GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ציפי נחשון: אנחנו מצליחים להגיע לקרוב ל-40,000 בני נוער ואנחנו כן עושים סדנאות לדימוי, העצמה וכולי.
<ציפי נחשון: החלק שלך יכול לתת פן נוסף שיכול ובעיקר לדבר על נערות במצוקה, אני אשמח לשיתוף פעולה.
<ציפי נחשון: אני חושבת שצריך לצאת מכאן עם החלטה לפעול בכמה מישורים.
<ציפי נחשון: גם בהיבט הפרטני-קבוצתי של אותם בני נוער וגם בהיבט הציבורי.
<ציפי נחשון: צריך למצוא עוד כמה משוגעים כמו עדי בתחום בתי האופנה, מתחום המעצבים ולעשות ביחד איתם ועם משרדי הממשלה קמפיין מאוד גדול שבו יהיו שותפים בני נוער.
<ציפי נחשון: אני עובדת בכמעט 180 רשויות מקומיות מתוך 250.
<ציפי נחשון: אני אשמח אם בכל ישוב אני אמצא בני נוער שהם לא במצוקה, לא באוכלוסייה שלי, וביחד איתכם לעשות משהו לטובת האוכלוסייה שאני מטפלת בה, האוכלוסייה המוחלשת.
<ציפי נחשון: אני רוצה לקרוא לך יפעת, לעשות פגישה משותפת עם נציגים של הרווחה, בריאות וחינוך, אנחנו נבוא לקברניטים שלנו עם יוזמה לקמפיין ציבורי שבאמת יאמר את השפה החדשה הזאת ומפה להתחיל ולעשות את השינוי הדרמטי במדינת ישראל.
<ציפי נחשון: ש-2017 תהיה השנה שתצוין, שתהיה בה המהפכה.
<ציפי נחשון: אם לא נתחיל לא נגיע לזה.
<עדי ברקן: יפעת עשתה את החינוך הכי טוב, כי יש לי כסף, השגתי מ - - - צ'ק.
<עדי ברקן: בשבוע שעבר - - -
<ציפי נחשון: מצוין, גם לי יש כסף.
יפעת שאשא ביטון: חברים, דיון ראשון שאנחנו יושבים והבעיה היא לא תקציב.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לכם באחריות אחרי שנתיים בכנסת.
<עדי ברקן: אני מתחייב שבפגישה בעוד שבועיים בוועדה, יש לנו תכנית - - -
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נדאג שגם הרווחה תהיה.
<ציפי נחשון: בבקשה.
<ציפי נחשון: תדאגי שאהיה שם.
<ציפי נחשון: הנושא הוא לא אנורקסיה, הנושא הוא להיות עצמי בלי שישפטו אותי על זה.
יפעת שאשא ביטון: זו גם התכנית שאנחנו מקדמים ביחד.
יפעת שאשא ביטון: משפט סיכום וננעל את הדיון.
<הגר ליפסקין: יש שאלות שבמערכת החינוך באופן כללי אני מרגישה שהן טאבו, לא מדברים עליהן, מתעלמים מהן, זה מגדר, זה נטייה מינית, זה מיניות באופן כללי וזה גם מתחבר למחלות נפש והתאבדויות וכל מיני דברים שמתעלמים מהם אומרים "יסתדרו, יהיה בסדר, יש תכניות וזה מגיע" אני יכולה להגיד שגם בקטע הפריפריאלי שאנחנו נמצאים בצפון ואם להתחבר לדברים שתומר אמר לגבי איגי, וכל הדברים האלה שמגיעים הרבה יותר לאט ואני קוראת למשרד החינוך ומשרד הרווחה ולכם בכללי, אנחנו חלק מהמדינה הזאת, אנחנו כבר אזרחים שלה.
יפעת שאשא ביטון: כם רוצה לסכם את הדיון, ראשית תודה ענקית לעדי, זו לא פעם ראשונה שאתה נמצא כאן בוועדה ואני חושבת שזו באמת עבודת קודש, גם אם זה תיקון שלך, תיקון עולם מפעם הכל בסדר ומתקבל באהבה ואני חושבת שהקריאה פה לשיתוף פעולה גם משרד החינוך שנמצא איתנו בשיתוף פעולה וגם הרווחה שמוכן להצטרף לשולחן העגול, אני חושבת שזאת בשורה מצוינת שיכולה לצאת מכאן.
יפעת שאשא ביטון: אני כן רוצה שמהדיון הזה תצא דרישה, לא המלצה אלא דרישה חד משמעית למשרד הבריאות כי משרד הבריאות כרגע מסרב להפסיק את השקילה בבתי הספר, להפסיק אותה באופן חד משמעי שלא יגידו לא אנשי מקצוע ולא מקום מותאם ולא כלום.
יפעת שאשא ביטון: להפסיק את השקילה בבתי הספר נקודה.
יפעת שאשא ביטון: הדבר השני זה להמליץ למשרד החינוך להיות קצת יותר קשוב לנושאים החברתיים ואולי לשנות קצת סדרי עדיפויות, לכתוב שזו דרישה שבאה מצד התלמידים שישבו כאן ואני חושבת שאין דבר יותר חזק מזה שזה יוצא מהם ואנחנו בשולחן שבו נתכנס, נדרוש שיהיה קמפיין ציבורי משותף למשרדים השונים.
