GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יפעת שאשא ביטון: מה מה, אבל מה יכול להופיע?
<אמיליה אניס: אני יכולה להגיד לך שמשנת 2010 ניתנו בישראל מעל 8.7 מיליון מנות של חיסון נגד שפעת, ומתוך המעקב שאנחנו עושים, לא היו שום אירועים חריגים שהיו קשורים למתן החיסון הזה באותן השנים.
<אמיליה אניס: לעומת זאת אנחנו כן חושבים שהחיסון הזה הוא מנע מאות מקרי מוות, אז חשוב להגיד את זה.
יפעת שאשא ביטון: שכמעט לא נרשמות תופעות, כן.
<אמיליה אניס: ואם הן נרשמות, הן קלות.
<אמיליה אניס: הן בעיקר מקומיות – אודם, נפיחות, הרגשה כללית לא טובה, שהכול חולף וקל.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי אז ראשית אני רוצה - - - לא לא אני חייבת לסגור כי יש לנו דיון נוסף, אז אני מתנצלת, אבל אני באמת רוצה להודות לכולכם שהגעתם, אני רוצה להודות לך, ד"ר דבאח, שחשפת אותי לנושא החשוב הזה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כן נעקוב משנה לשנה כדי לראות איך אנחנו יכולים באמת לתרום את תרומתנו הצנועה.
יפעת שאשא ביטון: חשוב לי להדגיש במסקנות של הדיון שהתפיסה היא קודם כל תפיסה של רפואה מונעת, וזה משהו שאנחנו צריכים לחלחל.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים למתג מחדש או להגדיר מחדש גם את השפעת כשפעת, להבין מה היא ומה ההשלכות שלה, וגם את החיסון נגד שפעת.
יפעת שאשא ביטון: חשוב להתחיל את זה בקרב הצוות, הצוותים הרפואיים, כי התחושה היא שאם שם הדברים לא סגורים אז יהיה מאד קשה להביא את זה לציבור באופן שבו אנחנו רוצים שזה יהיה.
יפעת שאשא ביטון: אני בהחלט מברכת על ההחלטה לחסן בבתי הספר בארץ, אני כן הייתי מבקשת ממשרד הבריאות לראות אם אפשר להאיץ את התהליך.
יפעת שאשא ביטון: אז החלטתם משנה לשנה, אז אולי כל שני שנתונים ולא כל שנתון, ואז אנחנו נוכל להגיע לפריסה לא בחמש שנים אלא בשלוש שנים, כי השנה כבר זה אבוד, ומשם נוכל להתקדם הלאה ולראות מה אנחנו עושים גם עם האוכלוסייה הבוגרת יותר.
יפעת שאשא ביטון: מאד חשוב להגביר את ההסברה, לא רק בקרב הקהל השבוי של מי שמגיע למרפאות, אלא החוצה, לפרוץ את זה באמת לציבור הרחב, ושימוש אולי במקרים קשים מהעבר, בהחלט יכול - -
<אמיליה אניס: עושים את זה.
<אמיליה אניס: עושים את זה ברשתות חברתיות, גם עושים.
יפעת שאשא ביטון: - - - בהחלט יכול לסייע.
יפעת שאשא ביטון: אני כן חושבת שטיפות החלב הן מסגרת מצוינת גם לעודד הורים לחיסון, וגם לקבלת חיסון להורים שמסכימים לחסן מספר חיסונים באותו הזמן, ואני בהחלט מקבלת את ההמלצה של מבצעי חיסון.
יפעת שאשא ביטון: הרבה פעמים עושים את זה גם עם בדיקות שד וכל מיני דברים שאנחנו רוצים לחשוף באמת את הקהילה, ומגיעות ניידות והכל, זה בקניונים ובכל מיני מקומות.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שאם אנחנו ננגיש את החיסון לציבור, אז אנחנו נצליח להגדיל את מעגל המתחסנים.
