העבודה בין משרד הרווחה והשלטון המקומי הייתה שאחת לחודשיים ישבנו בוועדת אימון, ואז ידענו מה אנחנו יודעים לקבל ומה הם התקציבים שעומדים להיות מחולקים.
קלרה פלדמן: גם יש לנו מה להגיד: כיצד לחלקם?
קלרה פלדמן: לפי אילו עדיפויות?
קלרה פלדמן: איפה ישנן הבעיות?
קלרה פלדמן: אז אנחנו גם יודעים את המידע על מה שהולך לקרות.
קלרה פלדמן: שנה לא היה מפגש כזה.
קלרה פלדמן: משרד העבודה והרווחה מסרב להיפגש עם השלטון המקומי.
קלרה פלדמן: אנחנו איננו יודעים מה התקציב.
: מה הנימוק?
קלרה פלדמן: "אין לנו זמן".
קלרה פלדמן: איננו יודעים מה התוספות.
קלרה פלדמן: את מדברת על 1000 המכסות.
קלרה פלדמן: אני יודעת, כנציגה בנושא הזה, על 1000 המכסות מכיוון שיש לי יחסי עבודה טובים עם הפקידים בתוך המשרד.
קלרה פלדמן: אבל אנחנו לא ידענו מי קיבל את זה, אנחנו לא ידענו מתי יקבלו את זה.
קלרה פלדמן: אנחנו איננו יודעים מה יהיה בסוף השנה התקציבית הזאת.
קלרה פלדמן: אנחנו יודעים שיהיו קיצוצים - משמועות.
קלרה פלדמן: אין אומרים לנו מה יהיו הקיצוצים.
קלרה פלדמן: אנחנו יודעים שצריכים לקבל תוספות.
קלרה פלדמן: אנחנו איננו יודעים למה נועדו התוספות האלה.
קלרה פלדמן: ד"ר קדמן העלה את הנושא של הרשויות המקומיות שאינן מסוגלות לתכנן את צעדיהן - לא לשנה הבאה, אלא לחודש הבא.
קלרה פלדמן: ישנם לא סעיף תקציבי אחד אלא 15 (ועם נתונים מדויקים) סעיפים תקציביים שהתקציב שלהם נגמר אחרי 3-4 עד 6 חודשים.
קלרה פלדמן: התקציב השנתי! אף אחד לא אמר מה יהיה.
קלרה פלדמן: הגירעונות תופחים ברשויות המקומיות.
קלרה פלדמן: אז הרשות נכנסת לגירעון, ורשות שאינה מסוגלת להיכנס לגירעון איננה לוקחת גם את ה- 75%, כי אין לה ה- 25% להשלים.
קלרה פלדמן: נכון שיש עכשיו מספר ועדות שהמשרד הקים, כמו הוועדה של אמות המידה לתקצוב, אבל אלה דברים שאינם עומדים להשפיע אם אין משנים את הדברים במערכת היחסים בבסיס.
קלרה פלדמן: אומרים שרשות לא ניצלה - אזיי לוקחים ממנה, ורשות שניצלה, נותנים לה בסוף שנה.
קלרה פלדמן: אבל אם ניצלה, אין מתקנים לה, אולי הייתה טעות באמות המידה, אלא בתחילת השנה - שזה בינואר (ולא בספטמבר) שוב מקצצים לה את כל מה שנתנו, כי חוזרים לאותו בסיס שהיה קודם.
קלרה פלדמן: זה אבסורד.
יהודית לנגסנר: שמי יהודית לנגסנר, אני מפקחת חינוכית על מעונות יום מטעם "אמונה".
יהודית לנגסנר: כאן אני בפורום של מפקחת חינוכית במעון רב-תכליתי באשדוד - ובאמת מהשטח.
יהודית לנגסנר: אנחנו באמת עושים רישום באפריל, מכיוון שיש לנו כבר זה השנה השלישית מעון רב-תכליתי בעיר, ויש לנו 40 מכסות.
יהודית לנגסנר: אנחנו עובדים בסיטואציה שאנו יושבים עם משפחות, ולא תמיד קולטים בדיוק את הילד הראוי או את המשפחה הזקוקה.
יהודית לנגסנר: כל זה למה?
יהודית לנגסנר: כדי שלא להפסיד את המכסות.
יהודית לנגסנר: זאת אומרת שבאחד בספטמבר יושבים במעון 40 ילדים כפי שהחוק איפשר לנו במעון רב-תכליתי, ולפעמים בנובמבר-דצמבר מתעורר צורך לילדים שעכשיו אותרו כבעלי סיכון ונקלטו.
יהודית לנגסנר: מאידך גיסא, ילדים שאולי באמות המידה היינו שוקלים פעמיים אם לקלוט אותם, קלטנו אותם כבר כדי שיהיה מלא, כדי שהמכסות לא ילכו למקום אחר.
: האם את אומרת שנחוצה מידה מסוימת של גמישות?
