GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר גוז'נסקי: אני לא רוצה לומר שבנושא זכויות האדם בכלל או בזכויות הנשים או בזכויות אחרות אין שום בעיה, אבל מאז שנחקק חוק יסוד בריאות האדם וחירותו בכל-זאת הוא הפנים כמה נושאים ועקרונות של זכויות אדם ואולי שוויון וכולי.
תמר גוז'נסקי: גם בעניין הנשים יש היום הרבה יותר מודעות ושיח ציבורי יותר מתקדם, אבל לדאבוני בנושא הילדים אני חושבת שמצבנו עדיין קשה ביותר.
תמר גוז'נסקי: לכן כל האנשים הטובים שיושבים פה ואחרים צריכים להבין ולזכור שמירב העבודה בהרבה מאוד תחומים נמצאת אצלנו ויש לנו עוד הרבה לעשות כדי לקדם את הרעיונות ואת התפיסות של האמנה הבינלאומית בזכויות הילד שאני לא חושבת שבפורום הילד אני צריכה להסביר את הדברים.
תמר גוז'נסקי: ביקשנו משני גורמים להכין דוחות קצרים.
תמר גוז'נסקי: האחד, מכון ברוקדייל שיכינו את הדוח לוועדת המעקב בנושא המעמד הבינלאומי לזכויות הילד, וביקשנו גם את ועדת רוט-לוי עוסקת בנושא של חקיקה ברוח האמנה, ולאחר שנשמע את הדברים נוכל לקיים דיון.
טלל דולב: בסך הכל השנים האלה, אם אנחנו משווים אותן לשנים אחרות, התאפיינו בהרבה מאוד עיסוק ציבורי בשאלות האלה.
טלל דולב: עוד מעט נסת
טלל דולב: כל קצת על התחומים השונים וננסה לראות היכן אנחנו נמצאים היום ובעיקר לאן אנחנו רוצים להגיע, ואני חושבת שאם נסתכל עליהן, יכול להיות שהמודעות הזו יכולה להיות איזושהי נקודת התחלה ממנה אפשר ללכת הלאה ובפירוש היא הרבה יותר מאשר הייתה בשנים שקדמו לאשרור האמנה.
טלל דולב: אם כן, נעשה משהו ששם את הנושא על סדר היום הציבורי ואני חושבת שזו נקודה שצריך לציין אותה.
טלל דולב: האמנה לזכויות הילד היא מסמך חשוב קודם כל בזה שהיא מקיפה את כל תחומי החיים שנוגעים לילדים.
טלל דולב: בגלל זה ההצגה הזאת היום היא מאוד מורכבת כי גם הדוח וגם התחומים שוועדת התיאום דורשת לדווח עליהם מקיפים כמעט כל תחום ותחום, עם הנחיות מאוד מפורטות, שיכול להשפיע על חיי ילדים בחברה.
טלל דולב: לכן מה שיוצג זו בחירה ויכול להיות שחלק מהבחירה הזאת הוא לא בדיוק באותם דברים שחשובים ונוגעים ללבם של כל אחד מהאנשים שיושבים כאן כי כל אחד מהזווית שלו אני בטוחה שיש המון דברים חשובים שפספסנו.
טלל דולב: לגבי איך זה מוצג.
טלל דולב: הדוח הוא הדוח שכתבנו עבור משרד המשפטים ומשרד החוץ.
טלל דולב: אני רוצה להודות ליהודית קרפ על זה שהיה לה מאוד חשוב להדגיש לא רק את הנושא של החקיקה אלא גם את הנושא של המדיניות.
טלל דולב: אני חושבת שזה היה דבר שחשוב לעשות.
טלל דולב: הדוח הוא של מדינת ישראל והמטרה שלו היא בעצם להגיע לוועדת האו"מ.
טלל דולב: כל זה לא כדי להגיד שבגלל זה יש כאן דוח שרוצה להציג את מדינת ישראל באור ורוד, אלא כדי לומר שמה שניסינו לעשות זה באמת לשים על השולחן את העובדות כפי שהן, הן לחיוב והן לשלילה, ואני חושבת שחשוב מאוד לראות את התשתיות ואת הבסיסים של הדברים שכבר קיימים בהתחשבות בזכויות הילד כי הם מהווים נקודת הקפיצה לאותם אתגרים, וישנם הרבה מאוד אתגרים, כפי שציינה חברת הכנסת גוז'נסקי, שעוד עומדים בפנינו.
טלל דולב: אם כל הזמן נחזור לנקודת ההתחלה, אנחנו כל הזמן גם נרצה להשיג זכות לקיום ואוכל כשיש עוד מגזרים שצריך להסתכל עליהם בהיבטים האלה ולא נוכל לשאוף להתקדם הלאה לאותם האתגרים שהם יותר מורכבים ויותר מהותיים ומשקפים את המקום בו אנחנו רוצים להיות בחברה מודרנית.
טלל דולב: ההצגה תתמקד בארבעה עקרונות כלליים שבעצם הם הגורם המאחד את האמנה: - העיקרון הראשון מתייחס לזכות לחיים, להתפתחות פיזית, קוגניטיבית ורגשית, זה סעיף 6 לאמנה, ואנחנו נתייחס בעיקר לתחומים של בריאות וחינוך.
