GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דינה שלום: אנחנו מחליטים לקיים 11 אלף ועדות החלטה בשנה למרות שאין אפילו תקן אחד למרכז ועדת החלטה.
דינה שלום: גם השותפים שלנו, נציגי המשרדים האחרים, באים בהתנדבות.
דינה שלום: באים מהשירות הפסיכולוגי, באים קציני שירות סדיר, באות אחיות בריאות הציבור ולכן אנחנו מצליחים לקיים את הוועדות ואנחנו מקיימים ששים אלף ועדות.
דינה שלום: אנחנו מנסים לשפר את ועדות ההחלטה כאשר לעתים ההורים והילדים נמצאים מתחילת הדיון ולכל אורכו וזה נעשה לא לפי חוק אלא כי כך זה התפתח.
דינה שלום: ההורים אומרים שהם רוצים אבל מבקשים שנלמד אותם, כי זה תהליך ואי-אפשר לעשות את המעבר מגישה מקצועית אחת לגישה אחרת ביום אחד.
דינה שלום: כמו שאמרה תמר מורג, אחרי זמן מה הם שואלים למה ההשתתפות.
דינה שלום: באים העובדים ואנחנו צריכים להכשיר אותם, לעבור אתם את התהליך וגם לזה צריך תקציב.
דינה שלום: זאת אומרת, זה לא מספיק להסכים עם העקרונות כי בשיחה אנשים יאמרו לך שהם מסכימים, אבל כשבאים ליישם רואים כמה זה קשה ומה צריך לעבור עם כל העובדים.
בלהה נוי: אני רוצה לפנות כאן אל הילדים כי כולנו דיברנו על החובות שלנו כלפי הילדים.
בלהה נוי: אני אומרת שילד הוא יצור בין גיל אפס ל18- אבל לגבי לפחות השליש העליון, שזה גיל 14, 15, 16 – ואני מדברת על הכלל ולא על העולים החדשים שיותר קשה להם ואני לא מדברת על הילדים בסיכון – יש פה כלל של ילדים שאני לא רואה אותם דואגים לעצמם כל כך ולזכויות שלהם.
בלהה נוי: אני אומרת שילדים כאלה שבמדינות אחרות בגיל 16 אולי כבר יכולים להצביע ובמקומות אחרים הם הולכים לצבא, הם יודעים טוב מאוד להסתדר, אבל הם לא דואגים לעצמם.
בלהה נוי: כאן אני אומרת שאנחנו צריכים לעשות את הכל בשבילם.
בלהה נוי: אני מאמינה שגם להם יש חלק אמנם לא במסגרות הממוסדות שלנו של מועצות תלמידים וכל הדברים שאנחנו מארגנים אותם.
בלהה נוי: התלמידים לא מתלוננים על הנושא של זכויות ההשתתפות.
רונית אלפרן: דיברו כאן על העניין של תהליך, על זכויות הילדים כתהליך, ודוקטור קדמן דיבר על הרגרסיה.
רונית אלפרן: אני רוצה לקשר את הדברים.
רונית אלפרן: המציאות בשטח מורה שפעילות של ארגונים מטעם NGO למיניהם, לפעמים כוללת גם מה שעלה כאן כפעילות של הסניגוריה הציבורית וזה גורם לכאורה לאיזושהי רגרסיה והרגרסיה נובעת מאיזושהי הסתבכות, חשש ומשהו מאוד מאוים של הגורמים שכנגד כאשר בפועל יוצרים מצב של אותה הידרדרות בהתייחסות לזכויות ילדים.
רונית אלפרן: אין ספק, וראינו את זה חזק מאוד בנושא של חוק זכויות התלמיד, ואנחנו רואים את זה במגע עם עובדים סוציאלים, אנחנו רואים את זה אפילו בקשר בין סניגוריה לשירות המבחן, ההסתברות שנובעת מהגורם המאיים של מי שבא לצעוק בשם זכויות הילד מעלה על פני השטח את הצורך הרחב ביותר של הסדרת הליכים בין-משרדיים.
רונית אלפרן: לא לעמוד בתור איזשהו מוחה מנגד אלא באמת לנסות להגיע להסדרה בכל נושא ונושא לרבות הנושאים של ייצוג קטינים, בין אם בוועדות, בין אם בבתי-משפט לענייני משפחה, בין אם בבית-משפט לנוער לרבות העניין של טיפול והשגחה.
רונית אלפרן: זה ממש מחויב המציאות משום שהתחושה שיש פה איזה כאוס נורא באמת גורמת לרגרסיה.
רונית אלפרן: יש בעיה של יישום ואכיפה כאשר חלק ממנה היא בעיה של ניסוח חקיקה וחלק היא בעיה של הפנמה.
רונית אלפרן: בנושא של ניסוח החקיקה אני רוצה לתת דוגמה מהתיקון לפקודת העיריות בנושא של הקמת ועדות למעמד הילד ברשויות המקומיות.
רונית אלפרן: החוק לא קובע מנגנון פיקוח.
רונית אלפרן: ועדת תחבורה צריכה לדווח לשר התחבורה, כאשר הקמת הוועדה הזו – בכמה וכמה מקומות אנחנו עושים מאמץ מאוד רציני להאיץ את הקמת הוועדות האלה להפעיל אותן - מחייבת אותה בישיבה ראשונה ופרוטוקול ובזה היא בעצם יוצאת ידי חובת החוק בפועל כי היא לא צריכה לדווח לאף אחד ואין שום פיקוח עליהן.
