GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קריאה: ההחלטה שאנחנו קיבלנו היא ש- 1000 המכסות נכנסות לבסיס.
: האם מישהו רוצה להעיר משהו על הסיכום הזה?
אילן גילאון: ראשית כל, אני בסיכום הזה מתייחס למה שנאמר כאן.
אילן גילאון: צריך פשוט להעמיד את המצב על אשורו.
אילן גילאון: מה שקורה כאן, שהרשויות המקומיות הפכו ל"קבלן הביצוע" של המדינה.
אילן גילאון: נוצר מצב שהרשויות המקומיות אומרות: אנחנו מוותרים על הטובה, קחו אתם את ה- 25%, ועשו את העבודה.
אילן גילאון: אין מדובר בכל המשרדים באותה מידה, אבל באופן כללי המשרדים הממשלתיים היום מעכבים את הטיפול באוכלוסייה.
אילן גילאון: למה נקודת החולשה של הרשויות?
אילן גילאון: אנחנו צריכים לחשוב שברגע שנמצא משרד שמתפקד ביעילות כזאת, זאת אומרת שהוא - בתור גורם מתווך - מעכב את העבודה של המשרד המבצע אותה, אולי צריך לעשות מעקף מעל המשרד.
קריאה: או להקים ועדה קרואה!
אילן גילאון: אם אנחנו מדברים כך על הרשויות המקומיות, אולי צריך ללכת לפיזור מוחלט לגמרי.
אילן גילאון: מה נוצר מזה?
אילן גילאון: נתנו בעין יפה, אתם מקבלים פחות או יותר לא רע - זה פשוט בלתי נסבל.
אילן גילאון: הנושא של צמידות הזמן ואי הוודאות חייב לעבור כאן כחוק.
אילן גילאון: זאת אומרת, ביום שמשרד מקבל את ההעברה - כשיקוף, כמראה - הדבר הזה צריך להיות מחולק.
תמר גוז'נסקי: בתקציב המדינה מתחילים לעסוק בחודש יוני.
תמר גוז'נסקי: כשמתחילים ביוני, עד שהוא מתגבש הוא מגיע לכנסת באוקטובר.
תמר גוז'נסקי: כשהוא מתגבש ומגיע לכנסת באוקטובר, אין להם שום בעיה לדעתי ליידע את ה...
קריאה: אנחנו קיבלנו את זה במארס השנה!
: כי השנה התקציב אושר במארס.
: אני רוצה להזכיר עוד דבר אחד ששכחתי בעניין ילדי השילוב שהוזכרו, במעונות היום.
: אינני יכולה לקבל החלטה שעיריית אשדוד לא תשלח אותה הביתה כי לי אין כסף.
: אבל מה שכן אני יכולה לבקש, היום יום שני, מר אליסר יש לך עוד ימים אחדים, אם אפשר באופן דחוף לטפל בנושא הזה.
: צריך לפנות לכל הגורמים, לשיקום, לרווחה, ולומר להם שאותם 50 ילדים ילכו הביתה.
יצחק אלישר: השירות לשיקום נותן את הסייעת, הרשות למפגר נותן את הסייעת.
: אבל אין לו סייעת כרגע.
: אזל לו התקציב!
יצחק אלישר: אני אחראי על שירות ילד ונוער, ואעשה כמיטב יכולתי לגבי השיקום.
יצחק אלישר: זה לא באחריות הישירה שלי, אני רוצה להסביר.
: אינני יודע כמה פיגור יש שם וכמה לא.
: אם תביא את הנתונים האלה, אנחנו נפנה לשני המוסדות האלה.
דוד הרטום: 1200 שעות של שיקום ו- 3 של הפיגור.
: האם זה מה שחסר לכם, או זה מה שניתן?
דוד הרטום: כן.
דוד הרטום: זה מה שחסר.
אילן גילאון: האם זה מה שחסר מול ההתחייבויות?
דוד הרטום: זה מה שאני צריך לקבל מספטמבר עד דצמבר.
דוד הרטום: עד כמה שאני מבין מהנתונים, חסרות לנו 550 שעות.
יצחק אלישר: בחופשה הגדולה לא הייתה פעילות.
יצחק אלישר: או אז, זה פחות מזה.
דוד הרטום: באוגוסט 'גמרנו' את התקציב.
: הרי המעונות עובדים עד לשבוע הראשון של אוגוסט.
: חסר לו מספטמבר.
: אנחנו עוברים בטובכם לנושא הבא: סגירת מועדוניות באשדוד.
: בבקשה, אדוני.
: אנחנו קיבלנו כמה פניות בנושא הזה.
: אני אקריא לכם מה משרד האוצר כותב: "לבסיס תקציב משרד העבודה נוסף תקציב בסך 2 מיליון שקל בגין 50 מועדוניות נוספות לילדים.
: בנוסף לזה, במהלך 2001 נוסף תקציב של עוד 4 מיליון למימון תוספת מועדוניות לילדים ביישובים שנכללים בתוכנית "אופק" לטיפול נקודתי.
: משרד העבודה צריך להקצות בהתאם לאמות המידה".
: הם טוענים שמשרד העבודה קיבל במהלך 2001 כסף ל- 50 מועדוניות ועוד 100 מועדוניות.
דוד הרטום: אני רוצה לנתח את המשפטים שיש פה במכתב של משרד האוצר.
