GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ד"ר מייק נפתלי: יש גם דיבורים בנוגע לפתיחת מרכז במזרח ירושלים, אבל הדבר נמצא עדיין בשלב של התדיינות מאוד מוקדמת.
ד"ר מייק נפתלי: זאת היא, פחות או יותר, תמונת המצב להיום - תשע עשרה מרכזים פעילים עד סוף השנה.
ד"ר מייק נפתלי: לגבי השנים הבאות הכל פתוח.
ד"ר מייק נפתלי: בדיון שהתקיים אתמול עם אשלים עלה הרעיון שצריך לשים דגש גדול מאוד בשנה הבאה על הפיתוח הפריפרי במועצות איזוריות ועל הפיתוח במיגזר הערבי, ואם בדרך נס או בדרך אחרת נמצא הרבה מאוד משאבים ניענה לבקשתם של ערים שרוצות בפרוייקט ומוכנות להשקיע כסף למטרה זו, כמו לוד ועפולה.
ד"ר מייק נפתלי: בעמ' 25 בחוברת מוצג מיפוי של האפשרויות לפיתוח בשלוש השנים הבאות.
ד"ר מייק נפתלי: הלוואי והיינו יכולים לפתוח עוד שלושים וחמישה מרכזים כאלה, אך אני לא רואה את האוצר נערך לאפשרות כזאת.
ד"ר מייק נפתלי: ברצוני לציין מספר נקודות נוספות.
ד"ר מייק נפתלי: עמותת אשלים, אשר היתה פעילה מאוד בפיתוח ובהשקעה בתכנית, מסיימת את מעורבותה בסיום שנה זאת.
ד"ר מייק נפתלי: משמעות הדבר שיידרש מינימום של שישה שבעה מיליון שקל תקציב ציבורי בכדי להמשיך ולהפעיל את תשעה עשר המרכזים הקיימים בפעילות הנוכחית.
ד"ר מייק נפתלי: העמותה מוכנה להשקיע משאבים רבים בהמשך הפיתוח, אך אינה מוכנה להשקיע כרגע בתיפעול המרכזים הקיימים.
ד"ר מייק נפתלי: בשנת 2000 הגיעו אלינו למעלה מארבעים אלף פניות, למרכזי הפוך על הפוך ולניידות על"ם.
ד"ר מייק נפתלי: הניידות טיפלו בכשבעת אלפים בני נוער, כאשר הטיפול בניידות הינו יותר מתמשך, ובמרכזי הפוך על הפוך הגיעו שלושים ושתיים אלף פניות.
עינת חיימוביץ: שמי עינת חיימוביץ, אני מנהלת סניף הפוך על הפוך בתל אביב.
עינת חיימוביץ: הפוך על הפוך בפיתוח המקומי שלו כיום מתרחב להרבה מאוד פרוייקטים העוסקים ועושים למען בני נוער.
עינת חיימוביץ: אני חושבת שבכל עיר, למרות שמדובר במודל משותף, קיימים הבדלים משמעותיים והדבר בא לידי ביטוי בפעילות הבלתי פורמלית של יצירת הקשר עם בני הנוער.
עינת חיימוביץ: לכל עיר יש את הצרכים שלה, את הייחודיות שלה, את בני הנוער שלה, את העבודה הייחודית ואת השותפות עם הקהילה, ולכן בכל עיר ישנן האפשרויות והיכולת לפתח הרבה מאוד מענים משותפים בחשיבה משותפת יחד עם השירותים בעיר.
עינת חיימוביץ: זהו מודל של מרכז העוסק בבני נוער, אשר ביכולתו גם לתמוך בשירותים שקיימים בעיר, גם לעבוד יחד איתם במתן מענה לצרכים נוספים שעולים, יחד עם יכולת מאוד ייחודית להגיע לאוכלוסיות שפחות מגיעות לקבל שירותים, לא לכיוונים המאוד מנותקים של הרצף, להם מיועדים השירותים של שירות לנערה במצוקה או קידום נוער, אבל גם לא בני נוער החברים במועצות תלמידים ותנועות נוער.
תמר גוז'נסקי: מה הם הבעיות שמועלות בדרך כלל במסגרת הבקשות או הפניות, באיזה תחומים הם עוסקות?
ענת חיימוביץ: מגוון הנושאים הוא אדיר.
ענת חיימוביץ: ישנם בני נוער המגיעים פעם או פעמיים לשאול לגבי מידע בתחומים שונים, כגון יחסי מין, אמצעי מניעה, ונושאים מהסוג הזה.
ענת חיימוביץ: נושא הסמים הוא נושא שעולה הרבה, שאלות כמו איך לעמוד בפיתוי, האם כן להשתמש או לא להשתמש, איך להפסיק, שימוש מזדמן, שימוש קבוע, וכדומה.
ענת חיימוביץ: אנחנו רואים הרבה מאוד התמודדות של בני נוער עם נושא של זהות, של בדיקה עצמית, של כיוונים, של ציפיות מצד המשפחה, הסביבה ובית הספר כלפיהם.
תמר גוז'נסקי: האם בני הנוער מחפשים במרכז אוזן קשבת?
ענת חיימוביץ: בני הנוער המגיעים למרכז מחפשים אוזן קשבת, מקום חם, ויחס אמפתי.
ענת חיימוביץ: הם מחפשים הקשבה, מישהו שיקבל אותם ללא שיפוט, יאפשר להם להיות הם, כמו שהם ויסייע להם לראות עוד אפשרויות לבחירה.