טלל דולב: - העיקרון השני הוא עיקרון מרכזי באמנה, ואני חושבת שהוא מרכזי גם בדיון הציבורי בישראל והוא העיקרון של אי-אפליה.
טלל דולב: אנחנו נתייחס להיבטים שונים של אפליה ואי-אפליה בחברה ישראלית אבל בעיקר הנקודה שעלתה בדיונים עם גורמים שונים זו אפליה בין המגזר היהודי למגזר הערבי ושם יש אתגרים די רבים.
טלל דולב: - העיקרון השלישי הוא החלת טובת הילד כעיקרון מנחה ראשון ואנחנו נתייחס אליו.
טלל דולב: - העיקרון הרביעי והאחרון, אני חושבת שהוא גם האחרון מבחינת איפה שאנחנו נמצאים כחברה וכמדינה וזה העיקרון של מתן כבוד לדעת הילד והאפשרות לתת לילדים קול ולשמוע אותם גם בהליכים שנוגעים להם וגם בהליכים חברתיים כלליים יותר.
טלל דולב: בסך הכל במדינת ישראל ילדים מוגנים באופן כללי על-ידי כיסוי, גם כיסוי אוניברסלי של שירותי בריאות, כיסוי פחות או יותר של שירותים מניעתיים בגיל הרך, ושיעורים נמוכים שהם במגמת ירידה של אינדיקטורים שמקובלים למדידת מצב בריאות של ילדים, תמותת אימהות בלידה, תמותת תינוקות, תינוקות שנולדים במשקל נמוך.
טלל דולב: יש פה גם הבדלים בין קבוצות אוכלוסייה ואנחנו נתייחס אליהם בהמשך.
טלל דולב: האתגר הראשון הוא בתחום של שירותי מניעה וקידום בריאות כשבנקודות האלה בשנים האחרונות מתגלה שמדינת ישראל בעצם עומדת או אפילו מתחילה להיגרר אחרי חלק מהמדינות המפותחות שאנחנו רוצים לדמות להן בשיעורים של תמונות בית, בשיעורים של אלימות בבתי הספר, בשיעורים של בני נוער שלא עוסקים בספורט, בשיעורים של בנות שעושות דיאטות מאוד משונות עם דימוי גוף מאוד ירוד.
טלל דולב: הממצאים האלה לא עולים בקנה אחד עם ההיקף הקטן והפיזור יחסי של התוכניות לקידום בריאות, של תוכניות למניעה, של תוכניות לעידוד פעילות ספורטיבית כאשר בעצם שירותי המניעה המסודרים במדינת ישראל נגמרים בסוף טיפת חלב בגיל חמש באופן פורמלי, ובגיל שנתיים או שלוש באופן פחות פורמלי.
טלל דולב: התחום השני שהוא שלב אחד אחרי הוא ההתפתחות החינוכית הקוגניטיבית והחברתית של ילדים וכאן אנחנו מתייחסים בעיקר למערכת החינוך הפורמלית וגם למערכת החינוך הבלתי פורמלית למרות שאני לא ארחיב עליה.
טלל דולב: גם כאן אנחנו רואים שמדינת ישראל הקימה תשתיות והגיעה למצב שבחלק גדול משירותי החינוך ישנם שיעורי השתתפות גבוהים.
טלל דולב: גם לגבי זה יש סוגיות אבל משתתפים תלמידים בסך הכל בגני ילדים, בחינוך יסודי, בחינוך על יסודי וכל המספרים האלה במגמת עלייה בשנים האחרונות, בעשרים השנים האחרונות ובעשור האחרון.
טלל דולב: ושוב, לצד זה ישנם אתגרים כמו השלמת היישום של חוק חינוך חינם שאני לא אתייחס לזה.
טלל דולב: אחוזי נשירה בקרב קבוצות מסוימות, בעיקר עולים וערבים, עדיין גבוהים יחסית.
טלל דולב: בזמן האחרון אנחנו עדים למודעות גוברת והולכת, אבל עדיין לא מספיקה, לנושא של נשירה סמויה ומה קורה לילדים בתוך בית-הספר, מה הם עושים שם, האם הם לומדים שם, מי אחראי להם ואיך הם מבטאים בעצם את העובדה שהם לא נמצאים בבית ספר וישראל היא המדינה שיש בה אחוז גבוה – כמעט הכי גבוה מ25- מדינות – של ילדים שאומרים שהם שונאים את בית הספר.
טלל דולב: זאת נקודה שכאשר באים ומפרסמים נתוני אלימות וכולם שמים לב אליה והמשתנה הזה מתוך אותו מחקר זוכה למעט מאוד פרסום ואני חושבת שחשוב להתייחס גם לאוכלוסייה הזאת.
טלל דולב: קבוצה מיוחדת שהאמנה שמה לב אליה במיוחד אלה הם ילדים עם מוגבלויות.
טלל דולב: בתחום של מוגבלויות, אנשים עם מוגבלויות בכלל וילדים עם מוגבלויות בפרט אנחנו רואים סיטואציה מאוד דומה למצב של ילדים.