דוד הרטום: אצלי כתוב ש- "לבסיס תקציב משרד העבודה והרווחה נוסף בין היתר תקציב נוסף של מיליון שקל בגין כ- 50 מועדוניות נוספות לילדים".
דוד הרטום: המדובר במועדוניות משותפות לחינוך ולרווחה, בעוד הגילים שם הם בדרך כלל של כיתות ה' ו- ו', והילדים נקבעים הרבה יותר על פי שיקולים של מערכת החינוך.
דוד הרטום: המועדוניות שמפעילה הרווחה הן מועדוניות הרבה יותר קטנות.
דוד הרטום: אין אתה יכול לבוא ולהגיד: אנחנו פותחים לילדים בכיתות ה' ו-ו', אבל אנחנו הורדנו לילדים בגילים א' ו-ב'.
דוד הרטום: אתה משתמש באותו מונח: "מועדוניות", אבל אלו הן שתי מסגרות שונות לחלוטין, כך שלזה אין שום רלוונטיות בין שני הדברים.
קריאה: המשותפות הן מגיל 6, שגם כך זה לא נכון.
דוד הרטום: החינוך נותן עדיפות לילדים בגילים של כיתות ה ו-ו'.
דוד הרטום: הם שותפים לפחות ב- 50% בהחלטה לגבי זה, אבל זה לא בא 'במקום'.
: מה קורה עם המועדוניות שלכם?
דוד הרטום: לגבי המועדוניות שלנו, אנחנו בשנה שעברה כבר קיצצנו מספר די גדול של ילדים.
דוד הרטום: עשינו קיצוץ אחד משנת 1999 לשנת 2000.
דוד הרטום: בשנת 2000 התקציב שקיבלנו בסופו של דבר בסוף השנה היה 830,000 שקל.
דוד הרטום: השנה, נכון עד לפני חודש ונכון עד לדוח האחרון שקיבלנו ממשרד העבודה והרווחה, קיבלנו כ- 450,000 שקל.
דוד הרטום: אחרי מאבק שהיה (שחלקו גם הגיע הנה) קיבלנו תוספת, והגענו ל- 600,000 שקל.
יצחק אלישר: זה לא קשור ל- "אופק".
: למה ירדו מ- 800 מיליון שקל ל- 400 מיליון שקל ועלו מ- 400 מיליון שקל ל- 600 מיליון שקל?
דוד הרטום: הם הסבירו לנו שיש קיצוץ כולל בתקציבי משרד העבודה והרווחה, ולכן קיצצו גם כאן.
קלרה פלדמן: זה גם איננו נותן לנו הסבר שיש מיליונים שחסרים במועדוניות.
: מהן המועדוניות האלה?
: האם אתה יכול לספר לנו קצת?
דוד הרטום: הילדים האלה הם ילדים שאין להם בית.
דוד הרטום: אין להם בית כמעט, אבל יש אפשרות שלא להוציא אותם לפנימייה ולהשאיר אותם עדיין במסגרת הקהילה.
: באילו גילים אתם מטפלים?
דוד הרטום: בדרך כלל אלה ילדים בכיתות גן חובה וכיתות א ו-ב'.
דוד הרטום: בדרך כלל מדובר בילדים קטנים.
דוד הרטום: זה למשל משפחה שהאב נמצא בבית סוהר והאם "עובדת בכביש" לפעמים.
דוד הרטום: יש שעות מסוימות שהם יכולים כן להישאר בבית בערב, ויש שיקול של הגורם המקצועי מדוע לא להוציא את הילד הזה לגמרי מהבית.
דוד הרטום: אלה ילדים שבגלל המצוקה בבית אין להם ארוחה חמה.
דוד הרטום: אלה ילדים שללא כל ספק אין מי שיכול לעזור להם וללוות אותם בהכנת שיעורים.
דוד הרטום: לכן במועדוניות האינטנסיביות ישנם כל התגבורים האלה.
: ומדובר במועדוניות שנמצאות בבתים?
דוד הרטום: יש שתי מסגרות.
דוד הרטום: יש מועדוניות של 15 ילדים, וזה מה שנקרא: "מועדוניות אינטנסיביות".
: שאיפה הן ממוקמות?
דוד הרטום: במבנים שהרשות המקומית נותנת.
דוד הרטום: חלק נמצא בבית ספר, וחלק - במקומות אחרים.
דוד הרטום: יש גם מועדוניות ביתיות שמאכלסות 6 ילדים.
: כשהיו לכם 840,000 ש"ח, כמה ילדים אומצו בסך הכל?
דוד הרטום: מר אלישר נפגע מהתבטאות שלי בנושא הזה אז, אבל זאת לא הייתה הכוונה, כי אני יודע שהוא עושה כל מאמץ - ואני אומר את זה בכל הכנות.
דוד הרטום: הוא נמצא במסגרת מגבלות של משרד העבודה והרווחה, ולכן גם הוא יכול לעשות רק באותן מגבלות.
דוד הרטום: רבותיי, לפי החוק, מי שאחראי לספק את התקציב לשירותי הרווחה הוא מדינת ישראל.
דוד הרטום: מי שה'קבלן לביצוע' הוא הרשויות המקומיות, ויש אמנה על 75% ו- 25% שהמדינה מתעלמת ממנה במקרים רבים…
דוד הרטום: עם כל זאת, אנחנו צפויים לגמור את השנה (ובמונחים של אשדוד זה לא מעט כסף) בכ- 250,000 שקל גירעון.