יפעת שאשא ביטון: אני לא יודעת אם זה כתוב בפרוטוקול אבל ציפי אמרה שגם לה יש כסף אז בכסף שלה ובכסף של האוצר נוכל לעשות משהו גדול למען הילדים האלה ויש לי בקשה שמתחברת למה שנאמר כאן, אנחנו חייבים לצרף לשולחן הזה גם נציגים של בני הנוער כדי שתהיה פה שותפות אמיתית ושהם יוכלו להיות אחר כך שגרירים אמיתיים.
יפעת שאשא ביטון: אני מוציאה את זה כהחלטה של הועדה, לא המלצה, הם בסופו של דבר יהיו השגרירים שלנו בשטח ויעשו את העבודה אולי אפילו יותר טוב מאיתנו, אז שגם הם יהיו נציגים.
יפעת שאשא ביטון: בוקר טוב לכולם, אני ברשותכם מבקשת לפתוח את דיון הועדה בנושא פגיעות מיניות בקטינים, בוקר טוב.
יפעת שאשא ביטון: הרעיון של הדיון הזה הוא לקיים מעקב על דיונים קודמים שנערכו, העלינו סוגיות מסוימות, קבענו שאנחנו נצא לפעולות, כל אחד מהמשרדים ומה שנוגע לו וחשבתי שהכי נכון, גם משום שלא קיבלנו תשובות על הכל, הוא שאנחנו נכנס את הדיון וננסה לשמוע מכל משרד מה ההתקדמות, מה הצלחנו להשיג ואיפה האתגרים או הקשיים שעומדים בפנינו.
יפעת שאשא ביטון: אני אפתח את הדיון דווקא בבשורות הטובות, של דברים שכבר רצים במערכת, לפחות מבחינת חקיקה, והדבר האחד זה החמרת ענישה בזנות קטינים, שעולה לקריאה שניה שלישית ויעבור בעזרת השם היום.
יפעת שאשא ביטון: הדבר הנוסף זה כל דיני הראיות, סוגיית העדות בבתי המשפט.
יפעת שאשא ביטון: זה עבר בקריאה טרומית, זה עולה להכנה לקריאה ראשונה וגם זה כבר נמצא בצינורות המקובלים, כשאנחנו נמצאים במצב של הסכמות.
יפעת שאשא ביטון: עוד נעשה התאמות כאלה ואחרות מול המשרדים, אבל אנחנו כבר בתהליך עבודה מתקדם.
יפעת שאשא ביטון: עברנו את הישורת הראשונה ואני מניחה שגם את זה נוכל לסיים עד סוף המושב, כך שכל השיח שהיה סביב מתן עדות בבית משפט, התאמת בתי המשפט לעדות קטינים, הנושא של חדרים במעגל סגור שיאפשרו בכל בתי המשפט ולא רק במקומות שעושים את זה וולונטרית, נוכל לקיים את זה בעדות שהיא לא בפני הנאשם, ההגבלה של החקירה הנגדית, הגבלת משך המשפט, כל אותן סוגיות שהעלינו ונוגעות למשפט של קטינים, בעצם מטופלות בחוק של דיני ראיות, כשהמטרה היא לאפשר לכמה שיותר קטינים להגיע ולהעיד בבתי המשפט.
יפעת שאשא ביטון: אולי כך נוכל לעשות גם קצת יותר צדק ולמצות את הדין עם מי שפוגע בהם.
יפעת שאשא ביטון: אומרת לי פה מנהלת הוועדה שאנחנו ככה נחבר את הדיון גם למסגרת 'היום האירופאי להגנה על ילדים מפני פגיעה מינית'.
יפעת שאשא ביטון: אגב, הזדמנות לומר שהשתתפנו שתינו, תמי ואני, בכנס של מועצת אירופה.
יפעת שאשא ביטון: דיברו שם על פגיעות מיניות או מניעה של פגיעות מיניות ואלימות פיזית כלפי ילדים ואני מוכרחה לומר שהופתעתי שם, המצב שלנו הרבה יותר טוב מהרבה מקומות אחרים, ואני לא מדברת על מדינות עולם שלישי, על מקומות נחשלים, אלא מדינות כמו, אתם יודעים, ארצות הברית לצורך העניין, שקצת הופתענו שהגיל המותר לנישואים שם הוא 14, בניו יורק.
יפעת שאשא ביטון: בניו יורק מותר מגיל 14 להתחתן בחוק, אצלנו רק מגיל 18.
יפעת שאשא ביטון: כל מיני הקמות של מוסדות שמיוחדים בעצם לטפל בילדים שנפגעו מינית או נפגעו פיזית על ידי קרובים או בתוך המשפחה.
יפעת שאשא ביטון: כל הנושא של החקיקה אצלנו מאד מאד מתקדם ביחס למדינות אחרות, זאת אומרת יש לנו את כל הכלים, יש לנו את התשתיות שצריך, אנחנו עוד עסוקים בלתקן את מה שנדרש.
יפעת שאשא ביטון: אני אמרתי שכואב שיש לנו רק תקלה אחת והיא ביישום, באמת, ביכולת שלנו לקחת את הכלים האלה ולהביא אותם לידי מיצוי, וכאן אנחנו צריכים להשקיע.