עדי שיינמן: זה מתקשר לעוד אמנה אחרת של וינה שעוסקת במניעת פשע מאורגן וגם אליה התקבל פרוטוקול אופציונלי שעוסק בכלל במניעת סחר בנשים וילדים.
עדי שיינמן: יחד עם משרד המשפטים אנחנו עכשיו עושים עבודת שטח כדי לבדוק באמת את האפשרות להצטרף לאמנה הזאת.
עדי שיינמן: לגבי הפרוטוקול האופציונלי לאמנת זכויות הילד לשנת 2000.
עדי שיינמן: כרגע הוא לא בתוקף.
עדי שיינמן: חתמו עליו 78 מדינות ורק שלוש מדינות אשררו את הפרוטוקול הזה, כך שהוא לא נכנס לתוקף כי נחוצים עשרה אשרורים.
עדי שיינמן: אנחנו כבר אחרי תקופה של כמעט שנתיים עובדים פנימית על האפשרות לבחון הצטרפות לפרוטוקול הזה וזה נעשה כמובן בשיתוף שלנו עם כל הגורמים בצה"ל, עם משרד העבודה והרווחה, עם יהודית קרפ במשרד המשפטים.
עדי שיינמן: במושב האחרון של הוועדה לזכויות אדם שהתקיים במרץ, הודעתי – וזו השורה התחתונה – על הכוונה שלנו לחתום על הפרוטוקול ואת החתימה עצמה נוכל לבצע במושב הקרוב של פסגת הילד בניו-יורק, בספטמבר הקרוב, שזה המעמד הנאות לעשות זאת.
עדי שיינמן: אני חייבת לציין שזה תהליך דו-שלבי.
עדי שיינמן: החתימה על הפרוטוקול עדיין לא מכניסה אותו לתוקף ובעצם כל התהליך הזה נועד לאפשר לצה"ל להתארגן כי יהיה צורך בשינוי חקיקה כדי להתאים.
עדי שיינמן: מטרת הפרוטוקול היא להעלות את גיל הגיוס.
תמר גוז'נסקי: הוועדה שלנו קיימה כמה דיונים על יישום אמנת הילד כאשר דיון אחד עסק בזכויות הילד במוסדות להשכלה גבוהה, דיון אחד עסק בתחום המשפט ובתחום זה קיימנו כמה ישיבות, דיון אחד עסק בתחום הבריאות ואנחנו חושבים להמשיך הלאה בנושא הזה.
תמר גוז'נסקי: קיימנו גם דיונים על זכות הילד לתרבות שזה לא דבר מובן מאליו.
תמר גוז'נסקי: בעקבות דיון שקיימנו היום אני חושבת לקחת מתוך הדוח לאו"מ – שהוא דוח רשמי של הממשלה, זה לא עניין פרטי של מכון או של מישהו אלא דוח רשמי מאחוריו ניצבת הממשלה – כמה נושאים שנוגעים לאתגרים או בעיות, ולא חשובה המילה בה אני משתמשת, ולנסות לקיים דיון מאוד רציני עם ראש-הממשלה או מי מטעמו.
תמר גוז'נסקי: אם אתם אומרים שאלו הבעיות שאתם רוצים לפתור אותן, השאלה איך אנחנו מתקדמים בפתרון הבעיות האלה ומה התוכניות לפתרון הבעיות.
תמר גוז'נסקי: בוודאי אנחנו לא מצפים שכל הבעיות ייפתרו מהיום למחר, אבל יש כמה נושאים שצריך להעלות.
תמר גוז'נסקי: עומד על סדר היום חוק רפואת התלמיד או רפואת בית-ספר.
תמר גוז'נסקי: אנחנו מנסים קצת לחזק את הרפואה המונעת בתוך בתי הספר שהיא כמובן לא תחליף לשירותי הבריאות הניתנים לפי חוק ביטוח בריאות ממלכתי, אלא מדובר באותו תחום שבו אמורים לעזור לבני נוער להימנע מהתנהגויות מזיקות לבריאות ולגלות ליקויים שרופאים לא מגלים אותם כי ילדים מגיל שבע ועד שהם הולכים ללשכת הגיוס לא הולכים לרופא ואף אחד לא רואה אותם, כך שהם מנותקים מהשירותים.
תמר גוז'נסקי: החוק לא מהפכני אבל הוא בא קצת לבסס.
תמר גוז'נסקי: אם אני שומעת למשל שאחת הנקודות בדוח אומרת שהרפואה המונעת נגמרת בגיל חמש ושאחרי כן יש חולשה וכן הלאה, אני מביאה למשל דוגמה כזאת וזה בניסיון באמת להציג את הנושא של יישום האמנה לא כבעיה פרטית של שר הבריאות או כבעיה פרטית של שרת החינוך או כבעיה פרטית של מישהו אחר, אלא בעיה של באמת איזושהי תפיסה שצריכה להיות איזושהי תוכנית ושגם תיפסק המגמה הזו לתקוע מקלות בכל תהליך חקיקה שנוגע לילדים.
תמר גוז'נסקי: הדבר הנוסף שאני חושבת שאנחנו צריכים לעשות בהקשר זה הוא לנסות לבדוק מעבר לזכויות האלה כמה עקרונות של האמנה ולקיים דיון נפרד על עקרונות.