דוד הרטום: על זה קיבלנו מכתב מראש האגף שאומר: "נעשה מאמץ לקראת סוף השנה אם יישארו יתרות להעביר לכם כפי שעשינו גם בשנים קודמות".
דוד הרטום: בשנים קודמות באמת נעשה מאמץ גדול בנושא הזה, ונסגרו רוב הפערים.
דוד הרטום: אבל עם הרצון הטוב והמאמץ שייעשה, עדיין אי אפשר "ללכת למכולת".
דוד הרטום: גם עירייה כמו עיריית אשדוד, שהיא עירייה מסודרת מהבחינה הזאת, השנה, בגלל המצב הכללי, בגלל סגירת מפעלים, בגלל מובטלים, בגלל כל הדברים האלה - השנה הכנסות העירייה יותר נמוכות.
דוד הרטום: אני מתאר לעצמי שבניגוד לשנים קודמות השנה העירייה תגמור בגירעון לא קטן.
: כמה ילדים ייפגעו?
: במכתב שקיבלתי היה כתוב שמדובר ב- 120 ילדים ש"יישארו בחוץ".
דוד הרטום: אנחנו מסדרים 65 ילדים החל מהאחד בספטמבר.
דוד הרטום: אנחנו איננו מסדרים 36 ילדים, ואנחנו עדיין בבעיה לגבי אותם 65 לגבי ילדים שבמועדוניות הביתיות.
דוד הרטום: אותו סידור שאושר מתקציב עולים וכוליה כנראה אינו חל על המועדוניות הביתיות, כי שם זה "כספי הורדה" וכוליה.
יצחק אלישר: אלא אם כן אתה מכניס עולים למועדוניות.
דוד הרטום: אבל אם יש ילד במצוקה שאיננו עולה, ואני מכניס במקומו עולה, כי אז באמת זה בלתי אפשרי.
דוד הרטום: האם מדובר בתוספת של ילדים חדשים, או בילדים שצריך להוציא אותם?
דוד הרטום: אני מדבר על הרבה פחות ילדים מאשר בשנים קודמות.
קלרה פלדמן: היו לו 800,000 שקל.
קלרה פלדמן: עכשיו הוא קיבל רק 400,000 שקל, ועם התוספת הוא גם לא הגיע ל- 800,000 שקל אלא לפחות מ- 600,000 שקל.
: כמה ילדים היו פעם?
דוד הרטום: לפני כ- 4 שנים היו בסביבות 150 ילדים.
דוד הרטום: ירדנו כל שנה.
דוד הרטום: המועדוניות האלה הן חלופה לאחד משני דברים: או להיות לגמרי ברחוב, או ללכת לטיפול מניעה.
דוד הרטום: גם בשיקול הכלכלי וגם בשיקול המקצועי יש עדיפות לזה שהילד יישאר בתוך הקהילה.
דוד הרטום: נעשה כל מאמץ סביב הנושא הזה.
דוד הרטום: אבל, כמה ילדים שאי אפשר לסדר אותם במועדוניות נכנסים עוד פעם לאותה מכסה שאינה קיימת.
דוד הרטום: היום באשדוד, לפי מה שיש לנו לשנה הבאה לפני הוויסות, חסרות מכסות ל- 45 ילדים שכבר נמצאים בפנימיות, ויש עוד 45 ילדים שעברו ועדות החלטה - זאת אומרת שהגורמים המקצועיים החליטו שהם צריכים להיות בפנימיות ולא נכנסו ב- 1 בספטמבר.
דוד הרטום: זאת אומרת שאנחנו עמדנו בפערים ברורים - ידועים - מול המשרד, של קרוב ל- 100 ילדים שחייבים להיות בפנימייה, ואתם יודעים בדיוק מה החלופה שלהם.
: אני רוצה לומר שב- 5 בספטמבר, כשעניין הזה עלה, פניתי לשר העבודה והרווחה במכתב, ולא קיבלתי תשובה עד היום.
יצחק אלישר: פנימיות יום זה תקציב של מכסות ילדים בפנימיות.
דוד הרטום: פנימיות יום זה במסגרת החינוך בכלל.
- היו'ר: לכאורה עולה מהדברים האלה של שר האוצר שהוא מבין שיש צורך בסידור אחרי הצהרים להרבה מאוד ילדים.
- היו'ר: הוא דיבר על מהפיכה בתחום הזה.
- היו'ר: הבעיה היא שהרבה פעמים הילדים היותר קטנים, הילדים של הגן וכיתות א-ב' אינם נתפסים כילדים שמהווים סיכון.
- היו'ר: זאת אומרת שילד בן 10-12 יכול להביא לנזק לסביבה - הוא יכול לגנוב, לפגוע.
- היו'ר: ילד בן 5, מה הוא יכול לעשות?
- היו'ר: במרב - לסבול.
- היו'ר: כמו שיש יחס כזה לילדות, יש יחס כזה גם לילדים קטנים.
- היו'ר: זאת אומרת שהבעיה היא חמורה במקום שהם כבר מסוכנים לנו.
- היו'ר: במקום שהם רק מסוכנים לעצמם, רק החיים שלהם יהיו רעים - לא נתפסים כסיכון.
- היו'ר: אני חושבת שהראייה הזאת מחלחלת בכל מקום שמדברים על אלימות ומאבק על האלימות.
