GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יפעת שאשא ביטון: זו בעצם ישיבת מעקב לתהליך שעשינו בשנה שעברה, תהליך שעל פניו מיקדנו אותו לקיץ, אבל ידענו שכשאנחנו נחצה את הקיץ הקרוב ונלמד קצת את מה שקורה, נכוון את פנינו גם לעבודה של בני הנוער במהלך שנת הלימודים ואם יעלו סוגיות שהן רלבנטיות לעבודה של בני נוער במהלך שנת הלימודים שאליהן אנחנו נדרשים להתייחס, אז כמובן תרגישו חופשי להעלות גם אותן.
יפעת שאשא ביטון: אני מתבלטת עם מי להתחיל.
יפעת שאשא ביטון: בא לי שכולם ידברו, כי כולם חשובים.
יפעת שאשא ביטון: אני אהיה נאמנה למשרד הכלכלה.
<מאיר דוד: זה משרד הרווחה.
<מאיר דוד: כבר לא כלכלה.
יפעת שאשא ביטון: גם זה עבר?
<מאיר דוד: זה תחום התעסוקה והוא גם עבר למשרד העבודה.
יפעת שאשא ביטון: אני חשבתי שרק המעונות.
<מאיר דוד: לא, לא.
<מאיר דוד: כל תחום התעסוקה.
יפעת שאשא ביטון: חתיכת רכש הוא לקח לעצמו, מה?
יפעת שאשא ביטון: זה לא לפרוטוקול.
<מאיר דוד: כן, הוא לקח את רוב העובדים של משרד הכלכלה.
<מאיר דוד: רוב העובדים של משרד הכלכלה עברו למשרד העבודה.
<קריאה: אז מה עושה עכשיו ההוא של הכלכלה?
<מאיר דוד: זה נושא שאין לי יכולת לתת עליו תשובה מה הם עושים, אבל כל תחום התעסוקה, כולל מעונות יום, הכשרה מקצועית, אכיפה והסדרה, כל זכויות העובדים, הכל עבד למשרד העבודה.
יפעת שאשא ביטון: אז משרד העבודה והרווחה, אני אצטרך להתרגל.
יפעת שאשא ביטון: בוא ספר לנו קצת נתונים על הקיץ האחרון, מה היה שם, מה המגמות, כמה עיצומים הוטלו אם בכלל.
יפעת שאשא ביטון: לכמה בתי עסק הגעתם.
<מאיר דוד: אוקיי.
<מאיר דוד: כמו שאמרת אנחנו השתדלנו לא להתמקד רק בקיץ, קצת להתחיל לפני ולהמשיך אחרי וזה אחד הלקחים.
<מאיר דוד: אנחנו לא נתמקד רק בקיץ, אנחנו נעשה את זה לאורך כל השנה.
<מאיר דוד: אני אשמח לקבל כל מידע שיש ברשותכם כבר היום.
<מאיר דוד: תעבירו, אל תחכו לקיץ.
<מאיר דוד: תעבירו אותו, אנחנו רוצים לבדוק אותו לאורך כל השנה.
<מאיר דוד: אנחנו בדקנו למעלה מ-300 בתי עסק במהלך הקיץ האחרון, מתוכם ב-160 פתחנו בהליכי חקירה, ששם היה חשדות שיש הפרות של זכויות עובדים.
<מאיר דוד: אני חייב לציין שברוב המקרים שהיינו ההפרות לא מדברות על הפרות של שכר.
<מאיר דוד: מדברים שם על הפרות העסקה.
<מאיר דוד: בעבודה הפרות העסקה זה משהו שכנראה קשור יותר לתחום ההסברה ופחות לתחום האכיפה.
<מאיר דוד: או לתחום שאנחנו צריכים לחשוב על קצת שינויים בחקיקה.
<מאיר דוד: אני אתן דוגמאות.
<מאיר דוד: בנושא שכר מינימום הטלנו רק שני עיצומים.
<מאיר דוד: זאת אומרת רק בשני מקרים מצאו שהנערים לא קיבלו שכר מינימום, מתוך 160 מקרים של מעסיקים שאנחנו בדקנו.
<מאיר דוד: אז זה לא בסדר, אבל זה באמת בשוליים.
<מאיר דוד: איפה אנחנו נתקלים בבעיות?
<מאיר דוד: אנחנו נתקלים בבעיות של נערים עובדים מעבר לשעות המותרות שלהם ביום.
<מאיר דוד: מועסקים בלילה, בשעות המאוחרות.
<מאיר דוד: אבל כשאנחנו מדברים בתקופת הקיץ, בואו נשאל את עצמנו אם זה נכון או לא נכון לאפשר את זה או לא לאפשר את זה.
<מאיר דוד: נכון שהחוק לא מתיר, אבל אולי כן זה המקום לחשוב על זה גם.
<מאיר דוד: הפרה נוספת שהיא לא שכיחה אבל נתקלנו בה במקרים בענף המסחר במקומות, בחנויות שגם שם נערים עובדים במנוחה שבועית.
<מאיר דוד: רוב ההפרות – 188 התראות נתנו במהלך השנה ותשעה עיצומים.
<מאיר דוד: רק שניים מהם זה נושא של שכר.
<מאיר דוד: כל היתר מדובר פה על הפרות של העסקה, תנאי העסקה.
יפעת שאשא ביטון: רגע, ובהפרות של העסקה אין סנקציות שאפשר לנקוט מטעם המשרד?