תמר גוז'נסקי: למשל, אם אנחנו מדברים על עיקרון ההשתתפות, לא לראות רק מה קורה בבריאות או בנושא אחר אלא איך נעשה את הדברים האלה.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שנוכל ללמוד הרבה מועדת רוט-לוי ולקיים יחד עם האקדמיה ואנשים נוספים דיונים כדי לנסות לבדוק את הנושאים האלה ולהמשיך לעסוק באמנה.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שעדיין האמנה היא לא ידועה לא רק לתלמידים אלא גם לא למורים, היא לא ידועה לעובדים סוציאלים ולא ידועה להרבה מאוד אנשים שיש להם קשר ישיר עם ילדים.
תמר גוז'נסקי: זה לא אומר שהם לא שמעו פעם אחת שיש אמנה, אם ישאלו אותם אם יש אמנה, הם יאמרו כן, אבל אחרי שהם אמרו כן, שהם יודעים שיש אמנה, מה קורה?
תמר גוז'נסקי: אם היום מסיימים לימודים במכללות או בהרבה מאוד תחומים בהשכלה הגבוהה שיש להם קשר לילדים, הם לא לומדים על זכויות ילדים והנושא הזה הוא לא חובה, כך שלא רק שיש לנו בעיה עם מאה אלף המורים שכבר במערכת אלא יש לנו בעיה עם המורים לעתיד.
תמר גוז'נסקי: נאמר שאלה במערכת, אבל מה עם אלה שיוצאים עכשיו החוצה מהלימודים וגם להם אין שום מושג בנושא הזה.
תמר גוז'נסקי: זה לא בעיה של אמצעים כאן אלא בעיה של תפיסה.
תמר גוז'נסקי: כשאנחנו באים לראשי המוסדות האלה, גם הם שואלים לגבי הנושא הזה כי גם הם לא יודעים והם חושבים שזה לא חשוב וכאן יש לנו בעיה קשה.
תמר גוז'נסקי: אם אנחנו מדברים על הפנמה, כל פעם שאנחנו מנסים לפרוץ אותה, אנחנו נתקלים במנגנונים שאומרים שזה מאוד מעניין מה שאנחנו אומרים אבל זה לא כל כך חשוב כי יש מיליון דברים יותר חשובים.
תמר גוז'נסקי: זה שקולם של הילדים לא נשמע, זה נכון, אבל בסופו של דבר אנחנו לא יכולים להטיל עליהם את המשימה הזאת, אם אנחנו לא יוצרים להם את ההזדמנות לשמוע אותם ולהעמיד את הדרישות שלהם.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שהקרב הוא קרב של תהליך והתפתחות וכולי.
תמר גוז'נסקי: יש לנו הרבה נסיגות ולא אחזור עליהן אבל מדי פעם אנחנו מצליחים לפרוץ לאיזשהו מקום.
תמר גוז'נסקי: ברמה האישית יש לי תחושה שכל פעם אני שמה אצבע בחומה כדי שהמים לא יעברו, אבל נגמרו לי כבר כל האצבעות ואני לא יודעת מה עוד אפשר לעשות כדי לעצור את הנזילה, אבל אני מקווה שנעשה זאת בכוחות משותפים.
מוזמנים: איטה אטיאס - סגנית אגף מעמד האישה ומעונות יום דב קינן - ראש ענף תנאים סוציאליים דינה שלום - שרות ילד ונוער משרד החינוך חגאי יהודאי - ממונה על עמותת חינוך ופנימיות נירה קדמן - מנהלת המחלקה לאוכלוסיות בעלי צרכים מיוחדים משרד הבריאות ד"ר זיוה אמיתי - אחראית אם וילד לשכת הבריאות ת"א עו"ד נתן סמוך - לשכה משפטית קופות חולים יהודה עליאש - קופ"ח מאוחדת - ממונה על התקציבים רופאים לזכויות אדם רפי אדוט - יו"ר העמותה האגודה לזכויות האזרח דניאלה במברנר - אנוש טליה מבור - המועצה הלאומית לשלום הילד סימה רמתי - אגף עובדים זרים, הסתדרות עדי אזוב - עובדת קהילה, מסילה
מנהלת הוועדה: סדר היום: 1.
מנהלת הוועדה: ביצוע ביטוח רפואי לילדי עובדים זרים 2.
מנהלת הוועדה: תכניות להקמת גני ילדים ומשפחתונים לילדי עובדים זרים
תמר גוז'נסקי: גבירותי ורבותי, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה לקידום מעמד הילד.
תמר גוז'נסקי: על סדר היום עומדים שני נושאים, האחד - ביצוע ביטוח רפואי לילדים שאינם תושבים, והנושא השני הינו תכניות להקמת גני ילדים ומשפחתונים לילדי עובדים זרים.
תמר גוז'נסקי: נפתח בדיון בנושא ביטוח רפואי לילדים אשר אינם תושבים, ולכן אינם כלולים בחוק ביטוח בריאות ממלכתי.
תמר גוז'נסקי: על שולחן הכנסת הונחה הצעת חוק שנועדה לשנות את חוק ביטוח בריאות ממלכתי כך שיכלול את הילדים הללו, או יחול גם עליהם.