- היו'ר: לא מבינים שילד שבגילים 5 ו- 6 קיבל התייחסות כזאת, אף אחד לא יעצור אותו להיות ילד אלים כשהוא יהיה בן 12.
- היו'ר: אבל רואים אותו כאלים רק בגיל 12, ואין מבינים שבגיל 5-6 בעצם זורעים את כל הזרעים של הניכור ושל השנאה לסביבה והתחושה שלאף אחד לא אכפת ממנו, והוא בעצם לבדו בעולם, ורק הוא יכול לדאוג לעצמו.
- היו'ר: אני אומרת שיש לנו פער כזה.
- היו'ר: יש לנו הסידור של מעונות יום עד גיל 3.
- היו'ר: באופן מעשי הילד נמצא בסידור הזה קצת יותר, תלוי במקום, אבל עקרונית מדובר בסידור לילדים עד גיל 3.
- היו'ר: בגיל 3 הוא צריך ללכת לגן טרום-חובה, ואחר כך הוא הולך לגן חובה וכן הלאה.
- היו'ר: יש לו 3 שנים גן, ויש לנו בעיה מאוד קשה בשנים האלה.
- היו'ר: כל הסידור הבסיסי הזה, שתופסים שילד צריך להישאר עד 4, איננו קיים - למרות שהתפתחותית ילד בן 4 אינו יכול להישאר לבדו.
- היו'ר: הורים בעלי יכולת, אפילו ממוצעת, משלמים את המאות שקלים כל חודש כדי להחזיק את הילד - במקום שמדובר בהורים עובדים.
- היו'ר: אבל אין לנו סידור כזה.
- היו'ר: כל הסידורים האלה הם עוד פחות ממוסדים מהסידורים האחרים.
- היו'ר: כלומר, אם למעונות יום יש לפחות מכסה ארצית כשמדובר במועדוניות האלה, בילדים האלה בגיל 3-6 אין שום דבר!
קלרה פלדמן: הנושא הזה של מועדוניות בא מסעיף תקציבי של טיפול בילדים בקהילה.
קלרה פלדמן: לטיפול בילדים בקהילה נכנסים הרבה מאוד נושאים.
קלרה פלדמן: המשרד מפתח תוכניות, והן מדורגות - וזה טוב.
קלרה פלדמן: אבל התקציב לא גדל באותה פרופורציה.
קלרה פלדמן: מצד שני, מאותה 'עוגה' מצומצמת משלמים עוד כל מיני נושאים חדשים ופחות חדשים מאותו סעיף תקציבי.
קלרה פלדמן: קודם כל, הסעיף התקציבי הספציפי הזה של טיפול בילדים בקהילה הוא אחד הסעיפים הבעייתיים של גירעון מאוד גדול שיש לרשויות המקומיות בפועל.
קלרה פלדמן: לא הבאתי אתי את הנתון, אבל זה בסדר גודל של כ- 8 או 9 מיליון שקל - מבלי לדבר על הילדים שאנחנו יודעים עליהם שאנחנו צריכים לסדר, ושהם אינם מסודרים.
: האם אתם ביקשתם אי פעם שיקבעו בנושא הזה של הקהילה מכסות באופן ברור?
קלרה פדלמן: על כל דבר אנחנו עומדים ומבקשים שיהיו אמות מידה.
קלרה פדלמן: עכשיו אולי עם הסידור של אמות המידה, גם הדבר הזה יקרה.
קלרה פדלמן: ולא - מה שיש לאשדוד זה מה שקורה בשטח.
קלרה פדלמן: הילדים האלה חיים, ושוב אנחנו מגיעים לזה שהאחריות נשארת אצל הרשות המקומית.
יצחק אלישר: אני מאוד בעד זה שנעשה כל מה שאפשר בקהילה.
יצחק אלישר: אני נגד, עד כמה שאפשר, להוציא ילדים מהבית.
יצחק אלישר: אנחנו עושים כמיטב יכולתנו.
יצחק אלישר: גם הנושא הזה של הגילים 3-5 מאוד מטריד אותי.
יצחק אלישר: אני יכול להגיד שבמחוז שלנו, בניגוד למחוזות אחרים, יש הרבה מועדוניות ביתיות.
יצחק אלישר: זאת אומרת שהילדים נמצאים בבית של המטפלת, שהיא ברמה, והיא מחזיקה 5-6 ילדים בביתה - וזה נותן פתרון טוב ללא מעט ילדים.
: אבל מלבד הקיצוץ באשדוד, האם קיצצו לכם גם באופן מחוזי?
יצחק אלישר: מה שקרה, שקיבלנו במחוז ירושלים 16 מועדוניות משותפות.
יצחק אלישר: לאשדוד הקציתי 2 מועדוניות משותפות.
יצחק אלישר: הוא צודק ב- 100% - זה לא בדיוק אותם ילדים בגילים הנכונים שצריכים להיות.
יצחק אלישר: שוב, השיטה של אמות המידה איננה נכונה במקרה הזה.
יצחק אלישר: מה שאמרה הגברת פלדמן מאוד נכון.
יצחק אלישר: אשדוד קיבלו עכשיו, בתחילת שנה זאת, כמו שהם קיבלו בשנה שעברה.
יצחק אלישר: באמצע השנה שעברה הוספתי להם, ולכן הם יכלו להגיע ל- 800,000 שקל.
יצחק אלישר: היום, עם התוספת שנתתי להם בחודש האחרון, הם יגיעו ל- 600,000 שקל.