ענת חיימוביץ: אני חושבת שאחד הדברים המרכזיים שהם מחפשים אלה אפשרויות נוספות, דרכים אפשריות להסדיר את הדברים בצורה שתהיה יותר טובה עבורם
תמר גוז'נסקי: פעמים רבות אנו דנים על מצוקות נוער, ואנחנו חושבים על נערים ונערות במצבי מצוקה קיצוניים, אלא שיש טווח רחב הרבה יותר של בעיות בקרב הנוער.
תמר גוז'נסקי: בביקורי בהפוך על הפוך בתל אביב התרשמתי שחלק מבני הנוער שמגיעים אינם שייכים לקבוצות הקיצוניות האלה.
תמר גוז'נסקי: נושא זה מתקשר לאותו מחקר בינלאומי בנושא כמות הנוער שלא אוהב את בית ספר ולא מרוצה מבית ספר.
תמר גוז'נסקי: מחקר זה העמיד את ישראל, לדאבוננו, במקום הגבוה ביותר.
תמר גוז'נסקי: הדבר מדגיש את הניכור בין הנוער לבין המערכת הנורמטיבית המרכזית שאליה הוא משתייך, שזה בית הספר.
תמר גוז'נסקי: נראה שבית הספר, לדאבוננו, לא נותן אוזן קשבת לבעיות שבני הנוער רוצים להעלות ושלא נמצאות על סדר יומו של המורה.
תמר גוז'נסקי: ולכן הצורך הוא כנראה רחב יותר ממה שנתפס פעם כשירותים לילדים שיצאו מהנורמה.
תמר גוז'נסקי: כנראה שישנם הרבה מאוד ילדים שלא יצאו מהמסגרת, הם ממשיכים אולי לבקר בבית הספר וחלקם אולי גם יגשו לבגרות, ובכל זאת חסרים להם מענים מתאימים לצרכיהם.
תמר גוז'נסקי: בעיה נוספת הינה שהמערכות בתוך בית הספר, מערכות התמיכה, מצומצמות ביותר.
תמר גוז'נסקי: הזמינות של הפסיכולוג, היועץ, הרופא או האחות בבית הספר עבור התלמידים היא מוגבלת.
ויקי כהן: שמי ויקי כהן.
ויקי כהן: אני מתנדבת בהפוך על הפוך בנתניה.
ויקי כהן: אני תלמידה בכיתה יב'.
ויקי כהן: אני מתנדבת במרכז כבר שנה בערך.
ויקי כהן: הפוך על הפוך משמש כמרכז מידע וייעוץ.
ויקי כהן: מבחינת מידע יש במרכז קלסרי מידע, הקיימים במרכזי הפוך על הפוך נוספים, בהם ניתן למצוא מידע כמעט על כל נושא שאפשר לחשוב עליו, החל במיניות וסמים ועד אופנועים וסוגי מוזיקה.
ויקי כהן: קיים מידע רב על הצבא, ומד"נית מטעם הצבא שנמצאת במרכז, ויש אחות שמגיעה בכל יום ראשון.
ויקי כהן: מתנדבים בני נוער נותנים ייעוץ לפונים, ויש את הצוות המפעיל ומנהל את המרכז.
תמר גוז'נסקי: האם את הגעת למרכז כמתנדבת?
ויקי כהן: אני הגעתי כדי להתנדב.
ויקי כהן: חברתי התנדבה שם מרגע שנפתח המקום, ואני חיכיתי שיהיה לי יותר זמן, ובסופו של דבר הגעתי גם אני.
ויקי כהן: אני משתמשת במקום בדיוק כמו שאני מתנדבת שם.
ויקי כהן: זוהי נקודה שאני רוצה להבהיר, גם המתנדבים שבאים למרכז משתמשים ביועצים שנמצאים ובבני נוער אחרים.
ויקי כהן: הדבר מעשיר מאוד, אנחנו לומדים המון, גם מהצוות וגם מהשיחות שאנו מקיימים.
תמר גוז'נסקי: לאן הייתם פונים לפני שהיה קיים מרכז הפוך על הפוך?
ויקי כהן: היינו פונים לחברים.
ויקי כהן: לא ליועצת בית ספר.
תמר גוז'נסקי: ברצוני לשמוע את נציגי הגורמים הממשלתיים, ולאחר מכן נדבר על העתיד.
תמר גוז'נסקי: אנו סקרנים במיוחד לשמוע את עמדת משרד האוצר, מפי גב' מירב שביב, שהיא רכזת עבודה ורווחה.
מירב שביב: ראשית, לפי מיטב ידיעתי וכפי שנאמר בתחילת הדיון, שר האוצר אכן הבטיח לשר העבודה והרווחה שני מיליון שקלים לפתרון הבעיה המיידית של פרוייקט הפוך על הפוך.
מירב שביב: ברצוני להתייחס לשאלה רחבה יותר הנוגעת להמשך קיומם של פרוייקטים מהסוג הזה.
מירב שביב: עמותת אשלים הוקמה בסיוע משרד האוצר ובהשקעה ניכרת של עשרות מיליוני שקלים לאורך מספר שנים, כחלק מעמותה המשותפת לממשלה ולג'וינט, במטרה לפתח שירותים חדשים או יוזמות בנושא ילדים בסיכון.