טלל דולב: יש חקיקה של הרבה מאוד חוקים, יש עיסוק ומודעות ציבורית הולכת וגוברת לזכויות של הקבוצה הזו בכלל ולילדים בתוך הקבוצה הזאת בפרט, ואנחנו מתחילים לראות יותר ויותר יישום של החוקים הוותיקים יותר או הקלים יותר ליישום כמו הרחבת קצבאות ילדים נכים והיישום של חוק חינוך מיוחד.
טלל דולב: גם בתחום הזה נותרים הרבה מאוד אתגרים ואנחנו רואים שהמצב הוא כזה שיש פערים מאוד גדולים בין הצרכים של הילדים האלה לבין השירותים שניתנים להם.
טלל דולב: יש מחקר נערך לא מזמן במכון שהראה את זה.
טלל דולב: אנחנו רואים מערכת שירותים מסובכת, מורכבת, לא מתואמת, הורים שנופלים בין הכיסאות.
טלל דולב: אנחנו רואים – למרות השאיפה לשילוב שבאה לידי ביטוי גם בחוק חינוך מיוחד וגם באווירה הציבורית – שהתהליכים של שילוב ילדים ושילוב אמיתי של ילדים עם מוגבלויות במסגרות הם רק בתחילתם והאופן שבו מיושם חוק חינוך מיוחד הוא לא אופן שמעודד למעשה שילוב ילדים כי הוא מאפשר להפנות את מירב המשאבים למסגרות החינוך המיוחדות.
טלל דולב: אי אפליה ושוויון הזדמנויות.
טלל דולב: אני יודעת שבעיקר על רקע האווירה הציבורית בזמן האחרון קשה לשמוע אבל אני חושבת שאנחנו כן חייבים לשים על השולחן את העובדות ואת הבסיסים ואת המקומות שם אנחנו שואפים להיות.
טלל דולב: קיימים פערים בין יהודים וערבים ואני רוצה להקדיש את המשך השיחה לנושא הזה.
טלל דולב: גם בתחום של יהודים וערבים יש צעדים שננקטו או הוכרזו עליהם כדי לצמצם את הפערים.
טלל דולב: שינויים בקצבאות ילדים של המוסד לביטוח לאומי, וראינו את ההשפעה שלהם על המגזר הערבי.
טלל דולב: חקיקת חוק ביטוח בריאות ממלכתי ב1994- הביאה להשוואה של המגזר הערבי מבחינת אספקת שירותי בריאות בתהליך מאוד מאוד מהיר בגלל העידוד של הקופות.
טלל דולב: שינויים במערכת החינוך היו בעיקר בתחומים של תשתיות ובעיקר ביישום חוק חינוך מיוחד שעדיין לא הושלם במגזר הערבי אבל מביא להשוואה מאוד מהירה של המגזר הערבי למגזר היהודי.
טלל דולב: יוזמות חקיקה בדרך כלל מועילות למניעת אי-אפליה ואנחנו רואים שבכל מקרה בו הייתה חקיקה, הייתה השוואה הרבה יותר מהירה של המגזר היהודי למגזר הערבי.
טלל דולב: נקודה שנייה, ואני לא רוצה להיכנס לסיבות כי יש הרבה מאוד סיבות כולל הקצאה ממשלתית, כולל הקצאה של רשויות מקומיות, כולל מצב כלכלי של האוכלוסייה, כולל גורמים תרבותיים, כאשר בחלק גדול מהתחומים היקף השירותים שניתנים לאוכלוסייה הערבית קטן ביחס להיקפם באוכלוסייה היהודית, כך שאנחנו רואים מצב שבו יש יותר צרכים, יש פערים גדולים שלא מצטמצמים ויש פחות הקצאה של שירותים.
טלל דולב: אנחנו עוברים לעיקרון השני והוא עיקרון טובת הילד ואני בטוחה שלכם יהיה הרבה יותר מה לומר על זה.
טלל דולב: שוב, אני חושבת שמה שאנחנו רואים כל הזמן הוא שיש תשתיות, יש חוקים וחלק מהם אפילו מתקדמים יחסית למדינות אחרות, ותקנו אותי אם אני טועה.
טלל דולב: יש מנגנונים של קבלת החלטות כמו ועדות החלטה וכמו ועדות השמה שאמורים ליצור סיטואציות בהן החלטות יתקבלו על פי עיקרון טובת הילד.
טלל דולב: גם במערכת השפיטה בשנים האחרונות פותחו תהליכים ומודלים חדשים למתן שירותי הגנה לילדים, גופים וולנטריים היו מאוד פעילים, ייצוג קורבנות, ייצוג בכלל של קטינים.
טלל דולב: יש מערכות שמנסות להבטיח את איכות הטיפול במוסדות ובפנימיות והיה הרבה מאוד שינוי בתחום הזה.
טלל דולב: יחד עם זה לצד התשתיות יש הרבה מגבלות ואתגרים ואני אעבור עליהם מהר.
טלל דולב: הנושא של השירותים המוגבלים.
טלל דולב: הרבה ביקורת אומרים על כך שאנחנו אומרים שירותים אבל יש שירותים.
טלל דולב: מפתחים בשנים האחרונות הרבה מודלים אבל הבעיה היא הפערים בין הצרכים והשירותים.
טלל דולב: אני חושבת שאם אנחנו באים ואומרים ששמונים אחוז או חמישים אחוז מהילדים שזקוקים לשירותים אינם מקבלים אפילו לא שירות אחד, זה נתון מספיק גרוע.