<מאיר דוד: התראה מנהלית.
<מאיר דוד: ברובן זה הפרה ראשונה.
<מאיר דוד: בהפרה ראשונה ניתנות התראות בפעם הראשונה.
<מאיר דוד: שבעה מהמקרים של הפרות העסקה זה כבר פעם שנייה, אז ניתנו גם עיצומים.
<מאיר דוד: זה גם סוג של - - -
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת יש מעקב.
<מאיר דוד: יש מעקב.
<מאיר דוד: יש מקרים שאנחנו חוזרים אליהם פעם שנייה.
<מאיר דוד: תלוי.
<מאיר דוד: גם מנתחים האם באמת מעסיק כזה הוא עבריין ששווה לחזור אליו פעם שנייה או שזו הייתה מעידה חד פעמית ולא כדאי למקד עוד פעם את האכיפה אצלו, אבל שבעה מקרים זו הפרה חוזרת, אז המעסיקים קיבלו עיצומים.
<מאיר דוד: היתר זו הפרה ראשונה, אז הם קיבלו התראה.
<הדרה רוזנבלום: מה עושים לו?
<מאיר דוד: בהפרה חוזרת הוא מקבל עיצום כספי.
<מאיר דוד: בהפרעה ראשונה הוא מקבל - - -
יפעת שאשא ביטון: מה גובה העיצומים היום?
יפעת שאשא ביטון: הרי אז דיברנו שזה היה סכום של 26 אם אני לא טועה והעליתם את זה.
<מאיר דוד: יש שלושה מדרגים.
<מאיר דוד: המדרג הנמוך – הפרות של מסמכים וכאלה – זה 5,000 שקלים, 110 להפרה.
<מאיר דוד: הפרות העסקה ברובן זה 20,400 לכל הפרה והפרות של שכר או הפרות העסקה חמורות זה 35,740 לכל הפרה.
<מאיר דוד: אז יש גם מקרה חריג שהטילנו עיצום על מפלגה במהלך השנה האחרונה, על שתי מפלגות, בנושא של אי תשלום שכר מינימום על תקופת הבחירות הקודמות.
<מאיר דוד: אז זה גם כן - - -
יפעת שאשא ביטון: על מפלגות צריך להטיל עיצומים יותר כבדים, גם כי הן אמורות לייצג את הציבור, זו פעם אחת.
יפעת שאשא ביטון: פעם שנייה, יש להן מספיק כסף כדי לשלם את זה.
יפעת שאשא ביטון: מה זה 30,000 שקלים בשביל מפלגה.
<מאיר דוד: הבית היהודי ותקומה.
יפעת שאשא ביטון: אני מרשה לעצמי כפוליטיקאית לומר את זה.
<מאיר דוד: כן, גם אני חושב לגבי המקרה הזה, אנחנו גם צריכים להקפיד יתר.
<מאיר דוד: אני רוצה להגיד שחלק גדול מהמידע שקיבלנו והגענו אליהם, פשוט נערים מועסקים כחוק.
<מאיר דוד: באמת, מעסיקים כנראה כבר רוצים להתיישר או שאפילו נערים שמודעים לזכויות, אז בעיקר במקומות כאלה לא מצאנו הפרות, ולכן לא פתחנו בהליכים.
<מאיר דוד: אין צורך לפתוח בהליכים.
<מאיר דוד: סך הכל 160 הליכי חקירה נפתחו, מתוכם יש שישה הליכים שעדיין מתנהלים בהליכים פליליים, שאני לא רוצה לפרט אותם פה, כדי לא לפגוע בהליכי חקירה.
<מאיר דוד: כי הם יגיעו גם לכתבי אישום.
<מאיר דוד: אלה שישה מקרים אבל שאנחנו מדברים על תופעות יותר - - -
יפעת שאשא ביטון: קיצוניות.
<מאיר דוד: קיצוניות, בהחלט.
<מאיר דוד: עם העסקות של קבלני כוח אדם ועם עוד כל מיני תופעות שאני לא רוצה לפרט כאן, אבל אלה הם הליכים שהם יותר רחבים, כנגד שישה מעסיקים שונים בכל מיני תחומים.
<מאיר דוד: זה בתחום האכיפה בגדול.
יפעת שאשא ביטון: יש יותר פניות, אם אנחנו בוחנים את זה ביחס לשנה שעברה?
<מאיר דוד: כמות הפניות היא הולכת ופוחתת בקרב בני נוער.
<מאיר דוד: אני לא יודע למה, אבל אם לא מגיע לנו מקו לעובד, סליחה, מהנוער העובד והלומד או מידע שאנחנו אוספים ממקורות, אנחנו כמעט ולא מקבלים פניות.
<מאיר דוד: תלונות של נערים הן בודדות.
<מאיר דוד: הפניות היחידות הן בעיקר שאלות אינפורמטיביות.
<מאיר דוד: אני מקבל דרך האפליקציה בסקר כל מיני שאלות או כל מיני רעיונות לשינויים, אבל לא מקבל תלונות בנושא הזה.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, כי תיכף הנתונים שאנחנו נשמע מהנוער העובד והלומד הם קצת - - -
<מאיר דוד: אז הלוואי שתביאו לנו את כל הנתונים האלה, אני אשמח לקבל אותם כבר היום, כדי שנוכל מחר להמשיך לטפל בהם.
<מאיר דוד: גם חשוב לציין שככל שהתלונות יגיעו יותר מהר, יהיה יותר קל להתמודד.