יפעת שאשא ביטון: אבל יש לנו פלטפורמה טובה, אז זה עושה לנו חצי דרך.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אני אתחיל בנושא של מרכזי הגנה, נמצאת פה חווה?
<רונית צור: חווה מתנצלת כי היא קיבלה את ההודעה רק אתמול והיא לא יכלה כבר לשנות את סדר היום והיא מתנצלת, אבל היא תעביר את הדוחות, גם העבירה וגם תעביר, ואם יש איזה שהן שאלות אני אולי אוכל לענות.
יפעת שאשא ביטון: כן, יש לי פה קבוצת שאלות אז אני פשוט אעלה אותן לפרוטוקול כדי שיהיה שם.
<רונית צור: - - - על מרכזי הגנה, אז באמת בינואר יפתחו או עומדים להיפתח, שני המרכזים הנוספים.
יפעת שאשא ביטון: צפת ונתניה.
<רונית צור: צפת ונתניה זה ממש עולה לאוויר ומתחיל.
<רונית צור: בזה משלימים את המכסה של 8 מרכזי הגנה בכל הארץ, בפרישה ארצית, ועוד מרכז הגנה שעובר, מרכז ההגנה בירושלים מקרית יובל עובר לקמפוס חרוב, שפותח את שעריו, גם כן באזור של ינואר, ואז גם, ברבע הראשון של 2017, ייפתח גם לאוכלוסייה הערבית.
יפעת שאשא ביטון: חצי המרכז הנוסף, שהם דיברו עליו שהם מקדמים פה, אוקיי.
יפעת שאשא ביטון: אז זו באמת אחת הסוגיות, גם הסטטוס של אותם שני מרכזים שצריכים להיפתח וגם מה קורה עם חצי המרכז שאמור להיפתח בירושלים.
יפעת שאשא ביטון: אז אני מבינה שבינואר אנחנו כבר נראה - - -
<רונית צור: את שני המרכזים האחרונים, ובמהלך תחילת 2017 את הפתרון, את המענים לאוכלוסייה הערבית.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, דבר נוסף שאני ארצה לקבל מהמשרד כעדכון זה כל הנושא של הנגשת מידע ופרסום הנושא.
יפעת שאשא ביטון: אנשים שנפגעים לא יודעים שיש מרכזי הגנה ומאד מאד חשוב שאנחנו ננגיש את המידע הזה לציבור.
יפעת שאשא ביטון: ברגע שקורה או מתגלה האסון הזה, בעיקר בקרב המשפחה, הם כל כך אובדי עצות שהדבר האחרון שהם יעשו זה ילכו ויתחילו לחפש מענים באתרי הממשלה.
יפעת שאשא ביטון: לכן, אנחנו חייבים להנגיש את המידע, דיברנו על זה גם באחד הדיונים, אם זה דרך בתי הספר או באמצעות כל מיני ערוצים שנגישים להורים בזמן של שגרה.
יפעת שאשא ביטון: כמו שיש את ער"ן ואת אלו"ט והמרכז לנפגעות תקיפה מינית וזה נמצא בכל תא שירותים ובכל מקום ציבורי כך שזה נכנס כבר איפה שהוא לתודעה, שהנושא של מרכזי ההגנה גם כן ייכנס, אז לברר איפה עומד נושא של הנגשת המידע ופרסום.
יפעת שאשא ביטון: דיברנו על נוהל שעוסק בהפניית מקרים מהמשטרה למרכזי ההגנה, גם שם אנחנו גילינו שנדרשת איזו שהיא התייחסות, ואנחנו ביקשנו לקבל נוהל שמתגבש.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו טרם קיבלנו אותו, אז אני אשמח שזה יטופל כעת.
יפעת שאשא ביטון: סוגיית חקירת ילדים בזמן חופשה, זו הסוגיה שמלווה אותנו, אני חושבת, כבר משנה שעברה.
יפעת שאשא ביטון: מה עושים עם ילדים שנפגעים בחופש הגדול על ידי בן משפחה ואי אפשר להגיע לבית הספר כדי לחקור אותם?
יפעת שאשא ביטון: יש לך מושג, רונית?
<רונית צור: בוודאי שיש לי מושג.
<רונית צור: ההנחיה לכל חוקרי הילדים בארץ לעשות כל מאמץ שכל הילדים ייחקרו.
<רונית צור: קודם כל אנחנו עושים מאמץ במאי-יוני, שלא יישאר אף ילד שהגיעה ההזמנה שלו ולא ייחקר, לא ייכנס, אפילו בימים האחרונים של שנת הלימודים עושים מאמץ מאד גדול ויש גיוס, החוקרים, אין להם ימי עיון, אין להם שום חופשים כי הם עושים את כל החקירות, ככה שלא ייכנס ילד שלא נחקר לחופש הגדול.
<רונית צור: חקירות שמגיעות במהלך החופש הגדול, אז על פי החוק, לפקיד הסעד בעו"ס לחוק הנוער יש את הסמכות להחליט, אם זה בידיעת ההורים או ללא ידיעה ואם אפשר שההורה הלא פוגע יביא את הילד למרכז הגנה, אז אנחנו עושים כל מאמץ להביא את הילדים האלה.
<רונית צור: במקרים שיש חשש ששני ההורים מפעילים לחצים על הילדים, אז אם זה נמצא באמת בסכנת חיים ואנחנו מתרשמים ש - - -
יפעת שאשא ביטון: מה זה סכנת חיים?