יצחק אלישר: עדיין יחסרו להם כ- 200,000 שקל בהחלט.
יצחק אלישר: זה לא קיצוץ שנעשה בכוונה או בזדון.
יצחק אלישר: זה פשוט מה שקיבלנו, ואני עשיתי שינויים בהתאם ליכולות שלי - ונתתי לאשדוד מה שבאמת מגיע להם.
דוד הרטום: אזיי המכתב של האוצר הוא בעצם מכתב שקרי.
יצחק אלישר: אינני יודע.
יצחק אלישר: אני אינני מייצג את האוצר.
יצחק אלישר: 'אני לא יודע'.
יצחק אלישר: קיבלתי בשנה שעברה פחות כסף מאשר היה לי בסוף השנה שעברה, במפורש.
יצחק אלישר: אין בכלל ויכוח על כך.
יצחק אלישר: אני היום נמצא בגירעון של 3 מיליון שקלים.
: האם אתה מדבר על כל המועדוניות, כולל אלה ממשרד החינוך?
יצחק אלישר: משרד החינוך זה תקציב נפרד.
: כי לנו אין זה ברור אם התקציב של ה- 2 מיליון שקלים 'הלך' למועדוניות המשותפות למשרד החינוך.
יצחק אלישר: נדמה לי שכן.
יצחק אלישר: נדמה לי שחלק מהכסף 'הלך' למועדוניות המשותפות.
יצחק אלישר: אנחנו נותנים את החלק שלנו, ומשרד החינוך נותן את החלק שלו.
יצחק אלישר: זה חלק מהבעיה.
יצחק אלישר: היום במחוז שלנו אני נמצא בגירעון של 3 מיליון שקלים רק בסעיף של "טיפול בקהילה".
יצחק אלישר: זה כולל לא רק מועדוניות, אלא זה כולל מפקחים, תוכנית ה- "קמפ" ועוד תוכניות יפות וחשובות שנמצאות בסעיף הזה.
ד"ר יצחק קדמן: אני לא עומד לפגוע באשדוד, אבל אני חושב שצריכים לתפוס שאשדוד יחסית נמצאת במצב טוב, משום שבאשדוד טרם 'הרימו ידיים'.
ד"ר יצחק קדמן: אני אומר את זה לשבחם.
ד"ר יצחק קדמן: באשדוד הקימו צעקות - קיבלו 200,000 שקל נוספים.
ד"ר יצחק קדמן: אני יודע על הרבה מקומות שנמצאים במצב כמו אשדוד והרבה יותר גרוע מאשדוד - והעובדים שם, במיוחד העובדים המקצועיים, מצויים בייאוש טוטאלי; הם כבר אינם פונים, הם כבר אינם 'עושים רעש' כמו שעשיתם "יפה מאוד", והשתלם לכם במידה מסוימת.
ד"ר יצחק קדמן: אני נתתי לך דוגמה של מכתב אשר כתבה גננת לרשויות הרווחה, איום ונורא, על שני ילדים בגן.
ד"ר יצחק קדמן: היא תיארה איך שני ילדים בגן הגיעו עם דלקות אוזניים בתחילת השנה, אף אחד לא טיפל בהם - היום הם כבר כבדי שמיעה.
ד"ר יצחק קדמן: זה הגיע לכך שאין להם כסף לקנות מכשירי שמיעה.
ד"ר יצחק קדמן: היא מתארת מצב שילדים חוזרים הביתה, ואין בית - אין להם לאן לחזור.
ד"ר יצחק קדמן: הם משוטטים ברחוב ומגיעים עם כינים לגן, ואף אחד איננו מטפל בהם.
ד"ר יצחק קדמן: אין איש בא לקחת אותם לגן, ואיש איננו מביא אותם לגן - הם מגיעים לבדם.
ד"ר יצחק קדמן: אני ביררתי עם הגננת, ושירותי הרווחה לא טרחו לענות בחיוב למכתב שלה.
ד"ר יצחק קדמן: לא מפני שהם רשעים - מפני שהם נמצאים במצב ש'הרימו ידיים', של ייאוש, שיש לנו עוד 10 כאלה, ואין לנו פתרונות.
: אני יכולה להגיד לך שבעיר בת-ים, למשל, בהחלטת העירייה סגרו את כל המועדוניות והלכו הביתה כבר זה השנה השניה או השלישית.
: אין מועדוניות.
ד"ר יצחק קדמן: לא אתפלא אם יקרה פה מה שקרה באוסטרליה.
ד"ר יצחק קדמן: יש מאמר מאוד מעניין על תופעה דומה שהייתה באוסטרליה, שפתאום ירדו הנתונים על מצב הילדים בסיכון.
ד"ר יצחק קדמן: הסיבה הייתה מפני שהפסיקו
סלמאן אל עסאם: יש לנו 9 מועדוניות.
סלמאן אל עסאם: בשנה שעברה נאלצנו לסגור את הביתיות בשיא הפעילות שלהן בחודשי אוקטובר-נובמבר-דצמבר, ופתחנו אותם באפריל בגלל שהגיע התקציב באיחור, ולא היה לנו מאין לממנן.
סלמאן אל עסאם: אנחנו השנה פתחנו 9 מועדוניות.
סלמאן אל עסאם: בקושי רב מסבסדים אותנו עד סוף השנה.
סלמאן אל עסאם: אנחנו מתבשרים לפני שבוע שיש קיצוץ של 54,000 שקל מתקציב ילדים בסיכון.