תמר גוז'נסקי: בעקבות יוזמה ברוכה של משרד הבריאות להוציא צו המאפשר מתן שירות רפואי כזה, הוצא מכרז, בו זכתה קופת חולים מאוחדת.
תמר גוז'נסקי: הפרוייקט הזה יצא לדרכו בחודש פברואר השנה.
תמר גוז'נסקי: אנחנו נמצאים היום במחצית חודש יולי, ומטרת הפגישה הזאת הינה לבחון מה קרה בחודשים אלה, כיצד התקדם הרעיון והפרוייקט הזה, כאשר בו בזמן אנחנו יודעים שקיימת גם הצעת החוק בנושא, אותה נשתדל לקדם על בסיס הניסיון הנצבר מפרוייקט חשוב זה.
תמר גוז'נסקי: אבקש מעו"ד נתן סמוך להסביר לוועדה בכמה מילים את ההיגיון שעמד מאחורי מהלך זה של משרד הבריאות, ולאחר מכן נשמע את נציג קופת חולים מאוחדת.
עו"ד נתן סמוך: אציג קודם כל את ההיגיון מאחורי ההסדר עצמו, ושנית את ההיגיון בצורה שבה הוא נעשה.
עו"ד נתן סמוך: ההיגיון מאחורי ההסדר עצמו הינו ברור.
עו"ד נתן סמוך: עד למועד הפעלת ההסדר מדינת ישראל קיימה את מחוייבותה על פי האמנה להגנה על זכויות הילד, אך עשתה זאת באופן נקודתי ומוגבל, כלומר מה שיכול היה להינתן במסגרת התחנות לבריאות המשפחה אמנם ניתן, בתנאים השוים לשירותים הניתנים לתושבי ישראל, אבל כל הטיפולים המוגדרים בדרך כלל כקורטיביים, כלומר לא מניעתיים היוו בעיה אמיתית.
עו"ד נתן סמוך: את הבעיה הזאת בא ההסדר לפתור, על ידי מתן מערכת של שירותי בריאות לילדים הנמצאים בארץ ללא מעמד של תושבים, כאשר השאלה האם הם ילדי עובדים זרים, כפי שנהוג בדרך כלל להתייחס לקבוצה הזאת או לא, הינה פחות רלוונטית.
עו"ד נתן סמוך: העניין הוא האם מדובר בילד אשר צבר איזה שהוא ותק מסויים של שהות בארץ, המלמד על איזו שהיא זיקה קצת יותר חזקה לארץ מאשר מבקר ארעי.
עו"ד נתן סמוך: משעה שזה קורה, הוא נכנס לתוך המערכת הזאת וזכאי לקבלת שירותים.
עו"ד נתן סמוך: בעקרון ילד שנולד בישראל זכאי לשירותים כבר מיום היוולדו, בתנאי שמתקיימת דרישת הותק הנ"ל.
עו"ד נתן סמוך: ואילו ילד שלא נולד בארץ זכאי לקבלת השירותים בתוך תקופה בת שישה חודשים.
עו"ד נתן סמוך: בהמשך ירחיב יהודה בנושא ויסביר כיצד למעשה גם לגבי תקופת ההמתנה, דבר שנעשה ביוזמתה של קופת חולים מאוחדת, ניתנות כיום למעשה זכאויות מאוד מאוד רחבות, הכוללות תרופות, ביקור אצל רופא במרפאות הקופה ובדיקות מכונים.
עו"ד נתן סמוך: כלומר גם תקופת ההמתנה הזאת כבר מאבדת למעשה ממשמעותה כתקופה שבה נמנעים מהילדים טיפולים.
עו"ד נתן סמוך: אדרבא, ניתנים טיפולים בהיקף מאוד רחב, להוציא טיפולים הכרוכים במתן טופס שבע עשרה לבתי חולים.
עו"ד נתן סמוך: אני הבנתי שלמרות שאנחנו מוציאים חוזר מתקן בנקודה הזאת, זוהי גם הפרקטיקה בקופת חולים מאוחדת, ולמעשה אנחנו מקדמים את הפרקטיקה הזאת.
עו"ד נתן סמוך: כמה מילים לגבי למה נבחר ההסדר כפי שהוא נבחר.
עו"ד נתן סמוך: אנחנו נמצאים למעשה בתקופת ניסיון, ובתקופת הניסיון הזה אנו מנסים לצבור נתונים שיאפשרו לנו, במידה ויוחלט לעתיד לבוא ללכת לחקיקה, ליצור איזה שהוא סוג של מסד נתונים שיהווה בסיס לחקיקה כזאת.
עו"ד נתן סמוך: מעבר לזה, הקונסטרוקציה שנבחרה, אשר אני סבור בהחלט שאכן מוכיחה את עצמה, של מכרז המפקיד את הנושא בידי קופת חולים אחת המרכזת את הטיפול, הינה קונסטרוקציה נכונה, אך קצת קשה ללכת עם הקונסטרוקציה הזאת לחקיקה.
עו"ד נתן סמוך: כלומר זו קונסטרוקציה המשקפת את היתרון היחסי הברור של שיטת המכרז.
עו"ד נתן סמוך: מכל מקום אנחנו חושבים, לפחות בשלב הזה, שזו שיטה שמוכיחה את עצמה.
עו"ד נתן סמוך: יהודה עליאש יפרט יותר על הניסיון בשטח.