יפעת שאשא ביטון: הוא לא ימות, רק הרסו לו את הנפש כי אנסו אותו כל יום במשך החופש הגדול.
<רונית צור: אם זה עניין של אונס אז עושים חקירה ואם זה אונס אז גם יכולים להוציא צו חירום ולהוציא את הילד.
<רונית צור: אם יש חשד כזה של אונס אז בוודאי, אין ספק שהילד הזה יוצא מיד מביתו ויוצא צו והוא יובא בדרכים הלגיטימיות על פי החוק.
יפעת שאשא ביטון: אבל את יודעת - - -
<רונית צור: אנחנו מדברים על המקרים שיש איזה שהוא חשד וההורים עם תלונות חוזרות וכבר אנחנו רואים שהילד תחת השפעה ואנחנו יודעים שאם הם, אם אחד ההורים, יביא את הילד, יש חשש אז שהילד הזה לא ידבר ולא יהיה טעם לחקירה או יש חשש שהילד הזה ידבר ויהיה מוטה ואז לא עשינו שום דבר.
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל בואי נגיד את האמת, רונית, כשיש סיטואציה כזו, במיוחד כשהיא טרייה וזה טבעי, זה מקומם, זה מרגיז, זה הכל, אבל זה טבעי שמנגנון ההדחקה עובד שעות נוספות.
יפעת שאשא ביטון: אחד מההורים, זה שלא פוגע, מתנגד בכלל לקבל את העובדה שיש פגיעה על ידי בן הזוג, ואז אנחנו בעצם לא משיגים כלום כי הוא בטח לא יביא לחקירה, גם אם הוא יביא זה לא יהיה רלוונטי כי בטח הילד יהיה תחת לחצים.
יפעת שאשא ביטון: הרעיון שבאים וחוקרים בבית ספר בלי שההורים יודעים, זה בדיוק בסיטואציות האלה שיש פגיעה בתוך הבית ואנחנו חוששים לחוסר של שיתוף פעולה.
יפעת שאשא ביטון: עכשיו השאלה היא אם הילד נשאר מופקר כל החודשיים האלה, כשאנחנו לא יודעים אם הוא נכנס או "רק" נעשים בו, "רק" במרכאות, פגיעות מיניות אחרות, שבעיני זה חמור באותה מידה, עד שאנחנו לא נבדוק.
<רונית צור: אנחנו הולכים, אם יש קייטנות, בחודש הראשון יש קייטנות ואז יש הרבה מאד חקירות שנעשות בכל מסגרת שהילדים - - -
יפעת שאשא ביטון: בית הספר של הקיץ?
<רונית צור: אנחנו מנסים למצוא, גם מזמינים ללשכות הרווחה ועושים כל מיני דברים שאפשר.
<רונית צור: אבל ברור, אם יש סכנה לילד, אז הילד נחקר.
<רונית צור: אם אנחנו חושבים שזה משהו, יש כאן איזה שהוא חשד לתלונות הדדיות בין ההורים והחקירה תציב את הילד במצב בלתי אפשרי, כשהוא בא עם אחד ההורים, אז אנחנו חוששים שזה יפגע בילד.
יפעת שאשא ביטון: כל קייטנה אתם נכנסים או רק בית ספר של הקיץ?
<רונית צור: כל קייטנה.
<רונית צור: כל קייטנה שקיימת, כל מסגרת שהילד נמצא או הוא נמצא אצל דוד או נוסע, אנחנו ממש מבררים ובודקים ועושים מעקב אחרי, ובאמת, כמעט ולא נשארו ילדים.
<רונית צור: בדרך כלל היו לנו בספטמבר מאות ילדים שלא נחקרו בקיץ ואנחנו רואים את זה שזה ממש הצטמצם מאד.
יפעת שאשא ביטון: מה היו הנתונים השנה, את זוכרת?
יפעת שאשא ביטון: זה לא היה מזמן.
<רונית צור: היה לנו בספטמבר, בכל הארץ, היה לנו פחות מ- 300 חקירות.
<רונית צור: בכל הארץ.
<רונית צור: 300 חקירות, תחשבו שזה מתחלק ל- 100 חוקרים, זה איזה 3 חקירות לכל חוקר ביד.
יפעת שאשא ביטון: 300 חקירות שחיכו במהלך החופש?
<רונית צור: לא, לא שחיכו.
<רונית צור: סך הכל מגיעות, חקירה יכולה להגיע גם בסוף אוגוסט, סך הכל ביולי הבעיה מאד מצומצמת כי יש לנו מסגרות לילדים, הבעיה היא יותר באוגוסט ואני חושבת שאנחנו ממש צמצמנו את זה לכמה שניתן.
חנין זועבי: יש לך גם פילוח לאומי?
חנין זועבי: יש לך נתונים על החברה הערבית?
<רונית צור: בוודאי, כן.
חנין זועבי: את יכולה לתת לנו?
<רונית צור: מבחינת החקירות, הכי הרבה חקירות שיש לנו בערבית זה במחוז הצפוני, במחוז חיפה והצפון, שמה גם יש לנו מעל 22 חוקרים, לא, 20% שהם חוקרים ערבים.
יפעת שאשא ביטון: כן, זו השאלה הבאה שלי.
<רונית צור: אין לנו מחסור בחוקרים ערבים.