<אמיליה אניס: בנקודה הזאת אנחנו קידמנו הכשרת רוקחים לחיסון נגד שפעת ויהיה יותר כח אדם שמסוגל באמת כמו שאת אומרת - - -
יפעת שאשא ביטון: במבצע, יזום, ואז גם סביב מבצע כזה יש הסברה ויש עידוד, ובזה שבעצם מספרים שיש מבצע לחיסון שפעת, אז ככה מעלה גם את החשיבות וגם אנשים יותר נחשפים ויותר שומעים.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שאפשר להרוויח פה כמה פעמים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יכולים להרוויח כמה פעמים מהתהליך הזה, ואני מניחה שמי שכבר עובר את התהליך פעם אחת או פעמיים הוא הופך להיות לקוח קבוע בסיפור הזה.
יפעת שאשא ביטון: ובריא, שזה הכי חשוב.
יפעת שאשא ביטון: הנושא של ארגזי החול בגני הילדים זו תופעה שמוכרת הרבה מאד שנים מבחינת היכולת לשמור על ההיגיינה שלה.
יפעת שאשא ביטון: למרות הניסיונות בצורה של כיסוי כזה או אחר, אנחנו יודעים שאף פעם זה לא הרמטי עד הסוף.
יפעת שאשא ביטון: עדיין אנחנו מגלים מפעם לפעם שאנחנו לא באמת מצליחים לשמור במרבית המקרים או בחלק גדול מהמקרים על ההיגיינה של ארגז החול, שחשוף גם לבעלי חיים שעושים שם את הצרכים שלהם, או בעלי חיים שמצליחים להיכנס גם כשהארגז בעצם מכוסה, מהצדדים או מכל מיני חורים מזדמנים.
יפעת שאשא ביטון: הסיפור של החלפת החול בזמן שאנחנו יודעים שבחלק מהרשויות לא מתקיים מכל מיני סיבות, בין אם תקציביות או בין אם אחרות.
יפעת שאשא ביטון: בקיצור, הרבה מאד מפגשים שקורים כתוצאה מתחזוקה שוטפת לא ראויה או לא נכונה של אותם הארגזים.
יפעת שאשא ביטון: חשוב לי מאד לומר בראשית הדברים, שאני מאד מבינה את החשיבות שבמשחק בארגז החול, אם זה מבחינה התפתחותית, מבחינת המשחק וכו', אבל מאד יכול להיות שאנחנו צריכים לחשוב בצורה קצת יותר יצירתית, פעם אחת איך אנחנו באמת מסוגלים להבטיח מצב תברואתי תקין של אותם ארגזים, או לחילופין למצוא חלופות אחרות לאותם ארגזים, כדי מצד אחד גם לאפשר את המשחק בחול, אבל מצד שני לא להפוך את זה למפגע עבור הילדים.
יפעת שאשא ביטון: אז זו בעצם מטרת הדיון.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מדברים על מקום כזה או אחר.
יפעת שאשא ביטון: הגיעו אלי הרבה מאד פניות.
יפעת שאשא ביטון: אני יכולה לומר לכם שהן חוצות מגזרים וחוצות יישובים וחוצות אוכלוסיות.
יפעת שאשא ביטון: באמת קיבלנו מגוון רחב מאד של פניות ומסתבר שזאת בעיה שהיא מוכרת בהרבה מאד יישובים.
יפעת שאשא ביטון: לכן אנחנו נדבר עליה בכללותה ולא על יישוב כזה או אחר.
יפעת שאשא ביטון: אז אני אשמח להתחיל קודם כל עם משרד החינוך, משום שאנחנו מדברים בעצם על ארגזי החול במוסדות החינוך.
יפעת שאשא ביטון: לקבל קצת פרספקטיבה על מידת הפיקוח מצדכם או מי אחראי על כל הנושא של ארגזי החול ברשויות המקומיות – האם אתם, האם הרשות המקומית, איך זה מתנהל בפועל.
יפעת שאשא ביטון: יש לי את רותם?
יפעת שאשא ביטון: רותם ומירב?
<רותם זהבי: דרך אגב, יש לך אפשרות להתחבר פה לברקו?
יפעת שאשא ביטון: אפשר עכשיו?
<רותם זהבי: אם אפשר לפתוח אותו, כי אני כבר מחובר.
<רותם זהבי: השאלה אם זה עובד.
יפעת שאשא ביטון: היינו צריכים לחבר את זה מראש.
<תמי ברנע: למה עכשיו?
<רותם זהבי: מה הבעיה להפעיל את זה בלחיצת כפתור?