יהודית לנגסנר: ועדת החלטה קובעת את 40 המכסות, אבל היא לפעמים יושבת בסיטואציה שהיא מתלבטת על ילדים כאלה או אחרים.
יהודית לנגסנר: מובטח לי - נכון, אבל את יודעת הרי שכל התכתובת וכל ה- "סרבול" של הניירת נעשים בצורה כזאת שאנחנו רוצים שלפחות אם קיבלנו 40 מכסות, אותם 40 ילדים יישבו.
: גברתי, ב- "אמונה" קיבלתם הודעה על תוספת מכסות.
: האם מישהו סיפר לכם?
יהודית לנגסנר: למיטב ידיעתי, לא.
יהודית בראון: אבל הארגונים אינם מקבלים מכסות.
יהודית בראון: הרשות מודיעה לארגון.
: אם אנחנו רוצים ש- 1000 הילדים האלה ייקלטו באיזשהו מקום, כי אז על המקומות האלה שהם צריכים להיקלט בהם צריכים לדעת מראש.
: הרשות לא יידעה אותם.
: בסך הכל באופן ארצי הם אספו פה 3 מקומות, פה 10 מקומות - ובסך הכל נוספו לנו 100 ילדים.
יהודית לנגסנר: או בכל הארגונים היו צריכים לפחות לפתוח 10 מעונות יום חדשים, שבממוצע 100 ילד במעון.
יהודית לנגסנר: אנחנו כארגון "אמונה", ארגון קצת יותר קטן, היינו פותחים 3 מעונות חדשים כתוצאה מההודעה הזאת - לא היה.
: האם לא פתחתם מעונות חדשים?
יהודית לנגסנר: לא כתוצאה של תוספת המכסות.
: יש לכם גם ילדים של אמהות עובדות, וזה משנה את התמונה.
דוד הרטום: רק משפט אחד נוסף לגבי המכסות ברבע השנה האחרונה.
דוד הרטום: 5 מכסות למעשה זה מכסות שנתיות, זאת אומרת זה כאילו 20 מכסות.
דוד הרטום: אתה יכול להוסיף 20 ילדים במשך אותם 3 חודשים בסוף שנה.
דוד הרטום: באחד בינואר אתה "מעיף" 15 ילדים.
דוד הרטום: זה האבסורד של השיטה הזאת.
דוד הרטום: אני מכניס רק 5 ילדים, ואז באים ואומרים לי: הוא לא ניצל.
: אני רוצה, ברשותכם, לנסות לסכם את העניין.
: קודם כל אני מצטרפת להערה שמשרדי ממשלה צריכים להגיע.
: משרד האוצר גם שלח מכתב המתנצל על כך שהנציגה שלא לא הגיעה.
: אני חושבת שבעיקר כשמדובר בענייני תקציבים, חשוב היה שנציג האוצר ינכח, ואנחנו נעביר את ההערה שלנו.
: דבר שלישי, אני מבקשת לזמן את מנכ"ל משרד העבודה והרווחה לדיון בנושאים העקרוניים שגברתי תיארה אותם כל כך טוב, וגם הנציגים במקומות - וזה לגבי הקשר עם השלטון המקומי והשלטון המקומי עם המשפחות.
: זאת אומרת:
: כל המערך הזה שצריך להגיע מאיזשהו תקציב ממשלתי ועד לילדים שזקוקים לזה, ואיך בעצם בסופו של דבר "בורחים" תקציבים.
: כמו התקציב הזה שמגיע ל- 5 ילדים כפול 4 חודשים, בעוד אין דבר כזה: 5 ילדים כפול 4 חודשים, אלא יש 5 ילדים "שנתיים", או שאין כלום.
: בעצם התקציב איננו מנוצל בשיטה הזאת.
: הטענה שלי שחלק מהתקציב, שלכאורה קיים בתקציב המדינה, באופן מעשי איננו מנוצל וחוזר כנראה בחזרה לאוצר.
: השיטה הזאת מעמידה את הכל באופן מאוד אבסורדי.
: מה אני אחר כך קוראת בדוח החשב?
: שמשרד העבודה והרווחה בסעיף מעונות יום החזיר 50 מיליון שקל.
: מדוע הוא החזיר 50 מיליון שקל?
: מה פתאום ברשויות המקומיות 'נגמרו הילדים'?
: מה קרה?
: הסיבה היא השיטה הזאת.
: השיטה הזאת יוצרת דיווח לא נכון עובדתי לגבי מה שקורה בשטח.
: התקציבים אינם מנוצלים.
: אני אינני חושבת שיש לאיזושהי מדינה כמדינה עניין שיהיה ה- "בלאגן" הזה.
קריאה: יש עניין! לאוצר זה מאוד טוב.
קריאה: האם למדינה הזאת יש עניין בזה?
: באותה הזדמנות גם נבקש לברר מה קרה עם הוועדה שהפסיקה להתכנס, שזה נוגע קודם כל לילדים - אבל כמובן לא רק לילדים.
: בסופו של דבר חלק גדול מעבודת הרווחה נוגע ישירות לילדים.