טלל דולב: אנחנו לא צריכים להגיד שילדים מתים ברחובות כי גם אם הם לא מתים ברחובות, זה שאנחנו לא מצליחים להגיע אפילו על-ידי בשורת התערבות אחת לאחוז כל כך גדול מהילדים שזקוקים לשירותים, גם במערכות הרווחה וגם דרך המערכות האחרות, זה נתון מספיק חמור.
טלל דולב: הסוגייה האחרונה באמנה היא כבוד לדעת הילד וכבר אמרנו בהתחלה שבתחום הזה אנחנו נמצאים במקום הכי בסיסי בתחילת הדרך מפני שאפילו עוד אין מנגנונים ותשתיות כמעט שקיימים להבטחת שמיעת ילדים.
טלל דולב: מה שאנחנו כן רואים הוא שיש עלייה ניכרת במודעות לשיתוף ילדים בתהליכים הנוגעים להם.
טלל דולב: יש לזה גם בסיס חוקי אבל גם בסיס בקרב המודעות של אנשי מקצוע, כאשר בוועדת החלטה למשל מדברים יותר ויותר על הצורך לשתף ילדים ואיך לשתף ילדים, ברשות חסות הנוער בוועדות ההערכה מדברים על כך, יש פיתוח תוכניות לעידוד של מעורבות של תלמידים גם בבתי ספר וגם בקהילה ברמה היותר ציבורית.
טלל דולב: הסוגיות המרכזיות.
טלל דולב: בתחום של התפתחות פיזית יש שתי סוגיות מרכזיות כאשר הנושא הראשון הוא הנושא של שירותי מניעה בכל הגילאים מעל גיל חמש, והנושא השני הוא הנושא של צמצום ממדי העוני שאנחנו עוסקים בו די הרבה.
תמר מורג: הוועדה מונתה לפני כשלוש שנים על-ידי שר המשפטים דאז צחי הנגבי.
תמר מורג: צחי הנגבי בעצם לא היה מי שיזם את הרעיון מתחילתו אלא הרעיון התגלגל במשך הרבה מאוד שנים קודם לכן והיה למעשה יוזמה משותפת של משרד המשפטים והמועצה לשלום הילד כשאני חייבת לומר, כמי שמלווה את התהליך מתקופת העוברות שלו, שאף אחד לא צפה מצד אחד את ההיקף הענק של העבודה שנגיע אליה, ומצד שני אני חושב שגם לא צפינו את הפוטנציאל של ההשפעה המשמעותית שיכולה להיות לוועדה כזאת על החברה בהיקפים הרבה יותר גדולים מבחינות תפיסות העומק החברתיות שנוגעות לילדים במשפט מעבר להסדר כזה או אחר, ובזה אני אגע בהמשך.
תמר מורג: כתב המינוי שלנו מדבר למעשה על שני דברים והוא תוצאה היסטורית של שתי יוזמות.
תמר מורג: הדבר האחד והמרכזי שבו אני אתמקד היום הוא התאמת החקיקה לאמנה הבינלאומית בדבר זכויות הילד ואני אדבר על מה זה אומר בעצם התאמה לאמנה משום שהתאמה לאמנה על פי התפיסה שלנו היא קודם כל התאמה לעקרונות ולפילוסופיה של האמנה, הרבה יותר מאשר התאמה לאיזשהו הסדר קונקרטי כזה או אחר.
תמר מורג: הדבר השני הוא נלווה ומשולב פנימה אבל הוא פרי של יוזמה שהתעוררה באותו זמן הוא בחינה של הצורך והאפשרות לחקיקה של חוק ילדים על-פי מודל אנגלי וסקוטי שבא ושם יחד תחת קורת גג אחת חוקים שאצלנו הם חוקים שעוסקים בילד ובמשפחתו במובן הרחב, חוק הנוער, חוק כשרות משפטית, חוץ אימוץ וחוקים נלווים, כאשר התפיסה היא שבעצם אנחנו צריכים לבוא ולשים את כל החוקים האלה בקודיפיקציה אחת תחת קורת גג אחת וזאת גם על מנת ליצור איזושהי תפיסה הוליסטית ופילוסופיה אחידה וגם על מנת לאפשר הרבה יותר יעילות ואחידות בהפעלה של אותם חוקים.
תמר מורג: אני רוצה לומר כבר בתחילת הדברים -  דיברתי על ההיקף העצום והיו כאן מומחים שונים מחו"ל – שככל הנראה זה הפרוייקט האמביציוזי ביותר שמתבצע היום בעולם בקשר להקמת האמנה, אם כי יותר ויותר אנחנו רואים שפרוייקטים שונים של התאמה בתחומים שונים הולכים ומתפתחים במקומות שונים בעולם.
תמר מורג: השר היוצא יוסי ביילין לפני סיום תפקידו הביע תקווה שזה יהיה תחום יצוא שלנו, שנתחיל אחר-כך לייצא את המודלים שלנו אבל זה איזשהו חזון מאוד רחוק.
תמר מורג: דיברתי על העניין של התאמה לאמנה ואני לא אדבר הרבה על השאלה של מה זה אומר התאמה לאמנה.