<מאיר דוד: כי נערים שסיימו לעבוד או שכבר התגייסו לצבא, הראש שלהם כבר לא פנוי להתמודד עם התלונות האלה.
<מאיר דוד: זהו בגדול, אבל כן עשינו עוד הרבה פעולות הסברה, גם תודות לעבודת המכינה שעשית.
<מאיר דוד: אז עשינו קמפיין פרסומי עם אותה נערה - - -
יפעת שאשא ביטון: ראיתי.
<מאיר דוד: ליגל רז, זאת היא הייתה הצלחה פנומנאלית.
<מאיר דוד: מעל חצי מיליון צפיות.
<מאיר דוד: אני חושב שהיא באמת העלתה את המודעות.
<מאיר דוד: עדכנו את האפליקציה שלנו של בני הנוער, גם במגזר הערבי, גם במגזר היהודי.
<מאיר דוד: הוצאנו מדריך לבני נוער עם מעט טיפים.
<מאיר דוד: כל פעם אנחנו מוסיפים טיפים לבני הנוער.
<מאיר דוד: יצאו הודעות לעיתונות.
<מאיר דוד: הייתה הרצאה אחת.
<מאיר דוד: את זוכרת שדיברנו על כך שנלך לכל בתי הספר ועם השלטון המקומי וזה לא כל כך הסתדר.
<מאיר דוד: הכנתי את כל המינהל שלנו, 100 עובדים.
<מאיר דוד: חיכו רק להגיע לבתי הספר.
<מאיר דוד: עשינו פיילוט אחד בבית הספר דנמרק בירושלים, זה היה מאד מוצלח, הפידבק היה מאד חיובי.
<מאיר דוד: אני באופן אישי התנדבתי להרצות בבית הספר של הבת שלי, אז כבר סיכמתי עם המנהל, אבל אני חושב שכדאי שנעשה את זה הרבה יותר מסודר וההמלצה שלי לעשות - - -
יפעת שאשא ביטון: צריך להתחיל מעכשיו.
<מאיר דוד: ההמלצה שלי לעשות לפני פורים.
<הדרה רוזנבלום: בתוך בחינות הבגרות זה לא בראש שלהם.
<מאיר דוד: זהו, אז אני אומר, ההמלצה היא שנעשה את זה לפני פסח.
<מאיר דוד: אולי בתקופה בין פורים - - -
<הדרה רוזנבלום: מפורים להתחיל.
<מאיר דוד: כן, מרס, אפריל.
<מאיר דוד: לפני פורים לעשות את זה, כי המפקחים רוצים ויש המון מידע לתת.
<מאיר דוד: אנחנו עכשיו הולכים להפיק עוד שני סרטוני הסברה, שנעלה אותם בקרוב גם לאתר.
<מאיר דוד: עשינו גם לא מעט ראיונות פרונטאליים בתקשורת, בעיקר למגזר הערבי, בכל מיני תכניות אקטואליה.
<מאיר דוד: זה בתחום ההסברה.
<מאיר דוד: זהו.
<מאיר דוד: אני באמת מודה לך, חברת הכנסת על הכל, כי זו הייתה באמת עבודה פורייה השנה בנושא הזה.
יפעת שאשא ביטון: אני שומעת אותך ומתלבטת אם לספר או לא, אז מקסימום לא לפרוטוקול, אבל אני מוכרחה לומר שסרטון ההסברה שהיה מאד מאד מוצלח, מבחינתי היה הוכחה למה חשוב כל הזמן שנשב אנשי מקצוע וכל אחד יעשה את מה שהוא טוב בו.
יפעת שאשא ביטון: כי כשאני ראיתי אותו בפעם הראשונה רציתי - - -
<מאיר דוד: מזעזע נכון?
יפעת שאשא ביטון: מה הם בחרו?
<מאיר דוד: גם אני הזדעזעתי.
יפעת שאשא ביטון: איך הם מביאים דבר כזה לילדים?
יפעת שאשא ביטון: זה לא חינוכי.
יפעת שאשא ביטון: אתה יודע, איש החינוך שלי פרץ ואז החברה שלי במשרד אמרו תירגעי בבקשה, זה מה שמדבר לילדים, את לא מכירה אותה, היא טוקבקיסטית, או לא יודעת מה.
יפעת שאשא ביטון: או יו-טיוברית, או אני לא יודעת מה.
<קריאה: היא יו-טיוברית.
יפעת שאשא ביטון: ואז עיקמתי חצי פרצוף והלכתי, כי כבר לא היה הרבה מה לעשות ומסתבר שזאת הייתה הצלחה מסחררת.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת אני דיברתי עם בני נוער - - -
<בר גרנות: שאלו - ראית את זה קודם?
<בר גרנות: את הסכמת לזה?
<בר גרנות: אמרתי הם לא שאלו אותי.
<מאיר דוד: מכיוון שאנחנו מדברים כרגע לא לפרוטוקול, אני הגבתי בדיוק כמוך.
<מאיר דוד: הזדעזעתי.
<מאיר דוד: כמעט הורדנו את זה, אבל אז אמרו לי כנס לראש של הנוער.
<מאיר דוד: כנס לראש של הילדים.
<מאיר דוד: אז נכנסתי לראש של הבת שלי, וזהו.
יפעת שאשא ביטון: כן, זהו וזה הסיפור.