מירב שביב: המחשבה היתה, בדומה לעמותת אשל שפיתחה שירותים לזקנים, לצאת מחוץ לממשלה ולנסות לפתח פרוייקטים שבתוך הממשלה קשה להם להתגבש, לא בגלל שחסר ידע בממשלה אלא מכיוון שצריך לפעמים לצאת החוצה כדי ליצור את הגמישות ואת היכולת לפתח פרוייקטים חדשים מהסוג הזה.
מירב שביב: ישנם עשרות פרוייקטים מדי שנה שעמותת אשלים מפתחת, וביניהם גם הפוך על הפוך.
מירב שביב: אני מכהנת כיושבת ראש ועדת הכספים של אשלים.
מירב שביב: אחד הנושאים שאנו דנים בהם הינו המשך הפעלתם של הפרוייקטים הללו.
מירב שביב: עמותת אשלים נועדה לקחת חלק בפרוייקט כשהוא נמצא בשלב הפיתוח, והמצב משתנה כשרוצים להפיץ את הפרוייקטים.
מירב שביב: אחד מהעקרונות שקבענו לעצמנו, ואנו מנסים להקפיד ולשמור עליו, הינו שמשרדי ממשלה השותפים לפרוייקטים ישנו סדרי עדיפויות ויקצו מהתקציבים שלהם להמשך הפעלת הפרוייקטים.
מירב שביב: משרד האוצר הרי השקיע את כל עשרות מיליוני השקלים של עמותת אשלים, ולכן בהמשך הפרוייקטים אנחנו מצפים ממשרדי ממשלה אחרים שיקחו על עצמם את המשך התמיכה בפרוייקטים בצורה הדרגתית, במקום עמותת אשלים שתצא מהתמונה.
מירב שביב: בכל ישיבה של ועדת הכספים ושל הוועד המנהל של אשלים אנו בודקים איזה משרדים שותפים והאם יש לנו התחייבות או מקור תקציבי להמשיך את הפרוייקט.
מירב שביב: פרוייקטים שאין להם התחייבות או מקור תקציבי להמשך קיומם אנחנו בדרך כלל לא מאשרים.
מירב שביב: בפרוייקט הפוך על הפוך בעצם התחלנו ייזום שהוא אולי גדול מידי ויש לבחון אותו מחדש.
מירב שביב: שר האוצר לא ייצא מגידרו בכל פעם שפרוייקט צריך לעבור מתמיכת אשלים לתמיכת ממשלה.
מירב שביב: עם כל החשיבות של הפרוייקטים באשלים, הרי אנו הקמנו את העמותה ואנחנו שותפים לה, איננו רוצים שדברים כאלה יקרו בעתיד, ויתכן שעלינו לשנות את החשיבה ולא לאשר פרוייקטים שהם ייזומים בסדר גודל כזה.
מירב שביב: בנוסף עלינו לשאול את עצמנו מה קורה עם עמותת אשלים בהמשך, האם נוכל להמשיך לאשר פרוייקטים חדשים כאשר אנחנו רואים שהממשלה לא יכולה לתמוך בהם לאחר הקמתם.
מירב שביב: חייבת להיות שותפות של הממשלה וסדר עדיפויות מתאים של כל משרדי הממשלה ולא של משרד האוצר בלבד.
מירב שביב: עלינו לשוב ולדון בנושא במסגרת עמותת אשלים ולראות כיצד ניתן להמשיך לקדם את הפרוייקט הזה שנקרא פיתוח שירותים לילדים בסיכון, מבלי שהדבר יהפוך לנטל בצורה לא ראוייה.
תמר גוז'נסקי: אם אני מבינה נכון את דבריך, הדברים הם חמורים ביותר.
תמר גוז'נסקי: אני מבינה שמנקודת הראות של הניסיון שלך המסקנות הן שיש להקפיא את המשך הפיתוח של הפוך על הפוך.
מירב שביב: לא התייחסתי בדבריי לתכנית הפוך על הפוך באופן ספציפי.
תמר גוז'נסקי: אנחנו דנים כרגע על הפוך על הפוך.
תמר גוז'נסקי: ביתר התכניות של אשלים נוכל בהזדמנות אחרת.
תמר גוז'נסקי: נושא הדיון היום הוא פרוייקט הפוך על הפוך, המערכת הזאת שעל"ם פיתחה.
תמר גוז'נסקי: המסר שלך, למיטב הבנתי, הוא שאינכם מוצאים את הכסף למימון ולכן אין טעם להמשיך בכל הפרוייקט המופלא הזה, שמדבר על הרחבת פעולתו לשנים 2003,2002 ו2004-.
תמר גוז'נסקי: למעשה אתם אומרים שבמסגרת משקלכם ומעמד
תמר גוז'נסקי: כם באשלים אתם תייעצו לא לפתח את התכנית, אם אני מבינה נכון את דבריך.
תמר גוז'נסקי: הדבר החמור בעיני הינו שאינכם תופסים את המשך התכנית כהרחבת פיתוח שירותים אלא כשירותים מחליפי שירותים קיימים.
תמר גוז'נסקי: לא ברור לי איזה שירותים קיימים התכנית מחליפה.
תמר גוז'נסקי: מדובר בשירותים לקבוצות נוער שלא קיבלו שירות עד כה.
תמר גוז'נסקי: זה לא כמו שיקום נכי נפש בקהילה, אשר במקום שיהיו בבית חולים יהיו עכשיו בקהילה.
תמר גוז'נסקי: במקרה הזה אנחנו מדברים על רבבות בני נוער שלא קיבלו שירות.