עו"ד נתן סמוך: לגבי הנתונים, קראתי בחטף את המסמך שהכין אירגון רופאים לזכויות האדם.
עו"ד נתן סמוך: הנתונים היום מדברים על שלוש מאות ילדים שהצטרפו למערכת.
עו"ד נתן סמוך: אנחנו ננסה לראות בדיוק מהי נקודת הכשל.
עו"ד נתן סמוך: יתכן שההסברה היא לא לחלוטין מלאה, ושיש ילדים שלא יודעים על ההסדר, ואולי ישנם כאלה שחשבו שתקופת ההמתנה, מונעת מהם קבלת טיפולים.
עו"ד נתן סמוך: דברים אלה צריכים לבוא על פתרונם.
עו"ד נתן סמוך: עם זאת אינני משוכנע לגבי המסקנה החד משמעית שנמצאת פה במסמך, מעבר לאי דיוקים הקיימים בו, למשל לגבי עלויות ממוצעות של טיפולים רפואיים לילדים, שיהודה ידבר עליהם ביתר פירוט בהמשך.
עו"ד נתן סמוך: מעבר לזה אינני בטוח שנכון לשים את האצבע היום על העלויות למשפחה כגורם לרישום איטי של ילדים לתכנית.
עו"ד נתן סמוך: אני חושב שעוד יש מה ללמוד ויש מה לב בנושא זה, ואינני משוכנע שהמסקנות החד משמעיות והפסקניות שמופיעות פה באמת משקפות את בעיות המוטיבציה בתחום הרישום.
תמר גוז'נסקי: אני מעבירה את רשות הדיבור למר יהודה עליאש, מקופת חולים מאוחדת, הממונה על התקציבים בקופה.
תמר גוז'נסקי: בבקשה אדוני.
יהודה עליאש: אנחנו נמצאים בפרוייקט הזה למעשה מחודש ינואר, הגם שהתחלנו להפעילו בפברואר.
יהודה עליאש: ההערכות האקטואריות שלנו, כאשר נכנסנו למהלך זה, היו ברורות לחלוטין והן מתאמתות אחת לאחת, ביחס לעובדה שידענו שהרשמה וההצטרפות הראשונה לתכנית נחשף למקרים הקשים ביותר מבחינה רפואית, אלה שלא נמצא להם פתרון עד עתה ומצאו פתרון בתכנית מכאן ואילך.
יהודה עליאש: לכן הנתונים שאני אחשוף הם נתונים משקפים לשלוש מאות ילדים בלבד, כאשר הפוטנציאל הברור לנו לגמרי הוא כשלושת אלפים ילדים בכל מדינת ישראל.
יהודה עליאש: בשלוש מאות הילדים שהצטרפו לשירות אנחנו מוצאים עשרים ילדים עם פיגור שכלי ומוטורי.
יהודה עליאש: אנו נתקלים בהזנחה רפואית מאוד בולטת בין ילדים אלה.
יהודה עליאש: יש לנו לפחות חמישה עשר ילדים עבורם נדרשת התערבות עובדים סוציאליים לפחות אחת לשבוע, בשל אלימות במשפחה.
תמר גוז'נסקי: האם אתם מספקים שירות של עובדים סוציאליים?
יהודה עליאש: אתייחס לנושא זה בהמשך.
יהודה עליאש: כמו כן יש לנו מקרים קשים מאוד של אישפוזים, כאשר הילד מגיע לבית החולים ונזקק לעלות מהמיון לאישפוז, ואז אין לו פתרון במסגרת ההסדר, כי ההורים לא דאגו להרשם מראש, ועוד כשהוא בדרכו מהמיון למחלקה דואגים אנשי המיון ליידע את ההורים ולהפנותם לרישום כדי שיהיה להם ביטוח רפואי.
יהודה עליאש: המצב הוא די קשה משום שהיום יום אישפוז עולה מעל אלף חמש מאות שקל לנו, ולעובד זר עלותו כאלפיים שקל, והוא צריך למצוא פתרון מהיר כאשר הילד צריך איזה שהוא אישפוז דחוף, אך הרישום אינו זמין עבורו בכל יום.
יהודה עליאש: הרישום זמין במסילה אחת לשבוע אחר הצהריים ביום ראשון.
יהודה עליאש: זה היום היחיד בו יכולים העובדים הזרים לבוא ולהירשם כדי לקבל את תעודת הזכאות לרישום בקופת חולים.
יהודה עליאש: ואז קורים מצבים, נתקלנו בכך בבית חולים איכילוב וגם בבית חולים וולפסון, שההורים נאלצים לרוץ, במקום לשמור על הילד, למשרד הבריאות בימים אחרים, לדפוק על הדלתות ולבקש אישורים בכדי שיהיה להם איזה שהוא כיסוי רפואי לאישפוז.
יהודה עליאש: לאחר שהם מסדירים את טופס שבע עשרה, משלמים מאה שמונים וחמישה שקלים ולוקחים מייד טופס שבע עשרה השווה לפחות עשרת אלפים שקלים במדינת ישראל, עלינו להתחיל אז לחפש אחריהם עם התשלומים העתידיים.
יהודה עליאש: אין להם חשבונות בנק, וצריך להתחיל לנהל מסכת של טלמרקטינג על מנת שישלמו.