יפעת שאשא ביטון: אבל תקשיב, בזכות זה מסתבר שהצלחנו להגיע לחשיפה מדהימה.
<מאיר דוד: מדהימה.
<מאיר דוד: אין מה להגיד.
יפעת שאשא ביטון: שמעתי אנשי מקצוע מדברים על זה, אז כן.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזה רק מוכיח שיש ברכה בזה שיושבים כל כך הרבה מוחות ואנשים גם אצלכם.
<מאיר דוד: אני רוצה להגיד עוד משהו שלא חייב לפרוטוקול, אבל יצא לי לקבל לא מעט פניות דווקא מגופים ציבוריים.
<מאיר דוד: ממתנ"סים, מרשת מתנ"סים וכאלה, ששם דווקא יש מחסור בידע לגבי תעסוקת בני נוער.
<מאיר דוד: לא מעט מתנ"סים מעסיקים הרבה מאד בני נוער במהלך הקיץ בכל מיני אירועים חד יומיים כאלה, כשיש להם יום ספורט, כשיש להם הופעה.
<מאיר דוד: ודווקא שם יכול להיות כשל.
<מאיר דוד: אני קיבלתי איזה טלפון אישי, פתרתי את זה ללא קשר לאכיפה.
<מאיר דוד: אני אגיד מה הייתה הטענה – יום לפני שצריכים לשלם את המשכורת לנערים הם קיבלו הודעה בווטאסאפ – אנחנו נוכל לשלם לכם את המשכורת בחודש הבא.
<מאיר דוד: זה נשמע כאילו אתה יודע מה, לא הספקנו להתארגן.
<מאיר דוד: אולי לאותו מתנ"ס ואותו מנהל כוח אדם זה היה נשמע משהו מאד שולי, כי בסך הכל לא הסתפקתי להתארגן.
<בר גרנות: אבל הילד תכנן לנסוע לחו"ל, אז?
<מאיר דוד: אני התקשרתי אליו.
<מאיר דוד: הסברתי לו גם בהיבט החוקי וגם בהיבט האישי של הנער, מה הוא מרגיש שהוא מחכה מחר למשכורת, ל-500 שקלים שהוא רוצה מחר ללכת לקנות לעצמו איזה ג'ינס.
<מאיר דוד: באותו יום יצאו משכורות לנערים, אבל אני חושב שכן שווה לנו לפרסם גם את העניין הזה.
יפעת שאשא ביטון: השלטון המקומי לא פה?
<קריאה: הדר לא הגיעה.
<קריאה: היא הייתה פה.
<קריאה: יש לה עוד דיון.
יפעת שאשא ביטון: זהו, הם בדרך כלל מאד מאה אחוז.
יפעת שאשא ביטון: יופי, הערה מצוינת וחשובה ואם עולות סוגיות נוספות כאלה, אז כמובן בשמחה.
יפעת שאשא ביטון: אני אתן לנוער העובד והלומד כדי להקביל עם הנתונים, כי כאן אומרים שאין הרבה פניות.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת אין יותר פניות מאשר בשנים עברו ואצלכם יש בעצם גידול במספר הפניות, אז כדי שאנחנו נבין את התמונה ונטפל איפה שצריך.
<שרית אולשביץ: טוב, אז גם אנחנו עבדנו מאד קשה בקיץ.
<שרית אולשביץ: אני אגיד שאלינו הגיעו – ואנחנו לא הולכים, כמו משרד העבודה, לחפש את הפניות – הפניות פשוט מגיעות אלינו.
<שרית אולשביץ: אלינו הגיעו 453 פניות.
<שרית אולשביץ: אני לוקחת את התקופה שבין יוני לספטמבר.
<שרית אולשביץ: מתוך הפניות האלה 369 הפכו להיות טיפולים, זאת אומרת בני נוער שלא רק רצו לשאול שאלה אלא ממש הפכו לטיפול שצריכים – או שזה נסגר במכתב או באיזו שהיא שיחה או עימות עם מעסיק.
יפעת שאשא ביטון: אתם טיפלתם, לא משרד הכלכלה?
<שרית אולשביץ: אנחנו מטפלים בזה.
<שרית אולשביץ: זה אזרחי.
<שרית אולשביץ: הם עושים את הפלילי.
<מאיר דוד: מנהלי או פלילי.
<שרית אולשביץ: מנהלי או פלילי ואנחנו את האזרחי.
<שרית אולשביץ: אני חושבת שזאת גם הסיבה למה לא פונים למשרד הכלכלה.
<שרית אולשביץ: זאת אומרת נער שפונה למשרד הכלכלה כי לא שילמו לא, משרד הכלכלה ילך, יחקור, אבל הוא ייתן קנס למעסיק.
<שרית אולשביץ: כסף לא יגיע לילד.
<מאיר דוד: אז תודה שאמרת, סליחה שאני מתערב.
<מאיר דוד: אני רוצה לומר משהו.
<מאיר דוד: זה נכון, בגלל שהם נותנים סעד ישירות לנערים, לעובדים, אז יותר כדאי להתלונן אצלם כי פה יש סעד, אבל אנחנו – תודה שאמרת לי, נזכרתי – יצאנו במדיניות אכיפה חדשה לגמרי השנה, שהיא כוללת לא רק את הנערים, שמעסיק שנמצא אצלו מפר, כדי להקל עליו בסנקציה או אפילו במקרים מסוימים אף לוותר לו על הסנקציה.