יפעת שאשא ביטון: לא, לא, זה לא בלחיצת כפתור.
יפעת שאשא ביטון: זה צריך להתחבר בכבל למערכת.
<רותם זהבי: טוב, אז בואו נתחיל ככה, משרד החינוך יש לו הנחיות מאד מסודרות לגבי ארגזי החול.
יפעת שאשא ביטון: נכון, בחוזר מנכ"ל.
<רותם זהבי: ארגז החול הוא חלק מהמבנה הכולל, הפרוגראמה של גן הילדים.
<רותם זהבי: בכל חצר, גן ילדים, צריך להיות ארגז חול.
<רותם זהבי: זה חלק מתפיסה חינוכית כוללת.
<רותם זהבי: מבחינת הנחיות הבטיחות שלנו, ארגז החול צריך להיות נקי, מסודר, ללא חפצים מסוכנים שפוגעים ובסוף היום הגננת מכסה בברזנט את ארגז החול ואם צריך לגרף או לנקות היא מנקה אותו ומכסה.
<רותם זהבי: בתחילת היום כשהיא באה, הסייעת או היא, פותחת את הברזנט והילדים אמורים להשתמש בו עד סוף היום וכן הלאה.
<רותם זהבי: יש את הרשות המקומית שיש לה את הפיקוח שלה, שהיא בעצם אחראית או הבעלות על התשתיות של החצר וכמובן גם ארגז החול ואם צריך להחליף אז זו אחריות של הרשות/בעלות ולמשרד החינוך יש את הפיקוח על שלו.
<רותם זהבי: יש לנו מפקחים שמסתובבים במוסדות החינוך ובין השאר כמובן גם בודקים.
<רותם זהבי: אם יחברו אותי פה למערכת אני אראה לך פה איך זה נראה, איך נראה פיקוח כזה ואיזה הנחיות יש לנו ומה אנחנו בודקים.
<רותם זהבי: אז מהבחינה הזאת אני לא רואה איזו שהיא בעיה.
<רותם זהבי: אני יודע שיש תלונות של הורים - - -
יפעת שאשא ביטון: אז זהו, אז יש הרבה בעיות.
יפעת שאשא ביטון: אם אני אקח את הדברים שלך כפי שהם מוצגים וזה נכון, אני צריכה להודות שאני מכירה.
יפעת שאשא ביטון: מכירה גם את החוזר ומכירה גם את הנהלים.
יפעת שאשא ביטון: אני באה מהרשות המקומית, התמודדתי עם סוגית ארגז החול.
יפעת שאשא ביטון: זה אחד הדברים שיותר התעסקנו איתם ופחות הצלחנו לפתור אותם במהלך השנים.
יפעת שאשא ביטון: בפועל כל מה שסרקת כאן לא עובד.
יפעת שאשא ביטון: זה לא עובד, כי במרבית הגנים אנחנו כן חשופים לצרכים של בעלי חיים בארגזי החול.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו חשופים לתולעים שמפתחות.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת גם אם הארגז מכוסה וכו', תולעים וכל מיני מפגעים אחרים שבעצם נוצרים שם, אנחנו יודעים שבפועל הרבה מאד גנים ויתרו בכלל על ארגז החול והמירו אותו במשהו אחר, אם זה בדשא סינטטי או בכל מיני דברים אחרים.
<רותם זהבי: אי אפשר להמיר ארגז חול לדשא סינטטי.
יפעת שאשא ביטון: לא, אפשר, אם אתה מכסה - - -
<רותם זהבי: מבחינה פדגוגית.
יפעת שאשא ביטון: לא, בסדר, אני לא מדברת מבחינה פדגוגית, אני מדברת איתך מבחינה מעשית.
יפעת שאשא ביטון: מבחינה מעשית הרבה מאד גנים ויתרו על ארגז החול.
יפעת שאשא ביטון: יש כאלה שהכניסו ארגזי חול קטנים.
יפעת שאשא ביטון: אני לא יודעת אם אתם זוכרים את זה מהגנות, שולחנות חול, נכון?
יפעת שאשא ביטון: כדי לאפשר בכל זאת את הפעילות בחול, במתחמים שונים בגן או בחצר.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת יש מקומות שכבר לקחו, התייאשו מהטיפול בארגז החול ולקחו איזו שהיא דרך יצירתית אחרת כדי מצד אחד לאפשר את המשחק ומצד שני לא להתעסק עם זה יותר מדי.