יפעת שאשא ביטון: זהו, אין כבר?
יפעת שאשא ביטון: כי בדיון הקודם - - -
<רונית צור: בחיפה והצפון אין לנו שום בעיה.
יפעת שאשא ביטון: ובדרום?
<רונית צור: בדרום יש לנו בעיה.
<רונית צור: אנחנו הצלחנו, עכשיו יש לנו מועמד חדש שהצלחנו לאתר במאמצים מאד גדולים וחקירות נעשות בתרגום, בתרגום שאנחנו מכשירים את המתורגמנים בלית ברירה, עד שייקלט אותו חוקר.
<רונית צור: יש לנו בעיה באוכלוסייה הערבית בדרום, אנחנו לא מצליחים לגייס חוקר, יש לנו תקן שמשוריין רק לחוקר ערבי, שמור, אנחנו - - -
חנין זועבי: מתוך כמה?
<רונית צור: אנחנו לא מצליחים.
חנין זועבי: כמה תקנים יש לכם?
<רונית צור: יש לנו סך הכל בדרום 12 תקנים.
חנין זועבי: 12?
חנין זועבי: ומה ההכשר לתקן הזה?
חנין זועבי: מה ההכשר?
<רונית צור: אנחנו מכשירים.
חנין זועבי: אתם מכשירים?
<רונית צור: אנחנו, ההכשרה היא עלינו, זה מישהו שהוא עובד סוציאלי או פסיכולוג או קרימינולוג קליני או מישהו עם הכשרה בחינוך המיוחד, ויש לנו עכשיו איזה בחור שהצלחנו לאתר, בתל אביב יש לנו גם כן, אין לנו בעיה של חוקרים, יש לנו בעיה לגייס אבל סך הכל יש לנו חוקרים בערבית וגם כן בירושלים, גם כן אין לנו בעיה, מחצית מהחוקרים הם חוקרים בערבית.
חנין זועבי: ומה אחוז המקרים שמגיעים אליכם?
חנין זועבי: מהאוכלוסייה הערבית?
<רונית צור: יש לנו בערך, אני חושבת, בערך 20% מהחקירות הן בערבית.
חנין זועבי: כלומר גם - - -
<רונית צור: באותו יחס של אנשים, של החוקרים.
חנין זועבי: אותו יחס, זה בצפון.
<רונית צור: וזה בכל הארץ, זאת אומרת בדרום זה אחוז יותר נמוך מבצפון אבל בסך הכל זה כ- 20% חקירות בערבית.
<רונית צור: אני יכולה להתעדכן ולראות אם יש בשנה האחרונה איזה שינוי, אבל זה בדרך כלל, אלה אחוז של חקירות בערבית שיש לנו.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, תודה, רונית.
יפעת שאשא ביטון: רק סוגיה נוספת אני באמת רציתי לשאול על החוקרים מהמגזר הערבי, אבל קיבלנו את התשובה.
יפעת שאשא ביטון: אני אשמח לדעת אם יש תכנית, כי אז דיברנו על תכנית שאולי תתמרץ או תעודד חוקרים במגזר הערבי, את אומרת שכרגע יש מישהו בקנה, אם זה לא צולח אז - - -
חנין זועבי: אין פסיכולוגים, אין - - -
יפעת שאשא ביטון: רגע, לפני הפסיכולוגים, אנחנו עדיין בחוקרים.
יפעת שאשא ביטון: אז חנין, אולי צריך לעודד את האוכלוסייה ללמוד לא רק עריכת דין ורפואה, שילמדו גם קצת פסיכולוגיה וקרימינולוגיה.
חנין זועבי: על זה מדברים בתוך המסגרת לרפורמה של בריאות הנפש, שיש שמה מחסור אדיר באנשי מקצוע.
<רונית צור: יש תנאים מועדפים לחוקרים ערבים שבאים מהצפון ובאים לדרום ואכן עושים את זה, אבל בודדים מדי ואולי, אם ישפרו את התנאים עוד יותר, אז אולי נצליח לגייס יותר חוקרים מהצפון שיבואו, כי מהמגזר הבדווי אנחנו לא מצליחים לגייס לחקירות, גם אנשים, קשה להם לחקור את המקום שהם גרים, זה חקירות מאד קשות.
<רונית צור: אבל - - -
יפעת שאשא ביטון: יש מורכבות, בלי ספק.
<פז כהן: אין גופים בחברה האזרחית שעוסקים בזה?
<פז כהן: שהם כאילו בעלי כישורים?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על חוקרים מהמגזר הערבי שצריכים להיות מוכשרים לכך, זה לא וולונטרי, זה צריך להיות מאד מקצועי.
<רונית צור: עם הכשרה.
<פז כהן: אם יש כח אדם שעוסק בזה ויכול - - -
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, שניה, אני רק רוצה לסגור את ה - - -
חנין זועבי: מה זה כח אדם?
יפעת שאשא ביטון: רגע, ברשותכם, שהדיון לא יתפזר לנו.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה רגע לסגור את הסוגיה של המרכזי הגנה.
יפעת שאשא ביטון: יש מסגרת טיפול שזכאי לה כל נפגע והבנתי שזכאים לה גם המשפחה.