סלמאן אל עסאם: זאת אומרת: נסגרו שתי המועדוניות של ילדים בסיכון מהיום עד סוף השנה.
סלמאן אל עסאם: עשה בבקשה את החשבון שלך, וזה ייצא במדויק.
סלמאן אל עסאם: זה עובדתי, מר אלישר - אלה נתונים שכבר כתבנו אותם.
יצחק אלישר: הסיבות שהמועדוניות ברהט נסגרו לפני כמה חודשים הן לא בגלל שלא היה כסף - הן בגלל שהן תפקדו בתת רמה.
יצחק אלישר: בוא 'תהיה מדויק'.
יצחק אלישר: מדוע הן נפתחו פתאום?
יצחק אלישר: כי הגברת יפה עשתה אתכם עבודה עם כל מועדונית ומועדונית, כדי שתהיה רמה לפחות מזערית, ולכן הן נפתחו.
יצחק אלישר: אתה צריך לומר את הדברים בצורה מדויקת.
מוסא אבו סהיבאן: זה איננו נכון.
מוסא אבו סהיבאן: בשנה שעברה המועדוניות נסגרו בגלל תת רמה.
מוסא אבו סהיבאן: אז הוצאתי מכתב לשר העבודה והרווחה הקודם, מר רענן כהן - ואז הוא אמר שלרהט צריך לתת בחזרה.
יצחק אלישר: זה תירוץ, ורק עכשיו אני שומע אותו.
יצחק אלישר: אני חושב שברהט צריכים להכפיל את מספר המועדוניות - יש מצוקה קשה ביותר.
: או אז, מדוע הן לא נפתחו עד אפריל?
יצחק אלישר: המועדוניות נסגרו בגלל חוסר תפקוד הולם.
יצחק אלישר: כשהגברת יפה, המפקחת שלי, עשתה איזשהו סדר - הדברים נפתחו מחדש.
תמר גוז'נסקי: האם היה צורך בחצי שנה כדי לפתוח את המועדוניות?
תמר גוז'נסקי: הן נפתחו באפריל.
יצחק אלישר: יש לו מועדונית אחת של ילדים בסיכון, והוא לא ניצל את הכסף שקיבל.
יצחק אלישר: זו הסיבה היחידה ש'הורדנו' לו חלק מהכסף.
יצחק אלישר: יש לו די כסף להפעיל את המועדונית עד סוף שנת הכספים הזאת.
יצחק אלישר: זאת הסיבה, ושום סיבה אחרת אין.
יצחק אלישר: אתה קיבלת למועדונית שלך ברהט סך 111,000 שקל נטו.
יצחק אלישר: הוצאת עד סוף חודש אוגוסט 25% מהתקציב שלך.
יצחק אלישר: זה אומר שלא ניצלת את הכסף.
יצחק אלישר: יכולת לפתוח שתי מועדוניות ביתיות.
יצחק אלישר: לכן, אם לא ניצלת, גם אם תנצל את כל מה שיש לך עכשיו, לא תוציא את כל מה שנשאר לך.
יצחק אלישר: לכן הוצאנו את הכסף, והעברנו את זה למועדונית ש"רצה" - פועלת.
יצחק אלישר: אני העברתי לנתיבות, לאופקים.
יצחק אלישר: אני מודה שעשיתי את זה.
יצחק אלישר: מר אלישר, אין לי שום אפשרות לבדוק, ויכול להיות שיש תקלות בעיריות אלו או אחרות - אבל לא זאת השאלה.
יצחק אלישר: השאלה שלי היא כזאת: מתוך זה שאתה יודע שהמצב נורא ברהט, ונניח שהקציתם כסף למועדונית לילדים בסיכון, ועיריית רהט כשלה.
יצחק אלישר: מה התפקיד שלך?
יצחק אלישר: מה התפקיד של הגברת יפה?
יצחק אלישר: התפקיד שלי זה "לעמוד להם על הראש" - בוקר, צהרים וערב.
יצחק אלישר: הרי אין חסרים שם ילדים בסיכון.
יצחק אלישר: אני אינני יודעת מה הסיבות, ואני אינני מכירה את הפרטים.
יצחק אלישר: לא צריך לפרסם מכרז לילדים בסיכון ברהט.
יצחק אלישר: לכן אני אומרת שלבוא ובסופו של דבר להעביר את הכסף לנתיבות, זה נראה לי הפתרון הכי לא הגיוני.
יצחק אלישר: אינני אומרת שבנתיבות לא צריך מועדוניות.
יצחק אלישר: אני מניחה שגם שם צריך, אבל מה ההגיון שלכם?
יצחק אלישר: אתה בסופו של דבר אינך מעניש את הרשות.
יצחק אלישר: אתה מעניש ילדים! מספט
יצחק אלישר: מבר זה 4 חודשים.
יצחק אלישר: אפשר היה להקים עוד מועדונית.
יצחק אלישר: לא?
יצחק אלישר: אבל אם פותחים מועדונית שלא בהתאם לאמות המידה של המשרד, התפקוד של המועדונית, של העובדים בתוך המועדונית, הוא לא טוב - אי אפשר לפתוח אותה.
יצחק אלישר: אף אחד לא עצר אותו מלהשתמש בכסף שהיה לו.
יצחק אלישר: הוא לא השתמש.
יצחק אלישר: אלה הסיבות שלו - מכיוון שהוא לא הכניס די ילדים.