יהודה עליאש: הגבייה היא קשה מאוד, גם מאותם שלוש מאות ילדים שכבר רשומים.
יהודה עליאש: כיום אנחנו נמצאים בגרעון של חמישים אלף שקל לחודש בשירות הזה שאנחנו מקיימים.
יהודה עליאש: אני פונה לרמי אדוט, הנייר שהוצאתם בנושא הינו קשה ביותר, ולא רק שהוא לא נכון, הוא פשוט מנותק מהמציאות הרפואית או ההוצאתית כפי שהיא היום.
יהודה עליאש: אנחנו כמובן מיידעים את משרד הבריאות מעת לעת, יש לנו קשר טוב גם עם ד"ר ברלוביץ וגם עם לשכת הבריאות המחוזית בישיבות משותפות, ואנחנו מספרים באיזה בעיות רפואיות ובאיזה בעיות סוציאליות אנחנו נתקלים במסגרת התכנית.
יהודה עליאש: בתחילת חודש יולי קיימנו ישיבה של כל מערך התמיכה הנפשית, ובכללם העובדים הסוציאליים אצלנו בקופה.
יהודה עליאש: הגענו למסקנה שאנחנו צריכים לקיים את השירות הזה באופן מיידי.
יהודה עליאש: אני רוצה להזכיר לנוכחים שאנחנו התחלנו לצורך הטיפול להפעיל מרפאה ברח' לוינסקי, ממש בשכונה של העובדים הזרים, מרפאה שלא היתה לנו קודם והוקמה לצורך העניין.
יהודה עליאש: המבוטחים מקבלים כרטיס מגנטי וזכאים להשתמש בכל מרחב השירותים הרפואיים.
יהודה עליאש: אין שום מגבלה עליהם בכרטיס המגנטי, גם לאלה שנמצאים בתקופת ההמתנה.
יהודה עליאש: גם הם מקבלים מייד כרטיס, למרות שאנחנו יכולים לעכב אותו, והם יכולים לקבל טיפול, ואכן הולכים.
יהודה עליאש: שום דבר לא מונע מהם ללכת.
יהודה עליאש: פתחנו את האפשרויות עד אין סוף.
יהודה עליאש: כמובן דיווחנו על כך למשרד הבריאות והוא התחייב להוציא חוזר ללשכות בנושא.
יהודה עליאש: בכוונתנו לקיים מערך של עבודה סוציאלית בקהילה הזו.
יהודה עליאש: אנחנו חושבים שהדבר הכרחי.
יהודה עליאש: ישנם מקרים רבים מאוד של הזנחה, ישנם מקרים של אלימות, מקרים של פגים שצריכים מעקב צמוד, וילדים רבים שאינם מטופלים בצורה ראוייה.
יהודה עליאש: יש הרבה משפחות חד הוריות שהתנאים הסוציאליים שלהם קשים מאוד.
יהודה עליאש: אין להם מסגרות חינוך לא פורמליות.
יהודה עליאש: אנחנו נספק תמיכה סוציאלית, הגם שמערך התמיכה הזה לא קיים בסל שירותי הבריאות.
יהודה עליאש: אנשי המקצוע ובכללם העובדים הסוציאליים והפסיכולוגים אצלנו הרימו את הכפפה והחליטו לקבל את המשימה הזאת על עצמם, ובהתנדבות.
יהודה עליאש: זה מאוד מעניין.
יהודה עליאש: הם החליטו לקבל את המשימה כאתגר, כדי להרתם למען הקהילה הזאת, וחשוב לציין זאת לפרוטוקול.
יהודה עליאש: מצד שני לפני שבועיים התברר לי שעובדת של לשכת הבריאות העובדת במסילה שלוש שעות בשבוע החליטה שהיא לא ממשיכה להגיע לשם, כי לא מאשרים לה את השעות הנוספות.
יהודה עליאש: קיים החוסר פרופורציה בעניינים האלה.
יהודה עליאש: במקום שיהיה יום יום נציג של משרד הבריאות שם ובקהילה, אנו נתקלים גם בבעיות טפשיות כאלה, חסרות כל משמעות כספית.
יהודה עליאש: אני לא מבין זאת.
יהודה עליאש: כאנקדוטה אספר לכם שעיריית תל אביב הוציאה מדריך לעובד הזר, רוב הנוכחים ודאי מכירים אותו, לתפארת מדינת ישראל, פשוט לא יאומן.
יהודה עליאש: המדריך יצא בחודש יוני, ע"י עיריית תל אביב.
יהודה עליאש: קודם כל זה לא אתי שחברת ביטוח נותנת חסות לעניין מוניציפלי, ומוסיפה למדריך את דבר מנכ"ל חברת הביטוח, ופרטי הפוליסה שלה.
יהודה עליאש: וכמובן הכל יש פה חוץ מאשר המחירים.
יהודה עליאש: מעבר לזה, שבעים שנה קיימת קופת חולים מאוחדת, אך עיריית תל אביב לא יודעת על קיומה.
יהודה עליאש: עירייה כל כך מהוללת, שאנחנו מקיימים בה שירותים רפואיים לשלושים אלף מתושביה, אבל הם לא יודעים כזה דבר.
יהודה עליאש: יתרה מזאת, הם גם לא יודעים שיש הסדר לילדי העובדים הזרים.