יפעת שאשא ביטון: אני מכירה את זה מתוך המקום שהגשתי הצעת חוק לטיפול בנפגעי ילדים, נפגעי עבירות מין ואלימות, גם ליווי שלהם וגם ליווי של המשפחה.
יפעת שאשא ביטון: הבנתי שיש כבר תקציב במשרד הבריאות אז פה אני אשמח לשמוע מי מכם שיכול לענות על זה.
יפעת שאשא ביטון: יש תקציב, שגם הלך וגדל בשנה האחרונה, על מנת לתת טיפולים לא רק במסגרת מרכז ההגנה, גם אחר כך בתוך התהליך השיקומי, בקהילה, בליווי של המשפחה.
יפעת שאשא ביטון: אני אשמח לקבל על זה דיווח ולדעת איפה זה עומד.
יפעת שאשא ביטון: אם אני זוכרת נכון דובר על 12 מיליון שקלים או משהו כזה.
<רונית צור: אני רק אעשה הבחנה שמרכזי הגנה הם מרכזי אבחון וחקירה, שזה משהו חירומי שהילד מגיע לחקירה שכל הגופים יושבים.
<רונית צור: מרכזי הטיפול, מדובר כיום ב- 13 מרכזי טיפול שפרוסים ברחבי הארץ ויש עוד בקנה, עד 19 בערך מרכזי טיפול ששם הם מקבלים את הטיפול ומקומות שעדיין אין, שעוד לא הוקמו מרכזי טיפול, המדינה מממנת את הטיפולים לאותם ילדים שנפגעו ויש גם טיפולים לפוגעים מינית.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי ויש ליווי, חוץ מהילדים, גם של המשפחות עצמם?
יפעת שאשא ביטון: כי הרבה פעמים לא רק הילד נפגע, גם המשפחה ככה נכנסת לאיזה שהוא סטרס.
יפעת שאשא ביטון: אגב, אני יצא לי, לא עלינו, ללוות שתי משפחות, דווקא בחופש הגדול.
יפעת שאשא ביטון: יצא לנו גם לדבר על אחת מהן והרבה פעמים היה נדמה שהילדה רגע מנסה לצאת מהמקום הזה, אבל המשפחה כל כך נשאבה למטה שהיא בעצם שאבה את הילדה ולא עזרה לילדה לצאת מהמשבר ומהמקום הזה.
יפעת שאשא ביטון: מצאתי את עצמי הרבה פעמים יותר דואגת למשפחה ומטפלת במשפחה, בשביל שדרכם אני אוכל לא לפגוע או למזער נזק בילדה.
יפעת שאשא ביטון: איך אנחנו נותנים את המעטפת?
<רונית צור: זה בהחלט בתחום של לשכות הרווחה ושל עו"ס.
יפעת שאשא ביטון: הם לא זכאים לטיפול?
יפעת שאשא ביטון: מי פה יכול לתת לי מענה לסיפור הזה של ליווי וטיפול לילד ולמשפחה במסגרת המרכזים?
<שולי גרסון: אני עו"ס עירונית בירושלים.
<שולי גרסון: שולי גרסון.
יפעת שאשא ביטון: כן, שולי.
<שולי גרסון: אנחנו בוודאי, כל ילד שנפגע הוא נשלח לטיפול.
<שולי גרסון: אנחנו מנסים לכסות את כל אוכלוסיית הילדים ולא רק מי שמגיע למרכז הגנה, יש ילדים שלא מגיעים למרכז להגנה וידוע לנו שהם נפגעו וזה לא מגיע להליך פלילי, אבל בכל זאת הם כן מקבלים טיפול.
<שולי גרסון: יש איזה שהוא אבחון ראשוני שנעשה ושולחים אותם לטיפול או באמצעות מיטל, ששמה יש להם ממש תחום של התמקצעות סביב אוכלוסייה, רגיש אוכלוסייה, יש יחידה שמטפלת באוכלוסייה חרדית, יש יחידה שמטפלת באוכלוסייה ערבית.
יפעת שאשא ביטון: אז זה מותאם מגזרית.
<שולי גרסון: מאד מותאם.
<שולי גרסון: מאד מאד מותאם.
<שולי גרסון: כשיש מורכבות משפחתית, כשיש משפחה שמעצימה את הפגיעה או כשיש פגיעה בתוך המשפחה, אנחנו מעדיפים לשלוח אותם ליחידות טיפוליות ייעוציות במרכזי החירום.
<שולי גרסון: יש לנו בתוך ירושלים שני מרכזי חירום, גם מרכז חירום שוסטרמן וגם חרדית, אז כשיש טיפול מרוכז יותר, אוכלוסייה יהודית כמובן, לא יודעת על אוכלוסייה ערבית, אוכלוסייה ערבית זה רק במיטל, אנחנו שולחים למרכזי החירום שזה עבירות מין בתוך המשפחה.
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל הסיפור הוא שהמשפחה צריכה תמיכה לא רק כשזה עבירת מין בתוך המשפחה, כשזה בתוך המשפחה אז על אחת כמה וכמה, אבל גם ילד שנפגע מינית, אפילו על ידי קטין אחר, זאת אומרת אני לוקחת אותך אפילו למקום הכביכול פחות, כמה שאפשר להגיד פחות במקרים האלה, עדיין המשפחה מתרסקת, זאת אומרת זה הורים שלא מסוגלים להתמודד עם מה שקרה.