יצחק אלישר: המפקחת נוסעת לשם לא מעט - הם בקשר קבוע; היא עוזרת בכל דרך אפשרית.
סלמאן אל עסאם: אפשר לדבר מילים בעלמא, אבל אני רוצה לציין עובדות אחדות.
סלמאן אל עסאם: עם קבלת המכתב, ביום חמישי שעבר, ישבתי עם המפקחת.
סלמאן אל עסאם: המפקחת עצמה אמרה שהמועדוניות ברהט פועלות, יש צורך, ואסור לקצץ להן כי ממילא הן בחריגה.
סלמאן אל עסאם: זה דבר עובדתי, ואני ישבתי עם שני מנהלים ומפקח מחוזי נוסף כשניהלנו את השיחה.
סלמאן אל עסאם: על אף שהיא אמרה את הדברים האלה, אתם קיצצתם.
סלמאן אל עסאם: החלטתם, ואפילו לא צירפתם אותה לוועדה שהחליטה על קיצוץ ברהט.
יצחק אלישר: אני מתחייב שאותן שתי מועדוניות לילדים בסיכון שפועלות ימשיכו לפעול.
: יש פה עוד בקשה בקשר לאשדוד.
דוד הרטום: יש פה בעיה שהוא העלה אותה, שכל פעם שפותחים מועדון ממשרד העבודה והרווחה, חלק גדול חוזר בחזרה.
דוד הרטום: ומדוע?
דוד הרטום: כי אין מערכת מיקוד משותפת בין השלטון המקומי לבין משרד העבודה והרווחה.
דוד הרטום: אתה ממלא את כל הדברים ידנית פעמיים ושלוש, ובכל מקרה כזה פעם מישהו לא כתב את ה- 0 עד הסוף, ומישהו ראה שזה 8.
דוד הרטום: טופס כזה חוזר בחזרה, וזה אורך בין 3 ל- 5 חודשים.
ד"ר יצחק קדמן: טופס שהוא לא מלא, ולא חשוב שהילד נמצא שם לא נקלט - הוא מונח בצד.
ד"ר יצחק קדמן: נגיד ששכחו להחתים את גזבר הרשות המקומית - הטופס חוזר.
ד"ר יצחק קדמן: בשבילו הילד הזה איננו קיים, כי הטופס לא נקלט.
ד"ר יצחק קדמן: הילד יכול להיות חי וקיים ויושב במועדונית.
ד"ר יצחק קדמן: דרך אגב, אותו דבר במשפחות אומנה.
ד"ר יצחק קדמן: משפחות אומנה חודשים לא קיבלו כסף, כולל החזר הוצאות שהן הוציאו בפועל, בגלל ה'סיפור' עם שיטת המיקוד החדשה של מר חיים פוזנר.
ד"ר יצחק קדמן: טופס יכול ב- "טיול" הזה לקחת חודשיים-שלושה ואף יותר.
דוד הרטום: הבעיה היא נוספת.
דוד הרטום: אין שום תוכנית של משרד העבודה והרווחה לעבוד על מערכת מיקוד משותפת עם הרשויות המקומיות.
דוד הרטום: אז, כל מה שאני מעלה על המחשב, כולל בנתוני יסוד, איננו מתואם.
תמר גוז'נסקי: האם הם לא שמעו שהמציאו את האינטרנט?
קריאה: הם בכלל אינם מחוברים לרשת!
דוד הרטום: פנינו וחזרנו, ופנינו וקיבלנו תשובות ציניות.
דוד הרטום: יכול להיות שזה משרת גם כן מדיניות איך לחסוך בכספים.
יצחק אלישר: בשנה שעברה גמרנו בגירעון של 6 מיליון שקלים.
דוד הרטום: לגבי הנושא של מה כולל התקציב הזה, שימו לב שהוא כולל גם את המעונות היומיים.
דוד הרטום: המעונות היומיים למעשה הם החלטת חירום משותפת לרשות המקומית ולמפקחים של משרד העבודה והרווחה.
דוד הרטום: מחר חס ושלום יקרה איזשהו מקרה - מר יצחק אלישר יאשר את המקרה, ולא
: אני חושבת שיש לנו בעיה ארצית בעניין המועדוניות.
: מאחר שדיברנו במקרה הזה דווקא על אשדוד, אני חושבת שזאת שערורייה, שבמקום להגדיל את התקציב נוכח המצוקה הגדילה והאבטלה הגדלה והעוני הגדל, קיצצו את התקציב למחצית, ואחר כך הוסיפו משהו.
: בכלל לא ברור גם כן מה יקרה בשנה הבאה.
: אני חושבת שהפתרון שעיריית אשדוד מצאה - לשלוח את הילדים הביתה - הוא פתרון איום ונורא, ואנחנו כוועדה איננו יכולים להבטיח להם מאומה.
: מחייב את המשרד.
: אי אפשר לתמרן - היום כן, מחר לא.
: אני חושבת שהמצב הזה חמור מאוד, ואני מקווה שבעניין רהט לא רק שלא יהיה קיצוץ, אלא שתמצאו דרכים לתת תשובות למצוקות הנוראות והקשות שלהם.
: אני אודיע לכם מתי תהיה הישיבה של המנכ"ל בנושאים האלה שדיברנו בהם, גם בנושאים היותר כלליים וגם בנושאים האלה.