תמר גוז'נסקי: משרד העבודה לא נתן להם שירות.
תמר גוז'נסקי: הוא לא מחליף שירות א' בשירות ב'.
תמר גוז'נסקי: השירות לא היה קיים כלל.
תמר גוז'נסקי: אתם מחזירים את הדרישה למשרד העבודה, משרד העבודה טוען שמדובר בקבוצה של נוער שלא היתה בטיפולו ומפנה את האחריות למשרד החינוך, או למשרד הקליטה, וכך כולם יעבירו את הכדור מאחד לשני.
תמר גוז'נסקי: התוצאה תהיה שעל"ם תישלח לחפש נדבות במקומות שונים ובסוף לא יהיה כסף להמשך הפעלת התכנית.
תמר גוז'נסקי: אני רואה זאת בדאגה גדולה מאחר ונראה שהתוצאה העולה מדברייך תהיה הקפאת הפרוייקט, וכבר ראינו גם במקומות אחרים שפרוייקט שאינו מתפתח וצומח מתחיל לעבור רגרסיה.
תמר גוז'נסקי: אני רוצה להגיד לך שדבריך מאוד כואבים.
מירב שביב: ברצוני להבהיר, לא אמרתי שהכוונה המיידית הינה לעצור את פרוייקט הפוך על הפוך.
מירב שביב: דיברתי באופן כללי על נושא פיתוח פרוייקטים לילדים בסיכון במסגרת אשלים.
מירב שביב: אם אנחנו מקצים כסף היום לפיתוח של פרוייקטים חדשים, יכול להיות שעלינו לעצור את הפיתוח של הפרוייקטים החדשים ולהפנות כסף לאותם פרוייקטים קיימים שהיום כבר נמצאים בצנרת כדי לא לעצור אותם.
מירב שביב: באופן אישי אינני חושבת שהפרוייקט הוא רע וצריך לעצור אותו.
מירב שביב: צריך לעשות את כל המאמצים לכך שהממשלה בשנים הבאות תמצא את הדרך לממן פרוייקט זה, שהינו יפה וחשוב.
מירב שביב: יחד עם זאת עלינו לראות את התמונה הכוללת, ולהמשיך עם אותה הבטחה, ששותפים לה כל משרדי הממשלה השותפים לאשלים, להמשיך ולתמוך בפרוייקטים מהסוג הזה בשלב ההטמעה.
מירב שביב: כאשר אנחנו מדברים על שינוי סדר עדיפויות, ברור לנו שמדובר בפרוייקטים חדשים.
מירב שביב: גם כשאשל פיתח שירותים לזקנים הוא פיתח שירותים חדשים, ובאמת משרד העבודה והרווחה, יחד עם משרד האוצר, הוסיף את הכספים הדרושים כדי לקחת אותם על עצמו.
מירב שביב: לכן כשאנחנו מדברים על שינוי סדר עדיפויות, ישנם כספים רבים המגיעים למשרד העבודה והרווחה מדי שנה לנושאים שונים ורבים, ויש להתכוונן לאותם סדרי עדיפויות שהמשרד מעוניין בהם.
מירב שביב: על המשרד לעשות את השיקולים בהתאם.
תמר גוז'נסקי: היה לנו ניסיון עם הפרוייקט החשוב של ילדים בסיכון, אשר במשך שנתיים או שלוש הושקעו בו כספים, ואחר כך הודיעו שנגמר הכסף ואין יותר תקציב לפרוייקט הזה, וכל מיני ניסויים ונסיונות מאוד חשובים ומלמדים נשארו תלויים באויר.
תמר גוז'נסקי: זה מצב רע מאוד.
תמר גוז'נסקי: אם אנחנו מתחילים פרוייקטים אנחנו מנסים משהו כדי לראות אם הוא טוב, ואם הוא טוב כדאי ללכת איתו הלאה.
תמר גוז'נסקי: אלא שמה שקורה בפועל הוא שמנסים, מוצאים כי טוב, אבל לא אצלנו, כי אין תקציב.
מנחם וגשל: עלי להודות שאני מסובך עם עצמי בדיון הזה.
מנחם וגשל: ברצוני לפתוח ולהבהיר מספר דברים.
מנחם וגשל: אני חושב שיש כאן דוגמא מצויינת לייזום של תכנית, כאשר גוף ציבורי, כמו על"ם במקרה זה, ביקש את עזרתה של עמותת אשלים.
מנחם וגשל: אם על"ם לא היה יוזם את המהלך הזה, הדבר לא היה קיים כלל.
מנחם וגשל: ידוע שהחוכמה במדינת ישראל היא שאנחנו ממשכנים את העתיד לטובת ההווה.
מנחם וגשל: אנחנו מבטיחים את היום יום, ואף אחד לא מסתכל שני צעדים קדימה.
מנחם וגשל: אני חושב שיש פה דוגמא הפוכה, והדבר ראוי לציון.
מנחם וגשל: יש לברך את על"ם על הכיוון.
מנחם וגשל: הסיבה לכך שאני מסובך בדיון הזה עם עצמי הינה מכיוון שמטבע הדברים אני אזרח במדינת ישראל ורואה את הצרכים הכוללים.
מנחם וגשל: אני משתדל מאוד לא לראות רק את מה שאני אחראי עליו, אבל אם נדבר על מה שאני אחראי עליו פה בדיון, אני אחראי על האוכלוסיות של קצה הרצף.