תמר מורג: אני מניחה שיהודית קרפ תדבר בהמשך הישיבה על השאלות שנוגעות לפילוסופיה של האמנה  ובאמת על דברים  שלמדנו מפיה  מבחינת התפיסה.
תמר מורג: יחד עם כך, דיון בתהליך אנחנו עברנו בהסבר איפה אנחנו עומדים שלוש שנים אחרי כן, אני חושבת שחשוב מאוד להבין שהתאמה לאמנה הוא דבר מורכב מבחינת תהליך ההבנה שלנו של הפילוסופיות היסודיות שנוגעות לאמנה וזהו תהליך מתמשך.
תמר מורג: אני לא חושבת שהיום הגענו לאיזושהי הבנה סופית וברורה של מהו השינוי, שינוי העומק שתביא האמנה, ואני חושבת שעצם העובדה שאני הייתי מגדירה את העקרונות שונה ממה שטלל הגדירה בהצגה שלה, הוא חלק מהעובדה שהדברים לא כתובים בצורה ברורה וחדה והעבודה שלנו היא לא עבודה טכנית.
תמר מורג: חלק גדול מהתהליך המקדים, לפני שניגשנו לעבודה עצמה, עסק בהבנה של עקרונות האמנה ושל תפיסות העומק שלה.
תמר מורג: כדי להבין את תפיסות העומק שלה צריך גם להבין מאיפה באנו ומהו הרקע ההיסטורי בהקשר הזה, כמובן בלי להרחיב, כאשר אנחנו מדברים על התפתחות היסטורית שכולנו מכירים משלב שבו ראו בילדים משהו שהוא מעין קניין, שלב של שליטה, לשלבים של הגנה ואחר-כך לשלבים שעסקו בזכויות ילדים אבל דיברו על ילדים במונחים של מבוגרים במידה רבה ויצרו איזושהי דיכוטומיה בין טובת הילד ובין זכויות הילד ולא עסקו בילדים ממקום של ילדים וממקום שמותאם בתפיסת הזכויות שלו לתפיסה של ילדים.
תמר מורג: אם הייתי צריכה לומר שאלה עיבודים שלי במנותק לתהליך אותו אנחנו רוצים לעבור, שבו ניתן יהיה לנסות ולהסביר מה שינתה האמנה, אני רוצה לומר שזאת לא מהפכה.
תמר מורג: האמנה באה על רקע תהליכים של שינוי חברתי, תהליכי שינוי חברתי חלו הרבה מאוד אחרי האמנה, חלק גדול מהדברים האלה בעצם באו גם מפרשנויות של ועדת האו"מ.
תמר מורג: כלומר, אנחנו מדברים על משהו שהוא הדרגתי מאוד מבחינת השינוי אבל יש בו שינוי הוא שינוי עומק ואני חושבת שאם נבין את זה, נבין גם חלק מהתפקיד.
תמר מורג: התפיסה של הילדות או של איך אנחנו חושבים על ילדים על פי האמנה נמצאת תחת הגדרה, תחת המטריה של כבוד הילד.
תמר מורג: חלק מהחשיבות בעיני של עיקרון כבוד הילד – ואני לא ארחיב על העיקרון הזה – היא בין היתר בעובדה שהוא מחבר יחד גם אלמנטים של הגנה, הגנה על הגוף, הגנה על ילד מפני פגיעה, וגם אלמנטים שאנחנו תפסנו אותם כאלמנטים של זכויות ילדים ובעצם שמנו אותם יחד וזה חלק מהמסר של האמנה שבא ואומר טובה וזכויות אנחנו לא מחלקים יותר אלא אנחנו רואים את הילד כאדם אחד, כיצור אחד שאליו אנחנו מתייחסים אל מכלול העניינים שנוגעים אליו ובאמת בתוך כבוד הילד אנחנו רואים את הזכות לפרטיות ואת הזכות למימוש ואלמנטים אחרים שהם כולם תחת הזכות לכבוד.
תמר מורג: אם אנחנו מדברים על אותן שש נקודות שיצרתי כאן בהקשר הזה, אני רוצה לומר ממש מילה על כל דבר ועל איך זה משנה את החשיבה שלנו בהקשר של ילדים.
תמר מורג: הנקודה המרכזית היא מרכזיות הילד.
תמר מורג: התפיסה של האמנה היא העמדת הילד במרכז קבלת ההחלטות ויש בה איזה דבר שהוא כאילו ברור מאליו אבל בכל אופן הוא היפוך מחשבתי משום שהשאלות היום נשאלות קודם כל ממקום של ילדים, כאשר אני רוצה לתת לזה ביטוי אחד.
תמר מורג: כאשר אנחנו עוסקים בזכויות סבים נהגנו לשאול מה זכות הסבים לביקור הילד והיום מאותה גישה של מרכזיות הילד קודם כל נשאל את זה מהמקום של הילד ונשאל מה הזכות של הילד לקשר שלו עם סבים.
תמר מורג: זה איזשהו היפוך בדרכי החשיבה שלנו שמעמיד את הילד במרכז התהליך.
תמר מורג: ביטויים נוספים לזה הם במשקל המאוד גדול שאנחנו נותנים לאינטרסים של ילדים בכל תהליך קבלת ההחלטות, גם ציבורי וגם פרטי.
תמר מורג: הנושא השני הוא הנושא של האקטיביות, המעבר של הילד.