יפעת שאשא ביטון: אז נכון שיש נהלים מאד מאד יפים, אבל במבחן המציאות אנחנו רואים שזה לא עובד.
<רותם זהבי: קודם כל, כשאת מדברת על מציאות, יש 20,000 גני ילדים.
<רותם זהבי: אני לא יודע על איזו מציאות את מדברת.
<רותם זהבי: את מדברת על 5,000?
<רותם זהבי: על 1,000 גנים?
<רותם זהבי: אני לא יודע על מה את מדברת.
יפעת שאשא ביטון: יש לכם סקירה של תוצאות של פיקוח ובקרה תברואתית על ארגזי החול?
<רותם זהבי: יש לנו.
<רותם זהבי: אני יכול לבדוק את זה בתוך המערכת שלי, אבל כשהיועצים מסתובבים ואנחנו בדוקים בסביבות 1 ל-5 שנים גן ילדים, מגיעים לכל 20,000 גני הילדים.
יפעת שאשא ביטון: אחת לחמש שנים?
יפעת שאשא ביטון: אתה יודע שצריך להחליף חול אם אני לא טועה פעמיים או שלוש בשנה והם - - -
<רותם זהבי: רגע, אבל הרשות המקומית - - -
יפעת שאשא ביטון: בכלל לא מחליפים את זה.
<רותם זהבי: פעמים.
<רותם זהבי: רגע, הרשות המקומית היא זאת שאחראית על הפיקוח הישיר.
<רותם זהבי: זה הבעלות וכו'.
<רותם זהבי: היא צריכה אחת לשנה לעשות סקר.
<רותם זהבי: חוץ מזה שיש את אנשי התברואה שמגיעים אל המקום ואנשי משרד הבריאות שעושים פיקוח על.
<רותם זהבי: כשהם נותנים רישיון הם גם כן מפקחים על העניין הזה.
אורי מקלב: אנחנו לא מדברים על לגלגל את האחריות עכשיו ל - - -
<רותם זהבי: לא, לא, אני לא מגלגל, אני אומר - - -
יפעת שאשא ביטון: בסדר, זה חשוב.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו תיכף נברר עם הרשות המקומית.
<רותם זהבי: אני אומר שיש חוות - - -
אורי מקלב: אבל למה אתה לא עונה על השאלה שיושבת הראש שאלה אותך?
<רותם זהבי: שמה?
אורי מקלב: האם עשו כמה דגימות?
אורי מקלב: האם אתם עושים בדיקות?
אורי מקלב: האם אתם עושים דגימות?
אורי מקלב: האם יש לכם תוצאות של הדגימות האלה.
<רותם זהבי: בוודאי שיש לנו בדיקות - - -
אורי מקלב: אז אם אתה יכול רק להציג.
<רותם זהבי: כשיש בעיה בארגז החול, כשמפקח מגיע לשטח, אז הוא מעיר וכותב הערה וזה נשלח לרשות או לבעלות והם מטפלים בזה.
אורי מקלב: האם יש לך תוצאות שאתה יודע בכמה כאלה מקרים אתם בדקתם?
<רותם זהבי: אפשר לבדוק את זה בתוך מערכת המבדקים שלנו.
אורי מקלב: האם הייתם אחרי שעות הלימודים בגנים לראות האם הארגז סגור?
<רותם זהבי: אחרי שעות הלימודים אנחנו לא מסתובבים.
<רותם זהבי: זה הרשות המקומית/הבעלות, היא אחראית אחרי שעות הלימודים.
יפעת שאשא ביטון: זה נכון שלרשות המקומית יש אחריות.
יפעת שאשא ביטון: אני כיוונתי גם בשאלה כדי להבין מי - - -
אורי מקלב: אנחנו רק שואלים אבל על מה משרד החינוך כן אחראי.
<רותם זהבי: משרד החינוך לא עוסק בפיקוח אחרי שעות הלימודים.
יפעת שאשא ביטון: לא, אבל אני כן מצפה שמשרד החינוך ואתה אומר אתם מפקחים, אתם נכנסים לגן פעם בחמש שנים – בעיני זה מעט, מעט, מעט, מעט מאד.