מנחם וגשל: אלה האוכלוסיות שאני אמור לייצג.
מנחם וגשל: הסיבה שאני רואה את עצמי מאוד דומיננטי בתוך הפרוייקט הזה הינה שאני יודע שאם אני לא אהיה שם אז האוכלוסיה הזאת לא תהיה שם בכלל.
מנחם וגשל: מאוד נוח לשירותים להתמקד באוכלוסיות שהם יותר בתחום הנורמה ולתת להם שירותים, והאוכלוסיה הזאת שעליה אני מדבר היא אוכלוסיה שתישאר בחוץ.
מנחם וגשל: ולכן למרות שהאוכלוסיה אותה אני מייצג אינה רוב האוכלוסיה, אני מרגיש הרבה מאוד אחריות להישאר בתוך הפרוייקט הזה כדי להוביל אותו.
מנחם וגשל: יחד עם זאת אני לא רואה שהפרוייקט הזה צריך לשרת רק את האוכלוסיה הזאת.
מנחם וגשל: הוא צריך להיות פרוייקט מערכתי במדינת ישראל, ששותפים בו משרדי הממשלה השונים, והוא נותן פתרון רחב ככל האפשר.
מנחם וגשל: אבל אני לא שוכח את המקום שממנו אני באתי ולמי עלי לדאוג.
מנחם וגשל: ברצוני לציין, והדבר נדון לפני שנתיים או שלוש, כי כשמדובר על אוכלוסיית קצה הרצף בקהילה, במשך שנים גם השירותים הממלכתיים והמוניציפליים שאחראים לעניין הזה זזו מאוכלוסיית קצה הרצף מבחינת צורת הטיפול בה והתחילו לטפל בה כאילו היא אוכלוסיה נורמטיבית.
מנחם וגשל: פרוייקט הפוך על הפוך והניידות של על"ם יצרו מצב שהחזיר חזרה את השירותים לאוכלוסיית קצה הרצף, על ידי ירידה חזרה אל הרחוב ויצירת קשר עם האוכלוסיה הזו באופן לא שיפוטי ובגובה העיניים, באופן הדרוש בכדי שירצו לשתף פעולה.
מנחם וגשל: חשוב להבין כי בני הנוער הללו ברוב המקרים מרגישים טוב במצב שבו הם נמצאים.
מנחם וגשל: אנחנו חושבים שהמצב שלהם לא טוב אבל להם במצב שהם נמצאים טוב באותה נקודת זמן.
מנחם וגשל: העתיד זה כמובן סיפור אחר.
מנחם וגשל: אם מירב, נציגת משרד האוצר, לא היתה אומרת את הדברים שאמרה, אני הייתי אומר את אותם הדברים.
מנחם וגשל: קיימת בעיה בתפיסה של פיתוח תכניות ייזום במדינת ישראל.
מנחם וגשל: על"ם עשתה את פיתוח הייזום במקרה זה, וגם אני חושב שהייזום היה גדול מידי.
מנחם וגשל: לא יכול להיות בתכנית ייזום שעמותה ציבורית מהסוג של על"ם מגיעה למצב שאם באופן דחוף הממשלה לא לוקחת אחריות הדבר ממוטט את העמותה.
מנחם וגשל: אני לא רוצה שעל"ם תתמוטט.
מנחם וגשל: שר האוצר יצא באותו יום והמבטיח את שני מיליון השקלים, מכיוון שאני לחצתי לקבל אותם ויצרתי את כל המגעים עם מירב ועם כל יתר הגורמים.
מנחם וגשל: לפני ששר האוצר הבטיח את מתן הכסף הזה, ניגשו אלי, בתוך המשרד וגם מחוץ למשרד, ואמרו לי מנחם, אין שום בעיה.
מנחם וגשל: אתם קיבלתם כסף, תבטיחו מהכסף הזה את שני מיליון השקלים הנחוצים.
מנחם וגשל: כמובן שאיש לא יכול לומר לי מאיפה להבטיח את זה, על חשבון מאות ילדות מצופיה הנמצאות ברחוב, על חשבון קציני מבחן או על חשבון כל מיני תכניות למאבק באלימות שמירב הזכירה, שהם תכניות למניעת אלימות במשפחה, במישור אחר, שנוצר להם לובי ציבורי מאוד מאוד חזק, ולא יכולתי, אפילו לו רציתי בכך, לעשות בהם שינוי.
מנחם וגשל: ושוב אנו חוזרים לאותה אוכלוסיה שאין לה פה, ושאין לה לובי, אוכלוסיית בני הנוער בסיכון ובמצוקה שהפה היחיד שלה זה הגוף הזה שיושב פה ועוד שניים או שלושה גופים נוספים.
מנחם וגשל: זאת אוכלוסיה שאין לה פה במדינת ישראל.
מנחם וגשל: אם אנחנו לא נילחם עליה, כאשר להם טוב במצב שהם נמצאים בו וההורים כבר מיואשים ומרימים ידיים, במצב הזה אנחנו יכולים פשוט להשלים עם המצב הזה ולומר זהו, בזה נשארנו.
מנחם וגשל: לכן, אני חושב שהמאבק כרגע הוא לא אם עמותת אשלים כן או לא תמשיך לתמוך בתכנית.
מנחם וגשל: גם אם אשלים תמשיך בתמיכתה זה יהיה לפרק זמן מוגבל מאחר ולא נועדה לתמוך בתכניות לטווחים ארוכים אלא רק לשלב הייזום.