יהודה עליאש: והנה ברגע האחרון, בכריכה הפנימית של המדריך, שמו מדבקה המתייחסת לנושא, אבל לא נכתב שם מה צריך לעשות, איפה נרשמים, באיזה קופת חולים מדובר.
יהודה עליאש: לכן מכאן אני מפנה את הדיון לזירה שנקראת אינטרסנטים בשטח.
יהודה עליאש: וכשיש אינטרסנטים בשטח אני לא נמצא במתח.
יהודה עליאש: יש מי שדואג.
יהודה עליאש: כולם, כמו שאמר דוד המלך בתהילים, רוממות אל בגרונם וחרב פיפיות בידם.
יהודה עליאש: מדברים גבוהה גבוהה, אבל הכל דיבורים.
יהודה עליאש: העירייה המהוללת הולכת ולוקחת גורם מסחרי אינטרסנטי, שנותן חסות, מתעלמת לחלוטין מההסדר הקיים ביום הוצאתה של החוברת הזאת, בסוף חודש מאי, תחילת יוני, במסיבת עיתונאים רבת אושר, כאשר כבר מראשון בינואר ההסדר היה ידוע בתחום המוניציפלי של עיריית תל אביב, ואין מי שיגיד או ישכנע אותי שעניין כל כך חשוב זה נעלם מעייני העוסקים במלאכת הקודש הזאת.
תמר גוז'נסקי: אני קוראת במדריך ומוצאת כי כל האינפורמציה מצוייה בו.
תמר גוז'נסקי: קודם כל קופת חולים מאוחדת מוזכרת, שנית מוזכרת ההרשמה במסילה, וסכום דמי הביטוח החודשיים מצויין אף הוא, והעובדה שהגבייה נעשית על ידי קופת החולים.
יהודה עליאש: אני מציע לך ללכת לתרגומים למיניהם, בשפות הזרות הדבר לא מוזכר.
תמר גוז'נסקי: האם תוכל לאפיין את שלוש מאות הילדים שנרשמו להסדר?
תמר גוז'נסקי: בכמה משפחות מדובר?
יהודה עליאש: רוב הילדים הינם ילדים יחידים.
יהודה עליאש: יש לנו משפחות בודדות עם שני ילדים או יותר.
תמר גוז'נסקי: מאיזה ארצות מגיעים רובם?
יהודה עליאש: אני יודע מאיזה ארצות הם מגיעים אבל אני לא יכול לאפיין התפלגות בתוך כלל הנרשמים.
יהודה עליאש: רובם נמצאים כאן תקופות של עד שלוש שנים.
תמר גוז'נסקי: האם מרבית הילדים נולדו בארץ או בחו"ל?
יהודה עליאש: רוב הילדים נולדו פה, אותם ילדים שלא נולדו פה היתה להם תקופת הכשרה שמנעה מהם להרשם מייד.
יהודה עליאש: בהמשך החלטנו לפתוח את השירות גם בפניהם, מלבד טופס 17 לאישפוז, שלא ניתן בתקופת ההכשרה.
עו"ד נתן סמוך: לא מדובר על אישפוזים דחופים.
עו"ד נתן סמוך: אישפוזים דחופים כולם מקבלים.
תמר גוז'נסקי: אני מבינה מדבריך שילדים שלא נולדו בארץ וצריכים לעבור את תקופת ההכשרה של שישה חודשים, גם במהלך תקופת ההכשרה מקבלים את כל השירותים, להוציא טופס 17.
יהודה עליאש: זאת למרות שבהסכם שלנו עם המדינה נאמר במפורש שחלה תקופת המתנה במהלכה הם ישלמו דמי ביטוח ולא יקבלו שירות.
יהודה עליאש: אנחנו החלטנו שם ישלמו, יקבלו גם שירות, מלבד מה שנקרא ניתוחים אלקטיביים.
יהודה עליאש: זו הרחבה מאוד משמעותית של השירות.
יהודה עליאש: אני קורא מעל השולחן הזה לכל אותם גורמים שאכפת להם מבריאות הציבור ומהאוכלוסיה ומהקהילה הזו.
יהודה עליאש: יש להרתם ליצירת למערכת הסברה, כי בסופו של דבר לכולנו ברור שהילדים הללו יירשמו למערכת.
יהודה עליאש: הילד יהיה חולה, יהיה מצב אקוטי, הם ירוצו בהיסטריה להרשם, וטובה שעה אחת קודם, כי יכולים להיות מצבים מאוד קשים.
יהודה עליאש: אנו עלולים למצוא כותרות מביכות בעיתון בנושא, ואיש אל רעהו יגיד לא אני.
יהודה עליאש: כדאי מאוד לעשות פעולה בהקדם.
תמר גוז'נסקי: העלית בעיה, שמאחר ואין להם חשבונות בנק קיים קושי בגבייה.
תמר גוז'נסקי: כיצד אתם מתמודדים עם בעיה זו?
יהודה עליאש: עלינו לבצע ממש טלמרקטינג של גבייה.
יהודה עליאש: במקרים כאלה כמובן מעסיקים במרפאה דוברי אנגלית בדרך כלל וגם ספרדית, שמדברים עם המשפחות ומסבירים את הנושא.
יהודה עליאש: מוסר התשלומים שלהם הוא בסדר, שלא יובן לא נכון, אבל הם עדיין לא מודעים לאותה חובה להופיע אחת לחודש ולשלם כפי שצריך.