תמר גוז'נסקי: על סדר היום הצעת חוק תוספי מזון לתינוקות, התש"ס2000-.
תמר גוז'נסקי: בישיבה הקודמת סיכמנו שורה של שינויים בניסוחים של הצעת החוק וביקשנו מהיועצת המשפטית של הוועדה, עורכת-הדין הלית ברק, לנסח את ההסכמות שהיו כאן ואת הניסוחים עליהם הוסכם.
תמר גוז'נסקי: הנוסח נשלח לכל הגורמים כדי לקבל משוב ולנסות לראות אם אנחנו יכולים להגיע לנוסח סופי לצורך הכנה לקריאה ראשונה.
תמר גוז'נסקי: בחודשים שעברו היו כל מיני פניות והייתי אומרת שברוב הפניות באו בשאלות מדוע החוק כל כך צמחוני ולמה הוא לא יותר מרחיק לכת, אבל אני חושבת שאנחנו צריכים להסכמות אליהן הגענו.
תמר גוז'נסקי: אני מציעה, לצורך סדר העבודה, מאחר שעל העניין העקרוני כבר דיברנו, שנקרא את הסעיפים אחד לאחד וכל מי שתהיה לו הערה, נשמח לשמוע אותה.
הלית ברק: החוק שלפנינו מטיל חובה על החברות המסחריות וכולנו שנוטלים חלק בהליך החקיקה, חשוב מאוד שכאשר אנחנו מטילים חובה על גופים מחוץ לכנסת ובכלל, שהחובה הזו תהיה ברורה, שידעו מה הם צריכים לעשות.
הלית ברק: הדברים האלה הם בבחינת קל וחומר כאשר בצד החובה שלפנינו מצויה סנקציה פלילית.
הלית ברק: על-מנת שנהיה ברורים – ואני מודה לאנשי משרד הבריאות שעזרו לי בעניין הזה – ונוכל לכתוב את זה בצורה ברורה, חשוב שבאמת נבין מה אנחנו מנסים להשיג ומהי מטרת החוק.
הלית ברק: מטרת החוק, כפי שהיא גם מנוסחת בסעיף 1 וכך זה גם עלה מדיוני הוועדה, היא לעודד הנקה, לאפשר לאישה לבחור את הדרך שבה היא רוצה להיניק את התינוק שלה.
הלית ברק: אז אנחנו שואלים את עצמנו איך נשיג בצורה הטובה ביותר את המטרה הזאת והדרך שבה אנחנו בחרנו היא באמצעות שני אלמנטים עיקריים: האחד, הנושא של הגבלת הפרסום, בין בכתב, בין בעל-פה, בין בהבהרות שעל המוצר עצמו, והשני – אלמנט שאפילו קודם לראשון בהצעה עצמה – הנושא של שיווק בבתי-החולים, חלוקה, פרסום, קידום המכירה של המוצרים האלה בבתי-החולים ובמוסדות בריאות אחרים.
הלית ברק: התחושה שעלתה בדיוני הוועדה – ואני משערת שזה גם מה שהביא את יוזמי ההצעה להגיש את הצעת החוק – היא שמדיניות השיווק או דרכי השיווק הן אגרסיביות מדי ואפילו היו שהשתמשו בביטוי שטיפת מוח על אימהות.
הלית ברק: כלומר, שטיפת המוח הזו שבאה לעודד אותן לבחור במוצרים המסחריים על פני דרכים אחרות או על פני ההנקה.
הלית ברק: מצב דומה, אם הבנתי נכון מיועצים משפטיים אחרים, הביא להתערבות של המחוקק בנושא דירות הנופש שבאמת שם הייתה מדיניות שיווק אגרסיבית.
הלית ברק: כאן באים להסיט את מאזן הכוחות, להזיז אותו מהמצב שבו יש נטייה לטובת המוצרים המסחריים או להגיע למצב של שוויון, בו האישה תבוא ותבחר מה שנוח לה.
הלית ברק: יש שני חוקי היסוד הרלוונטיים לענייננו כאן והם מאוד מוכרים כאשר האחד הוא חוק יסוד כבוד האדם וחירותו, והשני הוא חוק יסוד חופש העיסוק.
הלית ברק: אנחנו כמשפטנים נוהגים דבר ראשון לבחון את ההיקף של חוק היסוד שרלוונטי לענייננו.
הלית ברק: מבחינתנו ברור לגמרי שיש כאן שאלה של חופש הביטוי של החברות המסחריות, כאשר אנחנו מגבילים את הפרסום שלהן, יש כאן שאלה של חופש העיסוק, כאשר החברות מנסות לעודד את מכירת המוצרים שלהן.
הלית ברק: אני לא חושבת שיהיה ויכוח – והדבר מעוגן בפסיקה – שלתאגידים מסחריים במשפט הפרטי יש זכויות חוקתיות.
הלית ברק: כלומר, העובדה שכתוב בחוקי היסוד האלה שלאדם יש את הזכות החוקתית, ודאי שלא מונע הגנה על אותם תאגידים.
הלית ברק: אחרי ברור לחלוטין שישנן כאן זכויות יסוד שרלוונטיות להצעת החוק, אנחנו שואלים בכלל אם הצעת החוק פוגעת בזכויות האלה.
הלית ברק: לא אכביר במלים, אבל ברור שכן וזה גם על פי מבחן התוצאה של הצעת החוק, אם היא תתקבל בלשון הזו, וגם על פי מבחן הכוונה.