תמר מורג: שוב, זה לא מעבר שקרה באמנה אלא הוא מעבר מאוד הדרגתי ואני רוצה מאוד לחדד את זה ולומר שזו לא מהפכה חדה.
תמר מורג: מתפיסות ישנות שראו בילד יצור בעיקר פסיבי ונושא של הגנה לשחקן בתוך תהליכי קבלת החלטות כאשר הביטוי המרכזי לזה הוא ביטוי של עיקרון ההשתתפות.
תמר מורג: הילד  משתתף בכל תהליך קבלת החלטות על פי היכולות שלו ובהתאם לאיזונים שלו.
תמר מורג: הוא שחקן, הוא עובר בתפיסה שלו.
תמר מורג: האלמנט השלישי הוא אלמנט קשה והוא אלמנט של נפרדות כאשר הילד בתפיסה שלנו בדרך כלל צמוד למישהו.
תמר מורג: או הוא צמוד להורה או שהוא צמוד למדינה וקשה לנו מאוד לחשוב ולראות את הילד כי עומד בפני עצמו ואנחנו מערבבים פנימה הרבה מאוד תפיסה של הילד כמי שהוא לא עד הסוף עומד בפני עצמו.
תמר מורג: אני חושבת שאחד הביטויים המרתקים לזה הוא בנושא של ייצוג ילדים.
תמר מורג: רק לפני זמן מה אמרתי לחברותיי המשפטניות איזשהו עניין שנוגע לייצוג ילדים והשאלה הראשונה הייתה מה זאת אומרת לייצג את הילד, מטעם ההורים או מטעם המדינה?
תמר מורג: התפיסה שהילד בעצם עומד בתוך התהליך הזה לבד, בפני עצמו, שיכול להיות שמישהו אחר יכול לייצג אותו, אבל נקודת המוצא שלנו שוב היא שהילד לבד, היא תפיסה חדשה.
תמר מורג: הנושא הרביעי הוא נושא של התפתחות וכאן באמת ההכרה בשוני בין ילדות ובגרות.
תמר מורג: כאשר אנחנו אומרים שלא מדברים כבר על זכויות ילדים כמו זכויות מבוגרים, אחד  הביטויים המרכזיים שהילד, בשונה ממבוגר, הוא יצור מתפתח וזה אחד האלמנטים המרכזיים שמבחינים בין ילדים ובין מבוגרים.
תמר מורג: יהודית קרפ באחד הדיונים שלנו אמרה דבר שהוא מאוד יפה והוא שלא ניתן להבחין בין עיקרון ההישרדות וההתפתחות לגבי ילדים – היה לנו דיון בין עיקרון ההישרדות וההתפתחות – משום שילד לא מתפתח, לא שורד.
תמר מורג: עצם הקיום של ילד, המשמעות שלו שהוא מתפתח.
תמר מורג: הביטוי הנוסף, ואני אגיע לזה בסוף, הוא העיקרון של קשרים מתפתחים של הילד.
תמר מורג: החקיקה צריכה להיות כל הזמן משתנה.
תמר מורג: כמו שהילד כל הזמן משתנה, החקיקה היא לא חקיקה מקובעת אלא מכירה בשוני הזה בין ילדים ומבוגרים וצריכה להתאים את עצמה להבנה שלנו של ההתפתחות של הילד.
תמר מורג: העיקרון החמישי שלא ארחיב עליו הוא עיקרון השוויון שהוא שם דגש – כמו שאמרה טלל בהקשר הזה – מאוד גדול על הנושא של שוויון.
תמר מורג: נושא של שוויון בין ילדים ומבוגרים הוא נושא הרבה יותר מורכב שאני לא אכנס אליו אבל הוא שואל שאלות גם בהקשר הזה.
תמר מורג: ולבסוף ייחודיות יחסי הורה-ילד וחשוב מאוד להדגיש את זה משום שהאמנה, למרות שהיא מעצימה ילדים, לא יוצאת כנגד מערכת יחסים של הורים וילדים אלא להפך.
תמר מורג: היא רואה במערכת יחסים של הורים וילדים תנאי למיצוי מכלול הזכויות של ילדים.
תמר מורג: יחד עם כך, שוב, על פי ההיפוך הזה, אנחנו מדברים קודם כל בזכות של ילד לשני הורים.
תמר מורג: זאת אומרת, השאלה נשאלת מהמקום של הזכות של הילד להורים ולא הזכות של המבוגר.
תמר מורג: השקף הבא עוסק ביעדי הוועדה המסתמנים ורציתי לומר כמה קשה היה לנו להגיע ליעדים.
תמר מורג: התהליך שעברנו בוועדה לאור הים הזה של חומר היה לנסות  למפות את יעדי הוועדה שלנו וגם לנסות ולחשוב איפה המוקד של העשייה שלנו משום שברור שלא נוכל לעסוק בכל ולא נוכל לעשות כל דבר בהקשר הזה.
תמר מורג: אני אשתף אתכם בשקף שנקרא יעדים מסתמנים משום שהדברים הם דינמיים מבחינת התהליך שלנו.
תמר מורג: היעדים האלה הם יעדים בכמה רמות, כאשר בחלקם אנחנו מבקשים לכתוב חקיקה ספציפית חדשה ובחלק ניכר אנחנו מבקשים להתאים את החקיקה הקיימת מבלי לגעת במבנה שלה לאותם עקרונות או לאותה תפיסה של הילדות.