<שולי גרסון: כל התפיסה היא מערכתית.
יפעת שאשא ביטון: ההורים מקבלים טיפול?
<שולי גרסון: טיפול זה לא מילת קסם.
<שולי גרסון: טיפול זה כשיש תפיסה שכוללת בתוכה גם את הטיפול וגם מקורות תמיכה למשפחה עצמה, כי שעה בשבוע יכולה לפרק.
<שולי גרסון: טיפול יכול להיות הרסני אם הוא לא מגיע בתוך עטיפה כוללת, ילד יכול לפתוח דברים מאד קשים בטיפול ואז הוא יחזור לבית שלא יכיל, לא יחזיק אותו, ואז עדיף היה שלא היה מטופל, שהדברים יהיו שמורים ולא יפרקו אותו.
יפעת שאשא ביטון: קשה לי לקבל את האמירה הזו.
<שולי גרסון: לא, כשאין יציבות בבית ומקום שיכול להחזיק ילד שפותח - - -
יפעת שאשא ביטון: אז לכן אני שואלת, איך אנחנו נותנים תמיכה גם בעורף במשפחתי?
<שולי גרסון: אנחנו תמיד, כשיש פגיעה מינית בתוך משפחה, אצלנו לפחות בעיריית ירושלים, כשיש בתוך המשפחה פגיעה, שזו הפגיעה שיותר קשה להחזקה כי אז משהו - - -
חנין זועבי: אם זה בתוך המשפחה צריכים גם לטפל בפושע.
יפעת שאשא ביטון: הפושע צריך לצאת מהבית.
<שולי גרסון: בוודאי שדבר ראשון יוצרים סדר ואם מישהו פגע מינית בתוך המשפחה, במיוחד במורכבות כשמדובר באחים, אז אנחנו דבר ראשון יושבים בוועדת תכנון טיפול ועושים, אחרי שבדקנו, אחרי שחקרנו ובדקנו במה מדובר, אנחנו עושים ועדה, מתכננים טיפול שחלק ממנו בוודאי הוא יהיה טיפול פרטני למי שפגע ולמי שנפגע - - -
חנין זועבי: תגידי, התיקים האלה קשורים למעמד הסוציו אקונומי, או כמו באלימות נגד נשים, זה הכל - - -
יפעת שאשא ביטון: זה הכל מכל וכל.
<שולי גרסון: ממש ככה.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת זועבי, זו תופעה לצערי הרב שהיא חוצת מגזרים, אוכלוסיות, גילאים, זה פשוט מכה.
יפעת שאשא ביטון: יש נציג ממשרד הרווחה, לא רק ירושלים, שיכול לתת לי בעצם אמירה לגבי המדיניות הכלל משרדית?
יפעת שאשא ביטון: מה קורה במצב?
יפעת שאשא ביטון: אין?
<ורד וינדמן: מה הם שעות הפעילות של מרכזי ההגנה שדנו גם בדיון הקודם?
יפעת שאשא ביטון: שניה, מרכזי הגנה, אז דובר בדיון הקודם וגם קיבלנו תשובה, יש להם שעות פעילות מוגדרות, אם אני זוכרת נכון עד 4, אבל יש כונן שעובד גם בשעות הלילה ובעצם מכסים 24/7 נכון?
<זהר סער לביא: לא, התפיסה של מרכזים, אני ממשרד הבריאות אבל אני פשוט שותפה בוועדת ההיגוי - - -
<זהר סער לביא: התפיסה היא שמרכזי ההגנה עובדים בין 8:00 ל- 16:00, פתיחה של מרכזי הגנה בחירום היא במקרים מאד מאד מסוימים, זה לא כתפיסת מדיניות שאמורה לכסות 24/7 את כל המקרים.
יפעת שאשא ביטון: זה לא מה ששמענו.
יפעת שאשא ביטון: אם עכשיו מגיע, אני לא יודעת, לא למשטרה, אבל אם זה למשטרה אז אולי זה הופך את זה ליותר פשוט מבחינת הנגישות למרכז הגנה, אבל עכשיו ילד נפגע, 7 בערב זה מתפוצץ, אין לו שום אפשרות לגשת?
<זהר סער לביא: הם יביאו אותו, זה מקרים חריגים, זה לא באופן רוטיני יפתחו.
יפעת שאשא ביטון: רק החירום שבחירום.
<רונית צור: אם לא יפתחו את מרכז הגנה יגיע כמובן חוקר ילדים, כי חוקרי ילדים הם בכוננים 24/7.
<רונית צור: ואם במידת הצורך בתוך המשפחה, יגיע עו"ס לחוק הנוער, יגיע למקום שהוחלט עליו לחקור אותו.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, בעצם החוקרים נותנים את המעטפת 24/7 בהתראה, אוקיי.
<ד"ר רונית צור: אכן, החקירה מתבצעת וניתנים מענים ובמקרים חריגים גם פותחים את מרכזי הגנה בשישי ושבת.
יפעת שאשא ביטון: שזה, אם אני זוכרת נכון, רק פשוט כדי לענות על השאלה, זה מקרים שבהם באמת הפגיעה היא טרייה ולא מקרה שכבר סוחבים אותו שנה-שנה וחצי ואם הוא חיכה עד עכשיו, אז אפשר בעצם לטפל למחרת בבוקר.
יפעת שאשא ביטון: זו הדוגמה שנתתם.