מנחם וגשל: נשאלת השאלה האם כיום ניתן להבטיח, לטווח ארוך, שמשרדי הממשלה השונים יקחו על עצמם את אחריות לתכנית הזאת, ובאיזה היקף הם יקחו אותה.
מנחם וגשל: אם הולכים לפתח מאה עשרים מרכזי הפוך על הפוך, יחד עם הניידות, מדובר בעלות של מאה ועשרים מיליון שקל.
מנחם וגשל: אינני רואה כיצד גוף ציבורי יוכל לקחת על עצמו הבטחה לעד, לא רק בתקופת הייזום, לגייס ארבעים מיליון שקל כל שנה כדי להחזיק את העניין הזה בטווח ארוך.
מנחם וגשל: זו צריכה להיות חשיבה מערכתית ממשלתית, על היקף הפיתוח האפשרי לעניין הזה.
מנחם וגשל: אני יודע להגיד כמה אני יכול לתת לעניין.
מנחם וגשל: חלק בודאי יצטרך להיות הסבה של משאבים.
מנחם וגשל: כי לא נראה שיהיו בחמש השנים הקרובות מאה עשרים מיליון שקל להקצות להפוך על הפוך.
מנחם וגשל: כיום אנו נלחמים על חוק ילדים בסיכון, ושם יהיה עלינו דברים מאוד בסיסיים.
מנחם וגשל: לכן צריכה להיעשות חשיבה מסודרת בכדי לראות איך לוקחים את הדבר הזה ואיך ממשיכים לפתח אותו.
מנחם וגשל: ואני חוזר לראשית דבריי, אני אומר את הדברים ואני שמח שאפשר היום לומר את אותם, אם לא היה נעשה ייזום והפיתוח הזה בכלל לא היינו מדברים כאן היום.
מנחם וגשל: אנחנו מדברים כי יש כאן משהו מוצלח שחבל לוותר עליו.
תמר גוז'נסקי: מאה עשרים מיליון שקלים זהו סכום גדול, אבל חשוב לראות שאם הממשלה משקיעה עשרים מיליון שקלים בשנה מסויימת, היא נותנת מנוף לפעולה שערכה שישים מיליון שקלים.
תמר גוז'נסקי: הממשלה צריכה להבין שבלי העשרים מיליון שלה לא יהיו העשרים מיליון של התורמים, וגם העיריות יוכלו לעשות שום דבר עם עשרים מיליון שקלים בלבד, כי בכל מקום קונקרטי הכסף שהם יתנו לא יספיק.
תמר גוז'נסקי: במקרה של על"ם, להבדיל ממוסדות שהם כולם ממלכתיים ומאה אחוז במימון הממשלה, ברגע שאתה נותן עשרים מיליון שקלים אתה מהווה מנוף לשישים מיליון, ואם אתה לא נותן עשרים מיליון, הפסדת עוד ארבעים מיליון.
תמר גוז'נסקי: התורמים יחפשו מקום אחר לתרום בו.
תמר גוז'נסקי: הם לא מחוייבים לתרום.
תמר גוז'נסקי: הם רוצים לעשות זאת בתנאי שתהיה נכונות של הממשלה לפגוש אותם ולהשתתף מצידה.
תמר גוז'נסקי: לכן הגישה של משרד האוצר מעוררת בי הרבה תהיות.
תמר גוז'נסקי: מירב אומרת, ובצדק, שמעבר לשירותים הממשלתיים עלינו לפתח שירותים קהילתיים שבהם משתתף גם כסף לא ממשלתי, או לפחות לא ממשלתי ישיר.
תמר גוז'נסקי: כלומר כסף עירוני, ממשלתי וכספי תרומות.
תמר גוז'נסקי: ואם אנחנו מבינים שהכסף הזה יכול לעשות יותר מאשר רק כסף ממשלתי, כלומר להגיע לשישים מיליון שקלים, אזי אני מתפלאה על חוסר ההבנה לגבי הרעיון הזה.
תמר גוז'נסקי: הדבר מזכיר את הפתגם הידוע על כך שהכלה יפה מידי.
מנחם וגשל: ברצוני להדגיש כי אין בינינו ויכוח על הרעיון העקרוני.
מנחם וגשל: הויכוח הוא רק על דבר אחד, איפה צריך לעשות את המאבק, ולא אם צריך לעשות אותו.
מנחם וגשל: אני מסכים שבכל מקום שהממשלה יכולה לקבל על אגורה אחת שלוש, זו טפשות לא לעשות את המהלך הזה.
מנחם וגשל: הבעיה היא שהנושא הזה צריך להיערך בלובי ציבורי מאוד חזק, בכדי שמשרד העבודה והרווחה ומשרד החינוך ומשרד הקליטה יבינו שיש להם הזדמנות כאן לשלש את הסכום שלהם בשביל פעולה חשובה.
מנחם וגשל: שם צריך למקד כרגע את הפעולה.
מנחם וגשל: אני בטוח שגם משרד האוצר ישתף עם זה פעולה ואולי אפילו יתן את ההתאמה שלו לעניין אם משרדי הממשלה יעשו את המאמץ מבחינתם.
מייק נפתלי: ברצוני לחדד את הנקודה.
מייק נפתלי: ומירב, דבריי מופנים במיוחד אליך.
מייק נפתלי: המנוף הגדול הוא לא רק שישים מיליון שקל.