<מאיר דוד: אם הוא יתקן והוא ישלם, אז אנחנו נקל עליו.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת הוא יכול לקבל סנקציה ופשוט לא לשלם ל - - -
<מאיר דוד: לנער, כן.
<מאיר דוד: הוא יקבל 35,000 שקלים עיצום כספי על שכר מינימום והוא לא יוכל לתת לנער את הכסף.
יפעת שאשא ביטון: אז איפה החוק פה, שהנער צריך לקבל את הכסף על מה שהוא עבד?
<שרית אולשביץ: בגלל זה הם פונים אלינו.
<מאיר דוד: בדיוק, בגלל זה.
יפעת שאשא ביטון: אז למה לא נשנה את החקיקה?
<מאיר דוד: רגע.
<מאיר דוד: עד היום זה היה בבית הדין לעבודה, אז פתרנו את זה במדיניות אכיפה.
<מאיר דוד: באנו ואמרנו – אנחנו יצאנו במדיניות חדשה.
<מאיר דוד: אמרנו אוקי, אתה אמור לקבל 35,000 שקלים, אנחנו יכולים להקל עליך או להמיר לך את זה בהתראה או אפילו לא לתת לך בכלל.
<מאיר דוד: במידה ש - - -
יפעת שאשא ביטון: לא, אבל למה אין פסיקה של בית דין לעבודה או מי שלא יהיה – גם לקבל עיצום כספי, כי מגיע לו לחטוף, וגם ישלם.
<מאיר דוד: הסעד היחיד היום במדינת ישראל לסעד ישירות לעובדים זה רק בבית הדין.
<מאיר דוד: אנחנו במדיניות האכיפה כן הכנסנו את זה, שכאשר יהיה תיקון ותהיה התחייבות להימנע מהפרות והעובדים יקבלו את הכספים בחזרה, אנחנו נקל.
<מאיר דוד: נקל במידה מסוימת.
<מאיר דוד: ההקלה לא - - -
יפעת שאשא ביטון: אז רגע, אני רוצה להבין שנייה.
<מזל: בעבר זה היה פלילי והפכו את זה למנהלי עם העיצומים ולאזרחים זה נשאר אזרחי.
<קריאה: לאזרחים זה נשאר אזרחי.
<קריאה: נשאר מגזר שלישי מה שנקרא.
<מזל: המנהלי בא להקל על המעבידים שלא יהיו כתבי אישום, שזה יהיה מנהלי.
<מאיר דוד: נכון, ובהליך מנהלי גם הכנסנו הליך - - -
יפעת שאשא ביטון: אבל זה עדיין קנס.
<מזל: זה כסף למדינה.
<מאיר דוד: נכון, אבל הכנסנו הליך נוסף ואני אתן דוגמא.
<מאיר דוד: אם עכשיו מעסיק צריך לקבל עיצום כספי על ארבעה עובדים שהוא לא שילם שכר מינימום, זאת אומרת 140,000 שקלים הוא אמור לקבל ובמידה שהוא יתקן והוא ישלם לעובדים את שכר המינימום, הוא לא יקבל ארבעה, אנחנו נקל עליו, אנחנו ניתן לו רק עיצום אחד על עובד אחד.
<מאיר דוד: במקום 140,000 שקלים הוא יקבל 35,000 שקלים.
יפעת שאשא ביטון: רגע, אבל אם הוא מקבל לצורך העניין עיצומים מכם, אתם כאילו נוקטים בפעילות האכיפה, הוא במקביל יכול להגיע גם לבית הדין?
<מאיר דוד: כן, כן.
<מאיר דוד: זה לא סותר.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת זה לא או זה או זה.
יפעת שאשא ביטון: אז למה שלא יהיה פה שילוב ידיים?
יפעת שאשא ביטון: שכאשר אתם הולכים לבית הדין לעבודה או נותנים את הסעד ישירות לנער ובאותה נשימה מעבירים ל - - -
<מאיר דוד: אז יש.
<מאיר דוד: יש שיתוף פעולה ויש שילוב ידיים, אבל הכוונה שלנו היא גם להקל על בתי הדין קצת עם הקטע שלא כל דבר נרוץ לבית הדין.
<מאיר דוד: אולי נצליח גם אנחנו ל- - -
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל אני לא רוצה להקל על המעסיקים.
יפעת שאשא ביטון: אתה יודע למה?
יפעת שאשא ביטון: כי מעסיק פעם אחת יחטוף, הוא יבין שהוא לא מנצל ילדים יותר.
<מאיר דוד: אני רוצה להגיד שדווקא המדיניות הזאת של לתקן, היא מקלה גם על המעסיקים וגם על העובדים כי אני מאד שמח שמתקשר אלי עובד אומר לי תודה רבה, אבל קיבלתי את ה-4,000 שקלים בחזרה.
<מאיר דוד: בשום הליך אחר הוא לא היה מקבל חוץ מבית הדין.
<מאיר דוד: אז אנחנו הצלחנו לעזור לו.
<שרית אולשביץ: יש הרבה פעמים – זה גם האמת היא לא לפרוטוקול – אבל גם במדיניות שלנו אנחנו לא רצים ישר לבית הדין.
<שרית אולשביץ: הרבה פעמים - - -
יפעת שאשא ביטון: מנהלים שיח.
<שרית אולשביץ: בכל הפעמים המדיניות שלנו היא קודם כל להרים טלפון למעסיק, לשלוח לו מכתב ועוד מכתב, לנסות להיפגש איתו ורק אם שום דבר לא עוזר אז אנחנו מגיעים עם הנער לבית הדין.