יהודה עליאש: אבל אנחנו לא ראוי לציין שהם משלמים במזומן, והם אדיבים, ויודעים להכיר תודה.
יהודה עליאש: הם התחילו בצורה מאוד יפה להכיר את השירות הרפואי, מעבר לשירות הניתן בקהילה.
יהודה עליאש: הם יודעים כבר על קיומם של כל השירותים ההיקפיים הניתנים, והם קובעים תורים ומגיעים עם הילדים.
יהודה עליאש: הם ממש התחילו להיכנס לעניינים מבחינה רפואית.
יהודה עליאש: אני חייב לציין שאנחנו לא נתקלים בשום בעיית משמעת איתם.
יהודה עליאש: להיפך.
יהודה עליאש: כמו כן אנחנו לא נתקלים בשום מחלה מדבקת שאינה נודעת לנו.
יהודה עליאש: היום מבחינה סטטיסטית אנו מטפלים בקבוצה קשה מאוד מבחינה רפואית.
יהודה עליאש: כפי שציינתי מדובר בעשרים ילדים בתסמונת דאון.
יהודה עליאש: יש לנו ילדה שתהיה כנראה מאושפזת כמה שנים בליכטנשטטר.
יהודה עליאש: היא עזבה את בית חולים מאיר, לפני שבוע פינינו אותה.
יהודה עליאש: ישנו נושא של השתתפות עצמית שקיים באישפוז סיעודי מורכב, שעלותו שמונים ושבעה שקלים ליום.
יהודה עליאש: אנחנו לא גובים מההורים את הסכום הזה, ולנו ברור שהילדה תאושפז על חשבוננו.
עדי אזוב: לגבי המידעון לעובד הזר שהוזכר, ברצוני לומר שהחיבור היה לחברת הביטוח שילוח מכיוון שזו היתה החברה שמימנה את כל החוברות ואת ההדפסה וכו'.
עדי אזוב: אנחנו עובדים במסגרת שותפות עם עסקים המממנים את עלויות הפרוייקט.
עדי אזוב: פנינו לכמה חברות ביטוח והם אלה שנענו להצעה.
עדי אזוב: לא היתה שום בחירה דווקא בהם, וראיתם שבאמת בסוף הם הוסיפו את הפוליסות שלהם, אך אין פה שום המלצה על הפוליסה שלהם, אין פה שום שיווק.
עדי אזוב: פשוט ניצלנו את היחסים איתם על מנת להוציא את החוברת הזאת.
עדי אזוב: פנינו לכמה חברות, והם החברה שהסכימה.
עדי אזוב: לגבי אי ציון קופת חולים מאוחדת במידעון, קיבלנו את המכתב בנושא וכבר התנצלנו על כך.
עדי אזוב: אנחנו יודעים שנפלה טעות.
עדי אזוב: לגבי ביטוח הבריאות, החוברת אמנם פורסמה רק במאי אבל היא הודפסה כבר לפני שיצא כל הנושא של ביטוח הבריאות, ולכן הוספנו התייחסות לכך בסוף החוברת.
תמר גוז'נסקי: האם התוספת קיימת בשפות אחרות או רק בעברית?
עדי אזוב: התוספת היא באנגלית ובספרדית ובכל השפות שבחוברת, ישנו תרגום של מתורגמנים שתרגמו במדוייק.
עדי אזוב: ישנם עכשיו תרגומים נוספים שמסתובבים בשטח, ברומנית ובשפות נוספות, אבל אלה לא תרגומים שאנחנו הוצאנו ולכן אין לנו אחריות עליהם.
עדי אזוב: מישהו לקח את תוכן החוברת ושם את זה באינטרנט ומשם זה כבר לא בשליטתנו.
עדי אזוב: לגבי ביטוח בריאות, הרישום לביטוח מתקיים בימי ראשון במסילה, במטרה להפוך את השירות נגיש לאוכלוסיה.
עדי אזוב: מעבר לזה, בכל יום יש אפשרות להרשם במשרד הבריאות, ברחוב הארבעה.
עדי אזוב: מי שרושמת אצלנו גם יכולה לרשום ברח' הארבעה, והיא עושה את זה בימים שאנחנו מפנים אליה, כאשר אנשים אינם יכולים להגיע ביום ראשון.
עדי אזוב: יכול להיות שבאמת יש מקום שיהיו עוד ימי רישום במסילה.
עדי אזוב: אני חושבת שזה באמת יוכל מאוד להועיל.
תמר גוז'נסקי: מי נותן את השירות במסילה?
עדי אזוב: במסילה יושבת נציגה של לשכת הבריאות הנמצאת שם בימי ראשון בערב.
עדי אזוב: יתכן ויש מקום להוסיף ימים שבהם היא תשב שם.
עדי אזוב: מעבר לכך ישנה אפשרות להרשם בלשכת הבריאות בימים רגילים.
עדי אזוב: אותה נציגה עושה גם שם את ההרשמה.
עדי אזוב: לגבי המיעוט היחסי במספר הנרשמים, יחסית להערכות, אני מתחברת לחלק מהדברים שנרשמו במסמך של רופאים לזכויות אדם.
עדי אזוב: דבר אחד הוא שעדיין יש חוסר מודעות, ובאמת קופת חולים מאוחדת עושה הרבה לשווק את התכנית.