מייק נפתלי: אין אח ורע לתכנית הפוך על הפוך בתחום הנוער בישראל, שמפעילה כל כך הרבה מתנדבים ומגייסת כל כך הרבה תרומות ישירות ועקיפות.
מייק נפתלי: כמי שעוסק בהתנדבות הרבה שנים ברמה האקדמית אני יכול להגיד לך בצורה הזהירה ביותר שההתנדבות בהפוך על הפוך שווה קרוב לעשרה מיליון שקל היום, בהיקף הפעילות הנוכחית שלה.
מייק נפתלי: עם למעלה מאלף מתנדבים, עם השקעה מתמשכת של מתנדבים, זאת אומרת כמאה וחמישים שעות לשנה, כפול שכר ממוצע של שישים שקל לשעה.
מייק נפתלי: והמתנדבים הם טובים.
מייק נפתלי: המתנדבים הם אנשים מצויינים, כמו רוב האנשים שיושבים פה סביב השולחן הזה.
מייק נפתלי: הם נותנים תשומה עצומה לנוער, ולמשק.
מייק נפתלי: המנוף הזה לא קיים בשום פרוייקט אחר באשלים.
מייק נפתלי: אני מכיר את אשלים, אני חבר ועדות מקצועיות שם.
מייק נפתלי: הוא גם לא קיים בשום תכנית נוער אחרת.
מייק נפתלי: הדבר הייחודי להפוך על הפוך ולניידות הינו שהוא התרומם בראש ובראשונה לא באמצעות מאה ועשרים העובדים, אלא באמצעות אלף המתנדבים.
מייק נפתלי: זהו רווח עצום לחברה הישראלית, שלא לדבר על כל הרווחי משנה שלא ארחיב עליהם כרגע, כגון המשמעות של נער שמדבר אל נערה מתנדבת או אל מבוגר מתנדב.
מייק נפתלי: את כל זה אפשר להוסיף בצורה משמעותית ביותר לאותם שישים מיליון שקל.
מירב רביב: מייק, אינך צריך לשכנע אותי בחשיבות הפרוייקט.
מירב רביב: מספיק לי שמנחם וגשל ממשרד העבודה נמצא פה, והוא מכיר את התחום.
תמר גוז'נסקי: הישועה תבוא בודאי ממשרד החינוך.
תמר גוז'נסקי: אבקש לשמוע את עמדת המשרד.
תמר גוז'נסקי: שוש צימרמן: מעבר למה שנאמר כאן אינני יכולה להוסיף הרבה.
תמר גוז'נסקי: הדרה רוזנבלום, האם הבאת לנו בשורה תקציבית?
הדרה רוזנבלום: אין לי בשורה תקציבית, אבל ברצוני להביע את תמיכתנו בפרוייקט.
הדרה רוזנבלום: אני נמצאת פה במקום חיים להב.
הדרה רוזנבלום: משרד החינוך תומך בפרוייקט בכל דרך שניתן, אם זה בצוותי היגוי, אם זה בחשיבה, בעידוד ובפירסום הנושא.
הדרה רוזנבלום: אנחנו מוכנים לסייע בהכשרות, בהפקה ובגיוס בני נוער.
הדרה רוזנבלום: אבל בכספים אינני אשת בשורות.
הדרה רוזנבלום: בנושא התקציב כידוע בכל מה שקשור בחינוך הבלתי פורמלי זה הדבר האחרון שנשאר.
הדרה רוזנבלום: קודם נותנים לחינוך הפורמלי, לצערי.
תמר גוז'נסקי: האם ידוע לך על תכניות המשרד לשנת התקציב הבאה?
תמר גוז'נסקי: האם את יודעת כמה המשרד משתתף היום במימון הפרוייקט הזה?
הדרה רוזנבלום: כיום המשרד לא משתתף במימון.
תמר גוז'נסקי: אנחנו מבקשים באמצעותך להעביר למשרד את המסר, שאם המשרד לא יתן כתף, הפרוייקט הזה יקרוס.
תמר גוז'נסקי: על כל אחד מהמשרדים הנוגעים בדבר לתת את חלקו ועליכם לשבת ולתאם את החלוקה הנכונה ביניכם.
תמר גוז'נסקי: זאת בהתחשב בכך שחלק לא קטן מבני הנוער הם בני נוער שאתם הייתם אמורים לטפל בהם, אבל בשל מצוקתכם ובשל בעיות מבניות, אינכם יכולים לעשות זאת.
תמר גוז'נסקי: בסופו של דבר אתם משיגים פה תוצאה עדיפה.
תמר גוז'נסקי: אם תרצו להשקיע את הכסף הזה במסגרות של המשרד תקבלו על אותו כסף שליש תוצאה, ואולי פחות, כי הממשלה לא בנוייה לגייס מתנדבים.
הדרה רוזנבלום: חלק מהאנשים שעובדים בפרוייקט, למשל בתל אביב, עובד שייך לקידום נוער עובד חצי משרה שהוא מקבל מאיתנו במסגרת על"ם.
תמר גוז'נסקי: אני חוזרת ואומרת, על משרדי הממשלה, שלכל אחד מהם יש עניין מקצועי ישיר בנושא הזה, להתגייס מצידם, ועל האוצר ליצור את התיאומים הדרושים עם כל המשרדים, כך שכל אחד יבין כמה זה משתלם לו לעשות ויתן את חלקו.
תמר גוז'נסקי: שכשמחלקים את הסכום לשלושה או ארבעה זה כבר לא כל כך הרבה כמו אם רק גוף אחד צריך לתת.