תמר מורג: הנושא הראשון הוא תשתית חקיקתית לחקיקת חוק ילדים כאשר הוא כבר נעשה על פי עקרונות האמנה.
תמר מורג: כלומר, כאן יש חיבור של שני הדברים האלה.
תמר מורג: המטרה שלנו להגיע קרוב ככל האפשר אם כי זו משימה מאוד רחבה ומאוד גדולה, אבל המטרה שלנו כאן היא לבנות תשתית שניתן יהיה על בסיסה לחוקק חוק ילדים  בישראל.
תמר מורג: שוב, כאן יש לנו דברים שאנחנו מסדירים מאלף, כמו סוגיות שנוגעות לקבלת החלטות בוועדת החלטה, לוחות זמנים בקבלת החלטות וסוגיות אחרות, וישנם עניינים בהם אנחנו לוקחים את החוק כבסיס כמו בנושא של אימוץ ילדים ולא משנים למעשה באופן מהותי.
תמר מורג: הוצאתי מתוך זה דבר אחד שהוא משליך על כל העבודה של הוועדה וזה הנושא של הגדרת האחריות ההורית, שזו באמת שאלה תיאורטית פילוסופית מסובכת שבה אנחנו עוסקים שעוסקת בשאלה מהי מערכת היחסים בין הורים וילדים וכיצד אנחנו מבנים אותה.
תמר מורג: ישנם מספר מקומות בהם איתרנו צורך ולקונות מאוד גדולות בחוק ואנחנו רוצים להביא לחקיקה ולייזום של חקיקה חדשה.
תמר מורג: החוק האחד שבעיני הוא חוק מאוד חשוב והוא חוץ השמה חוץ-ביתית.
תמר מורג: זה תחום שהיה זנוח הרבה מאוד שנים שעוסק בילדים בפנימיות ובמשפחות אומנה.
תמר מורג: אם ניקח את נושא האימוץ, כשיש לנו מספר מאות ילדים בשנה, לעומת הנושא של ילדים מחוץ לבית שיש לנו אלפי ילדים כאלה, ואם אנחנו מסתכלים על פנימיות במובן הרחב עוד הרבה יותר מזה ילדים, יש לנו קבוצה של ילדים שבחלקה הגדול ילדים מאוד זנוחים, מאוד זנוחים מבחינה חברתית, שבעצם המחוקק אף פעם לא עסק בהם בצורה מסודרת.
תמר מורג: כאן אנחנו מבקשים להגיע להצעת חוק ואנחנו עובדים בנושא הזה בשיתוף פעולה מאוד הדוק עם משרד העבודה והרווחה ובתוך שיתוף של יוזמות שנבעו גם משם, להביא להסדרה מקיפה בפעם הראשונה בישראל של הנושא הזה.
תמר מורג: הנושא השני הוא חוק קטינים נפגעי עבירה וכאן מדובר ביוזמה משולבת עם החוק של נפגעי עבירה אשר מטרתו היא לשים את הפוקוס על ילדים ועל הצרכים המיוחדים של ילדים מתוך אותה תפיסה של מרכזיות.
תמר מורג: חוק ייצוג ילדים, שוב נושא שהוזנח ובעצם לא הוסדר במשך הרבה  שנים והיום עולה צורך מאוד גדול להסדיר אותו.
תמר מורג: שוב, כאן אנחנו מבקשים להגיע לחקיקה מקיפה ולתזכיר של הצעת חוק.
תמר מורג: חוק שוויון הזדמנויות בחינוך הוא אחד החוקים ששמים את הנושא של שוויון במרכז העיסוק והוא עוסק באחת הסוגיות הכי חשובות ובוערות במדינה של שוויון מתוך חשיבה על כלים לבדיקה ואכיפה של הנושא הזה.
תמר מורג: חוק זכויות התלמיד הוא חוק חדש-ישן במובן הזה שעבר חוק אבל יש שהרבה מקום למקצה שיפורים בהקשר הזה והוא באמת בא לתת איזושהי תשתית הרבה יותר רחבה בהקשר הזה.
תמר מורג: בנוסף לדבר הזה יש לנו מספר עניינים נוספים.
תמר מורג: אנחנו עובדים על תיקוני חקיקה בסדרה ארוכה של עניינים שאני לא ארחיב את הדיבור עליהם כמו פלילי, ראיות, חינוך ועבודה.
תמר מורג: נושא שעוד לא הגענו אליו הוא פיתוח כלים ומנגנונים ליישום של האמנה.
תמר מורג: יש דבר שאנחנו מתלבטים בו, הייתה לנו ישיבת מליאה עליו והוכנו עליו מסמכים רבים, וזה הנושא של זכויות הילד במובן של חוק שהוא חוק אידיאולוגי, חוק יסוד, חוק שיוצר איזושהי תשתית רעיונית עקרונית בנושא הזה.
תמר מורג: ישנן דילמות קשות כיצד לחוקק, האם ללכת  על חוק מיוחד בהקשר הזה אבל זו סוגייה, ולכן גם שמתי אותה בסוף, שאנחנו מתמודדים אתה לאורך התהליך והשאלה מהו התוצר היא שאלה שעוד נגיע אליה.