<זהר סער לביא: ולגבי נושא של בדיקות בחירום של פגיעות מיניות, יש מרכזים אקוטיים שמשרד הבריאות מפעיל, שבמצבי חירום אליהם אמורים לפנות הילדים.
יפעת שאשא ביטון: למרכזים האקוטיים שנמצאים איפה?
יפעת שאשא ביטון: בעיקר בבתי חולים או - - - ?
<זהר סער לביא: באר שבע, סורוקה, הדסה עין כרם - - -
יפעת שאשא ביטון: מה קורה בצפון?
<זהר סער לביא: יש את פוריה, שהוא - - - ובני ציון.
מסעוד גנאים: שאלה מקבלים הכוונה?
<זהר סער לביא: במצבים של פגיעה מינית.
יפעת שאשא ביטון: כשצריך בדיקות אקוטיות, זה בדיקה רפואית.
<זהר סער לביא: עד שבוע מיום הפגיעה כשמדובר על פגיעות טריות, ששמה מטפלים בנושא של פגיעות מיניות.
<זהר סער לביא: בנושא של פגיעות אחרות זה לא.
מסעוד גנאים: בקשר לחוקרים, אני מניח שאולי שאלו לפני, בקשר למספר החוקרים ערבים או דוברי ערבית, משום ש - - -
מסעוד גנאים: למשל בחוקרי נוער יש מחסור, כמעט אין.
<רונית צור: אז ככה, בצפון אמרתי שאין מחסור, גם בתל אביב כרגע יש קורס חדש להכשרה של חוקרים חדשים.
<רונית צור: כל הזמן, אם יש לנו עזיבה אנחנו כל הזמן פותחים ומכשירים חוקרים חדשים.
<רונית צור: בירושלים אין לנו בעיה, יש לנו בעיה מאד גדולה בדרום וכרגע יש לנו איזה שהוא מועמד, אבל אנחנו בהחלט משריינים ושומרים תקן לחוקר ערבי, כי אנחנו רואים בזה חשיבות מאד מאוד גדולה שהילד ייחקר בשפתו, אבל יש לנו בעיה.
מסעוד גנאים: הם מקבלים אותם, הכוונה, יש תנאי קבלה, הוא צריך להיות בעל - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל, חבר הכנסת מסעוד גנאים, אנחנו ממחזרים דיון שלפני רגע התקיים עם חברת הכנסת חנין זועבי.
יפעת שאשא ביטון: ספרי לו במליאה, יש לכם לילה ארוך.
<רונית צור: אני אהיה מוכנה לספר לך אחר כך.
יפעת שאשא ביטון: פשוט שנוכל לטפל בסוגיות נוספות, מחילה.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, יש לנו סרטון, "הסוד של תום", של המרכז לנפגעי תקיפה, אנחנו נראה אותו ואחר כך אנחנו נמשיך עם סוגיות הפרקליטות וסוגיות נוספות.
יפעת שאשא ביטון: (הקרנת סרטון)
יפעת שאשא ביטון: צריכים למצוא אמא קצת יותר חמה, פחות טכני ומכני כזה.
יפעת שאשא ביטון: גם זה ילד שוואלה, החיים קלים, הנה הוא מספר.
יפעת שאשא ביטון: את יודעת, ילדים, עד שהם מוציאים.
<רונית צור: לפעמים כשהם גדולים מאד.
<ליאת קליין: זו הזדמנות להגיד גם תודה על הדיון הזה, ואת פתחת מקודם עם החיבור ליום זכויות הילד וגם הבחירה של האו"ם השנה להקרין גם את הסרטון הזה ולייחד את היום שלהם, את אירועי יום השנה לנושא של פגיעות מיניות בילדים, זאת אמירה שהיא אמירה חשובה, ותודה על הדיון ועל הבקשה להקרין את זה פה.
<ליאת קליין: אולי גם רגע לפני שעוברים לרשויות האכיפה וככה בהמשך לדברים שאמרת עכשיו, אני חושבת שאולי נכון ככה, את דיברת נכון, על זה שחלה התקדמות בשנים האחרונות ואני אגיד ככה גם כאיזושהי הערה אישית, רק בשביל לסבר את החדר הזה, אני פה זו שנה שביעית שלי, אני מלווה את הנושא הזה של פגיעות מיניות בכלל ופגיעות מיניות בקטינים וזאת שנה אחרונה, אני מסיימת את התפקיד בסוף החודש, אז אני רוצה לומר משהו מהנקודה הזו.
<ליאת קליין: קודם כל תודה לוועדה הזו, הרבה דברים יצאו מחדר הוועדה פה, יצאו וככה שתי הדוגמאות של החקיקה הטרייה, שהן הצעות סופר חשובות שלך, הן רק דוגמאות טריות לדברים שיצאו פה גם בזכות העשייה של הבית הזה ושל החדר הזה בפרט וגם של הרבה מאד שותפות ושותפים ממשרדי ממשלה, ופה בעיקר אני אומרת תודה למועצה לשלום הילד, שהרבה מאד מהדברים שהוזכרו פה והתקדמו זה תוצר של עבודה שלהם וזו הזדמנות לומר תודה.
<ליאת קליין: אני רוצה לומר בפרספקטיבה הזאת משהו גם על הדיון הזה ובמקום של המעקב.