<שרית אולשביץ: גם אין לנו איזה שהוא רצון - - -
יפעת שאשא ביטון: למה לא לפרוטוקול?
יפעת שאשא ביטון: זה קשור לפרוטוקול.
<קריאה: בסדר, למה לא לפרוטוקול?
<קריאה: זה מיצוי הליכים סביר על פניו.
יפעת שאשא ביטון: הכי חשוב.
יפעת שאשא ביטון: הם לא ינצלו את זה.
<שרית אולשביץ: כן, סבבה, מה שרציתי אבל להגיד זה שהרבה פעמים אנחנו מעבירים למשרד העבודה רק במידה שאנחנו באמת מגיעים גם לבתי הדין.
<שרית אולשביץ: זאת אומרת אם המעסיק אמר וואלה, טעיתי, לא שילמתי בזמן, הנה, אני מתנצל, אני משלם, אני אתן לו אפילו עוד איזה פיצוי של 50 שקלים, של 100 שקלים, כזה או אחר, תלוי בנער, אז אין לי איזה שהוא אינטרס שאותו מעסיק יקבל עוד 4,000 או 10,000 שקלים, אם הוא טעה.
יפעת שאשא ביטון: כן, כן, אני מבינה.
<מאיר דוד: הבית היהודי במקרה הזה, כשהיו חייבים לנערים את ה-200 שקלים על יום הבחירות, כשפנינו אליהם הם שילמו לנערים לא רק את ה-200 שקלים, הם נתנו להם פיצוי של עוד 300 שקלים, אז כל נער קיבל 500 שקלים על אותו יום בחירות שהם לא קיבלו.
יפעת שאשא ביטון: טוב מאד.
<מאיר דוד: אז אני רואה בזה באמת איזה שהוא סעד לעובדים.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, כן, אני מבינה.
יפעת שאשא ביטון: אז שם היו 160 ואצלכם היו 450?
<שרית אולשביץ: 463.
יפעת שאשא ביטון: עם 390 שהגיעו לטיפול, נכון?
<שרית אולשביץ: 369, כן, שהגיעו לטיפול.
<שרית אולשביץ: נגיד שוב, כל העולם של הסעדה, מסעדות, מזון מהיר, אולמות אירועים, מוכרנות – זאת אומרת עבודה בחנויות – זה המקומות שיש לנו הרבה מאד.
<שרית אולשביץ: רוב התיקים שלנו מגיעים משם.
<שרית אולשביץ: אני אגיד שמבחינת פעילות שאנחנו עושים כדי להגביר את המודעות ולהגביר את הידע בעצם ברחבי הארץ, אז אנחנו גם הורדנו 24 מדריכים שלנו לאילת, מומחים בדיני עבודה, למשך שבועיים בחודשי הקיץ.
<שרית אולשביץ: זה היה איזה שהוא פרויקט של הנוער העובד, של ממש לשלוח את המומחים שלנו בדיני עבודה לשם, להסתובב בטיילת, להסתובב בחופים, להסתובב בקניונים.
<שרית אולשביץ: תאמנו עם כוח אדם של מלונות, של 13 בתי מלון באילת שנגיע אליהם לדבר עם העובדים בזמן העבודה, להבהיר גם לכוח האדם איך מעסיקים כמו שצריך, גם להעביר להם מן כאלה דפים שהכנו, שנותנים את כל הפרטים וגם לבני הנוער.
<שרית אולשביץ: חילקנו רק באילת באותם שבועיים למעלה מ-5,000 מנשרים, חומרי הסברה שאנחנו מעבירים, שיש בהם בתמצית את כל הזכויות.
יפעת שאשא ביטון: כן, יש לי את זה.
<שרית אולשביץ: יש לך את זה.
<שרית אולשביץ: היינו גם בקניונים שם באילת, באייס מול, במלכת שבא, במול הים וזהו.
<שרית אולשביץ: הסתובבנו בלמעלה מ-100 בתי עסק, זה רק באילת, בשבועיים שהורדנו את כל הצוות שלנו להסתובב שם.
<שרית אולשביץ: מבחינת הסברה נוספת שאנחנו עושים ברחבי הארץ, גם אנחנו, בדיוק כמו משרד העבודה, כל בית ספר שייתן לנו להיכנס אנחנו ניכנס אליו.
<שרית אולשביץ: העברנו מספטמבר עד עכשיו כמה עשרות הרצאות, לא מספיק בעיני.
<שרית אולשביץ: לא הרבה.
<שרית אולשביץ: בתי ספר לא נותנים לנו בקלות להיכנס וזה חבל, כי בסוף כל הרצאה, את יודעת, גם אם אני מגיעה – אני או מישהו מהצוות שלי מגיע להעביר הרצאה – זה מתחיל ב-יאללה, מי ינצל אותי, אני אשרוף לו את ה-.
<שרית אולשביץ: כזה מן אמירות מתלהמות כאלה.
<שרית אולשביץ: אחרי 5 דקות – רגע, מה זאת אומרת?
<שרית אולשביץ: מגיעה לי חופשה שנתית?
<שרית אולשביץ: מה זה שעות נוספות?
<שרית אולשביץ: מה, מגיע לי נסיעות?