תמר גוז'נסקי: מדובר במשרדים גדולים ועתירי תכניות, וגם התכנית הזאת צריכה להיכנס לתוך הרשימה, במיוחד לאור התפוקה הטובה שלה, והמענים שהיא נותנת במקומות שמשרד החינוך מאוד רוצה לפעול בהם.
תמר גוז'נסקי: ידוע כמה משקיע מחשבה משקיע משרד החינוך בנושאי מאבק באלימות וצימצום הנשירה.
תמר גוז'נסקי: והנה ישנו פרוייקט קיים ומצליח המתמודד בהצלחה עם הטיפול בבעיות קשות אלה.
תמר גוז'נסקי: הרי בסופו של דבר כשנגמור לדון על נשירה, נגיע למסקנה שצריך פרוייקטים.
תמר גוז'נסקי: אני חוזרת ואומרת, אם לא תהיה חשיבה כזאת, אינני צופה עתיד מזהיר.
תמר גוז'נסקי: אבקשכם להעביר את המסר למשרדים הנוגעים בדבר.
חוסניה ג'בארה: אני מתנצלת על האיחור.
חוסניה ג'בארה: אני תומכת מאוד בפרוייקט הזה ומברכת את ד"ר מייק נפתלי ניהולו.
חוסניה ג'בארה: אלא שאינני חושבת שמשרד ממשרדי הממשלה יבוא מעצמו ויציע לתרום את חלקו בפיתוח הפרוייקט בתמיכה בו.
חוסניה ג'בארה: אני סבורה כי יש להקים ועדה בין משרדית, שתדבר על תכנית חומש לפרוייקט, דבר שיכריח את המשרדים לדאוג לפרוייקט ולאוכלוסיה בה הוא מטפל.
חוסניה ג'בארה: יש צורך בהתחייבות.
חוסניה ג'בארה: על הוועדה לצאת בהמלצה להקמת ועדה בין משרדית שתחייב את המשרדים, האוצר, החינוך, העבודה והרווחה לשבת להחליט ולגבש תכנית חומש למשך תקופה של חמש שנים על תמיכתם בפרוייקט הזה.
חוסניה ג'בארה: אם לא נעשה זאת הדבר לא יקרה מעצמו.
חוסניה ג'בארה: כל משרד מטפל בהמון נושאים שונים, וקיימת בעיה רצינית בין המשרדים למשרד האוצר.
חוסניה ג'בארה: הסכום שהבטיח שר האוצר, שני מיליון שקל, הינו סכום יחסית מצומצם שישרת את הפרוייקט למשך תקופה קצרה בלבד.
חוסניה ג'בארה: ברצוני להדגיש את חשיבות הפעלת הפרוייקט בקרב בני נוער וילדים מהמיגזר הערבי, שם הם מהווים אחוז גדול עוד יותר מאשר שאנחנו רואים בפרוייקט הזה.
חוסניה ג'בארה: יש הרבה מקומות שאפשר להשקיע בהם בנוער במיגזר הערבי.
חוסניה ג'בארה: יש נשירה גדולה מהלימודים, במיוחד אחרי חטיבת ביניים ולפעמים כבר אחרי יסודי.
חוסניה ג'בארה: לכן אנחנו צריכים באמת לצאת מכאן מגובשים בעמדה אחת בכדי להתחיל לפעול.
חוסניה ג'בארה: תודה.
עו"ד רונית אלפרין: ברצוני לומר משהו שעשוי להישמע בוטה, וכבר נרמז כאן.
עו"ד רונית אלפרין: אני חושבת שהדברים שעולים ממה שאמר מייק וממה שאמרו בני הנוער, הם שלמעשה ברמה הקונספטואלית הנכונות של בני נוער להידבר עם אותם נציגים לא פורמליים שנתפסים כלא מימסד הינה גדולה יותר מנכונותם להשתמש בשירותים הקיימים.
עו"ד רונית אלפרין: המסקנה המתבקשת, ואני ממשיכה את דברייך לעניין הזה, הינה הצורך בהקמת ועדה בין משרדית, בכדי לבדוק בצורה רצינית, אמיתית וכנה את השירותים הקיימים.
עו"ד רונית אלפרין: הרי לא תתווסף פתאום עוגה חדשה למשק שלנו.
עו"ד רונית אלפרין: זו אותה עוגה וצריך לחלק אותה ולראות איך עושים הסבה בתוך המערכת הקיימת לתוך השירות הזה, אשר יתן שירות חלופי לשירות קיים שאולי אינו אפקטיבי.
עו"ד רונית אלפרין: הרושם הוא שקיימים היום במשק משאבים, אנשים או פונקציות שאולי אינם ממלאים את ייעודם.
עו"ד רונית אלפרין: המשאבים האלה צריכים להיות מוסבים ביתר יעילות.
עו"ד רונית אלפרין: עלינו לבדוק כיצד ניתן לחלק את אותה עוגה בצורה אחרת.
מנחם וגשל: ברצוני להגיב על שני דברים שנאמרו.
מנחם וגשל: האחד, ועדה בין משרדית זה לא פתרון.
מנחם וגשל: אני יושב בוועדה בין משרדית אחת וחבר בשלוש אחרות, ומה שקורה זה שאחת מנטרלת את השניה.
מנחם וגשל: זה לא פטנט לפיו בוועדה בין משרדית נוצרים תקציבים.