תמר מורג: בנוסף להצעות האלה אנחנו עובדים בדרך של הזמנת ניירות עמדה ממומחים בנושא הזה ואני שמחה אחד המומחים עובד איתנו, דוקטור יאיר רונן, נמצא אתנו כאן והוא כותב לנו בנושאים עקרוניים וחותכים.
תמר מורג: רונן כותב לנו בנושא של רב-תרבותיות וזכויות הילד.
תמר מורג: יש לנו נייר עמדה מקיף שכתבו דוקטור ליאור בילסקי ודוקטור איל גרוס מתל-אביב בנושא של זכויות אזרחיות ופוליטיות של ילדים.
תמר מורג: יש לנו נייר שכותבים לנו בנושא של ביטוח לאומי וזכות הילד לביטחון סוציאלי ואותו כותבים יוסי תמיר, דן שניט ורון חריס, כאשר בעצם עם האנשים האלה אנחנו עובדים בדרך של הזמנת הנייר.
תמר מורג: לגבי המבנה של הוועדה.
תמר מורג: יש לנו את יושבת-הראש שלא נמצאת אתנו היום כי היא בחו"ל, לצדה ועדת היגוי עוסקת בליווי והבניה של כל המהלך הקשה הזה, מליאה ואחר-כך עבודה בתתי-ועדות כאשר יש לנו תתי-ועדות בנושא של חינוך פלילי, ייצוג והילד ומשפחתו כאשר זה מתחלק לשלוש תתי-ועדות: הילד ומשפחתו, רצף ההגנה והשמה חוץ ביתית שהתחילו כשלוש תתי-ועדות נפרדות והיום בעצם עוברות איזשהו תהליך של התחברות כדי שניתן יהיה באמת ליצור רצף בין העבודה שלהן ולא נחזור חזרה למצבים של חוסר התאמה או חוסר קוהרנטיות בעבודה שלנו.
תמר מורג: בתוך הוועדה אנחנו מנסים להתמודד גם עם השאלה כיצד אנחנו מיישמים את העקרונות של האמנה בתוך העבודה שלנו.
תמר מורג: כמובן שהעיקרון המאתגר ביותר הוא עיקרון השתתפות ובמיוחד עיקרון של השתתפות ילדים ואנחנו נמצאים בהתמודדות מתמדת עם הסוגייה הזאת ואני חושבת שאנחנו מתקדמים אם כי עוד לא הגענו כאן לפתרון האולטימטיבי וזה דבר שהוא מתפתח.
תמר מורג: פותח עבורנו כלי להשתתפות ילדים, כלי אינטר-אקטיבי על-ידי מכון ברוקדייל כאשר ניתן יהיה לעשות זאת על-יד אנשים שעוסקים בכך בשטח, אבל ישנן מספר יוזמות לשיתוף ילדים, בין היתר גם באמצעות הכלי הזה, באמצעות חסות הנוער ובאמצעות שיתוף פעולה בין מועצת התלמידים ומשרד החינוך אשר יקים קבוצות מיקוד של ילדים שיעבדו בתגובה לדוחות שלנו.
תמר מורג: העבודה שלנו, שלקח לה זמן להתבשל ולהתגבש, נעשית היום בדרך של יצירת יעדים סופיים ויצירת יעדי ביניים וזאת גם על מנת להתחיל וליצור איזשהו תהליך של הגשת דוחות וחקיקה.
תמר מורג: אני שמחה לומר שאנחנו בתוך מספר שבועות נגיש דבר שאני חושבת שהוא צעד חשוב ראשון מבחינתנו וזה הגשת מדריך למחוקק שיוגש לשר המשפטים ואשר המטרה שלו היא להציג איזושהי הבניה של חקיקה היום על פי האמנה מתוך הכרה בכך שהעבודה שלנו תיקח עוד הרבה זמן והחקיקה מתבצעת יום יום.
תמר מורג: אני חושבת שזה צעד חשוב ואני רואה את הוועדה הזאת כשותפה מאוד טבעית לחשיבה כיצד ניתן יהיה לעשות שימוש במדריך הזה ובאמת להפוך אותו לכלי עבודה אפקטיבי.
תמר מורג: אנחנו מקווים מאוד ליצור גם בחלק מהאתגרים והמשימות שיצרנו לעצמנו משהו שהוא הדרגתי כאשר אנחנו נתחיל להגיש דוחות ולחוות תהליכים של חקיקה ואת הקשיים שלהם תוך כדי התהליך של העבודה שלנו.
תמר מורג: אני לא רואה את העבודה כדבר שמסתיים ביום אחד אם כי אני חושבת שגם אם אנחנו לא נעים לקראת סיום, חשוב מאוד שנעבוד.
תמר מורג: התהליך הזה הוא תהליך לא פשוט, הוא תהליך מאתגר, הוא תהליך שיש בו גם התמודדות עומק ואני חושבת שכאשר אנחנו עוברים תהליכים ואחר-כך התהליכים חוזרים על עצמם, לפעמים זה נובע לא רק מחוסר יעילות אלא גם מהעובדה שאנחנו באמת מתמודדים כאן עם דברים שהם שינוי תרבותי מאוד עמוק, וחשוב שנבין את זה.