<שרית אולשביץ: בסוף כל הרצאה רצים כל בני הנוער מהשכבה ויש להם שאלות לשאול והם רוצים להשאיר את הפרטים שלהם ורוצים שנעזור להם.
<שרית אולשביץ: במובן הזה הקשר עם משרד החינוך, או היכולת שלנו להיכנס לבתי הספר שלנו או שלכם, לא משנה, מבחינתי כל מי שייכנס וידבר על הזכויות זה מבורך.
<שרית אולשביץ: אין לנו אינטרס כזה או אחר, זה רק יעזור.
<שרית אולשביץ: כי בני הנוער לא מודעים.
<שרית אולשביץ: בסקר שאנחנו עשינו בשנת 2014 וכבר הבאתי אותו בפעמים הקודמות, רוב בני הנוער לא יודעים למי לפנות.
<שרית אולשביץ: הם יפנו או להורים שלהם או למשטרה, שזה לא אתם וזה לא אנחנו וזאת בעיה.
<שרית אולשביץ: אז מבחינתנו כל בית ספר שניכנס אליו, וכל שנה מתחלף גיל העבודה, זאת אומרת נכנסת - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, נכנסת שכבה חדשה.
<שרית אולשביץ: כן, אז מבחינתנו זה יהיה נהדר.
<שרית אולשביץ: מבחינת פעילויות ארוכות טווח, מה שנקרא – הנוער והעובד והלומד זה גם תנועה חינוכית, יחד עם זה שזאת ההסתדרות של בני הנוער.
<שרית אולשביץ: אנחנו עושים כל מיני פרויקטים גם עם רשת אורט, כל מיני בתי ספר שביקשו 10 מפגשים, שבמהלך המפגשים הילדים גם לומדים על הזכויות, אבל גם עושים פרויקטים משני מציאות.
<שרית אולשביץ: יוצאים מבית הספר יחד עם מדריך שלנו ועם מורה מבית הספר והולכים ועושים כל מיני פרויקטים של אכיפה ושל העלאת מודעות, גם בתוך בית הספר וגם מחוצה לו.
<שרית אולשביץ: יש לנו גם את הפרויקטים של המחויבות האישית שאנחנו עושים, אבל שוב, זה רק ביחס לצוות שיש לי וכמה שאני יכולה למתוח אותו.
<שרית אולשביץ: זה נראה לי קצת חבל שזה לא יותר מזה.
<שרית אולשביץ: זו המחויבות האישית, שיש לנו בכמה מקומות בארץ.
<שרית אולשביץ: יש לנו את ההתאגדויות, שאנחנו מלווים.
<שרית אולשביץ: זאת אומרת בתי עסק שמעסיקים בני נוער ורוצים להתאגד יכולים לפנות אלינו.
<שרית אולשביץ: אנחנו גם מלווים אותם, גם במקומות שיש לנו הסכמים קיבוציים כמו בורגר ראנץ, פיצה האט וכל מיני מקומות שאנחנו נמצאים במאבקים כרגע להסדרה על הסכם קיבוצי, אנחנו נותנים להם.
<שרית אולשביץ: אני יכולה לספר נניח שבמקומות המאוגדים כל חודש, כל פעם שנכנס עובד חדש, אנחנו ישר יוצרים איתו קשר בהסכמת המעסיק והוא יודע את כל הפרטים שלו.
<שרית אולשביץ: הוא מקבל הסבר על כל מה שהוא צריך לדעת.
<שרית אולשביץ: יש לו טלפון אלינו.
<שרית אולשביץ: אנחנו גם נמנעים מלהגיע לבית הדין, כי יש לנו פעם בחודש ישיבה משותפת עם ההנהלה ואנחנו יכולים להגיע ל-70, ל-100 מקרים בחודש שנפתרים בישיבה.
יפעת שאשא ביטון: כן, יש לכם שיח.
<שרית אולשביץ: ורד היא אחראית על ההתאגדויות אצלנו, אז היא מתרוצצת באמת מאד בין אלפי בני נוער בשנה.
יפעת שאשא ביטון: אם אנחנו בעצם מפלחים אצלכם את הפניות, רובן או מה היחס, זה שכר?
<שרית אולשביץ: שכר.
<שרית אולשביץ: בניגוד למשרד העבודה, רובן אצלנו על שכר.
יפעת שאשא ביטון: ופניות שהן לא שכר אז אתם מעבירים או שאתם גם כן מטפלים בערוצים - - -
<שרית אולשביץ: לא, גם פניות של שכר.
<שרית אולשביץ: מעסיק שלא משלם מבחינתי, ולא משלם ולא משלם ואני מגיעה איתו לבית הדין, שגם משרד העבודה ייכנסו בו.
<שרית אולשביץ: אין לי בעיה.
<שרית אולשביץ: זאת אומרת אני לא רוצה לפרט כמה מהתיקים - - -
יפעת שאשא ביטון: לא, אבל אני מדברת גם על תנאי ההעסקה.
יפעת שאשא ביטון: גם שם אתם מתמודדים מול המעסיקים, או ששם לא?
<שרית אולשביץ: כן, על הכל.
<שרית אולשביץ: כל נער שעבד באיזה שהוא מקום ולא קיבל את כל הזכויות, קרי: שעות, שכר מינימום, שעות נוספות, נסיעות, חופשה, הבראה, קנסות, הכל – יבוא אלינו יקבל את המענה.
<שרית אולשביץ: אנחנו נטפל בהכל.
<שרית אולשביץ: דרך אגב, כולל גם הטרדות מיניות שמגיעות אלינו לא מעט לצערי.
יפעת שאשא ביטון: ואז מה הכלים שיש לכם?
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת פה יש עיצומים שאפשר להטיל.
<שרית אולשביץ: אזרחי, אנחנו הולכים לתביעה אזרחית.
<שרית אולשביץ: אם הנער/נערה – בדרך כלל נערות – רוצות לפנות למשטרה, הרבה פעמים אנחנו הולכים יחד איתן גם להגיש תלונה במשטרה, למרות שאחרי זה זה יוצא מטיפולנו בתחום הפלילי.
<שרית אולשביץ: בתחום האזרחי אנחנו נלך איתן עד לבית הדין, נייצג אותן בבית הדין לעבודה ונדאג שהן תקבלנה את הפיצוי או את הכסף שלהן.
<שרית אולשביץ: ואת זה הם באמת מקבלים.
<שרית אולשביץ: הם לא צריכים לשלם שום דבר בשביל זה, מבחינתנו.
<שרית אולשביץ: זה שירות שאנחנו נותנים בחינם לכל נער או נערה בישראל.
יפעת שאשא ביטון: וזה מוסבר?
יפעת שאשא ביטון: המידע הזה מונגש להם, שהם יכולים?
<שרית אולשביץ: לא מספיק.
יפעת שאשא ביטון: לא מספיק.
<שרית אולשביץ: הדרך שלנו להגיע זה או דרך הרשות המקומית באמת אם היא תפרסם אותנו, או דרך בתי הספר, מי שייתן לנו להיכנס.
<שרית אולשביץ: בעיני זה לא מספיק, כי ככל שיותר בני נוער יהיו מודעים, יהיה להם פחות חשש לפנות.
<הדרה רוזנבלום: למה אתם לא פונים אלינו אם לא נותנים לכם להיכנס?
<הדרה רוזנבלום: כי אנחנו נתנו הוראה שיתנו לכם להיכנס.
יפעת שאשא ביטון: תדברי בקול כדי שכולנו נשמע.
<הדרה רוזנבלום: חבל שלא פונים אלינו כשלא נותנים להם להיכנס, כי נתנו בפירוש הנחיה לתת להם להיכנס.
יפעת שאשא ביטון: כן, אז תיכף.
יפעת שאשא ביטון: את הבאה ברשות הדיבור ואנחנו ננסה רגע להבין את הסיפור מול מערכת החינוך.
<הדרה רוזנבלום: לא, לא, זה מאד חשוב.
<הדרה רוזנבלום: תגידו לנו.
יפעת שאשא ביטון: רק שאלה, כדי שאני אדייק.
יפעת שאשא ביטון: כשאת אומרת לפרסם אותנו מבחינת השלטון המקומי לצורך העניין, זה הסתדרות הנוער העובד?
<שרית אולשביץ: הסתדרות הנוער העובד והלומד, כן.
<שרית אולשביץ: לא את תנועות הנוער, את הארגון לא בעניין פה - - -
יפעת שאשא ביטון: את ההסתדרות.
<שרית אולשביץ: כן, או מול צופים או מול משהו אחר, כי זה לא בכובע שלי.
<שרית אולשביץ: הכובע שלי הוא נטו לדאוג שבני הנוער שיוצאים לעבוד, שיעבדו כחוק, שיעבדו קשה, אבל שגם יקבלו שכר הוגן והולם.
יפעת שאשא ביטון: הדרה.
<הדרה רוזנבלום: אני לא יודעת אם לא יותר כדאי שמישהו, יושבים פה שני סיפורים ככה קשים ואז אני - - -
יפעת שאשא ביטון: אבל רק אחר כך תזכרי שאנחנו רוצים לסגור גם את הסיפור של הכניסה לבתי הספר.
<הדרה רוזנבלום: ברור, ברור.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נמצאים בטיימינג מצוין כדי לבנות את זה בלי לחץ.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אין בעיה.
יפעת שאשא ביטון: חנן, יושב ראש מועצת התלמידים, תפתח, בבקשה.
<הדרה רוזנבלום: חנן, יש להם פה שני סיפורים שכדאי שנשמע.
<חנן יזדי: כן, כן, ברור.
<חנן יזדי: נגיע גם לזה.
<חנן יזדי: אז תודה רבה לך, חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון על קיום הוועדה.
<חנן יזדי: אני חושב שעצם זה שאנחנו מתחילים את זה כתהליך ואנחנו לא נותנים את זה כאיזו שהיא אנקדוטה לקראת הקיץ, זה משהו שהוא מאד נכון.
<חנן יזדי: זה משהו שאני גם מאמין שיישא עוד תוצאות.
<חנן יזדי: קודם כל נהניתי מאד לשמוע את מה שמשרד העבודה מציג ואת מה שהנוער והעובד והלומד מציג, שגם איתם אנחנו בשיתוף פעולה מאד גדול.
<חנן יזדי: אנחנו כבר מאתרים את הבעיה הזו כבר כמה שנים וממש בשנתיים האחרונות אנחנו גם יודעים לתת לה פתרון.
<חנן יזדי: אחד הפתרונות שלנו זה מוקד – סליחה באיזו זכות.
<חנן יזדי: זה מוקד שאנחנו מקבלים אליו כמעט 60,000 פניות במהלך השנה מבני נוער ומתלמידים גם על זכויות בעבודה וגם על זכויות בבית הספר.