<רותם זהבי: זה לא במקום הרשות.
<רותם זהבי: הרשות מחויבת - - -
יפעת שאשא ביטון: נכון, אני יודעת.
<רותם זהבי: זה בנוסף לרשות שעושה את המבדק בטיחות אחת לשנה.
יפעת שאשא ביטון: כן, אני יודעת ואני מבינה.
<רותם זהבי: היא חייבת להעביר אישור בטיחות שנתי.
יפעת שאשא ביטון: אני מבינה, אבל אני אומרת, גם בתוך הכניסה שלכם לגן פעם בחמש שנים, אם יש לכם איזה שהוא מדגם כדי להבין, מתוך כל סך הבדיקות שלכם, כמה גנים באמת נמצאו עם לקות תברואתית בארגזי החול אל מול כמה ארגזי חול נמצאו תקינים.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזו סטטיסטיקה שחשוב שתהיה לנו, כדי שנוכל ללמוד ממנה איך להתייחס לתופעה הזו.
יפעת שאשא ביטון: וזה בסדר אם אין לך את זה עכשיו, אז אנחנו נדרוש כוועדה שתבדקו במשרד ופשוט תעבירו את זה.
<רותם זהבי: בסדר, נוכל לבדוק את זה.
אורי מקלב: השאלה אם אתם שואבים גם מהרשויות המקומיות.
אורי מקלב: אתם פונים אליהן לבקש משוב, מה מצאתם, מה עשיתם.
אורי מקלב: איפה משרד החינוך בתמונה?
<רותם זהבי: משרד החינוך כל הזמן בתמונה.
<רותם זהבי: אנחנו בודקים 4,500 מוסדות חינוך בשנה.
<רותם זהבי: הדו"חות האלה מועברים לרשות המקומית.
<רותם זהבי: אנחנו עושים מעקב אחר תיקון הליקויים.
<רותם זהבי: אנחנו מביאים את הרשויות לימי עיון, להשתלמויות מקצועיות.
<רותם זהבי: בין השאר מדברים גם על החצרות.
<רותם זהבי: יש מסלול - - -
אורי מקלב: יש לכם היום סיכום כמה ארגזי חול נמצאו ליקויים?
אורי מקלב: כמה נמצאו מזוהמים?
יפעת שאשא ביטון: הוא אומר לא.
יפעת שאשא ביטון: ביקשתי שיגישו.
<רותם זהבי: לא, אין לי.
<רותם זהבי: יש לי אלפי פריטים שאני בודק, זה לא רק ארגזי חול.
אורי מקלב: יש לכם סיכום בעניין הזה, אתם יכולים לראות.
<רותם זהבי: אני שמעתי את יושבת ראש הוועדה ואם היא תרצה שאנחנו נבדוק, אני אנסה לבדוק את זה בתוך הנתונים שלי.
יפעת שאשא ביטון: כן, אמרתי.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נכניס את זה גם בהמלצות.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת שמשרד החינוך יעביר נתונים לגבי ממצאי הבדיקות שלהם בחצרות, עם דגש על ארגזי החול, כדי שנבין כמה נמצאו לקויים וכמה נמצאו תקינים.
אורי מקלב: בריכוז של הרשויות המקומיות מי פועל, מי לא פועל.
יפעת שאשא ביטון: תיכף אנחנו נגיע לשלטון המקומי, שנייה.
יפעת שאשא ביטון: אל תחסוך ממנו את ההתמודדות.
<רותם זהבי: גברתי, אני רוצה לומר עוד משהו, בבקשה.
<רותם זהבי: אנחנו נמצאים בקשר רצוף לאורך השנים עם משרד הבריאות.
<רותם זהבי: כל ההנחיות שלנו הן מתואמות.
<רותם זהבי: יש לנו גם את מינהל הפיתוח שמתכנן מוסדות חינוך, גני ילדים ובתי ספר וההנחיות שלנו משותפות, ויש לנו גם את מינהל הרישוי, שהוא גם כן עובד בשיתוף פעולה וגם אנחנו בנושא של בטיחות.
<רותם זהבי: אני יודע שלמשרד הבריאות- וגם ראיתי את הדברים ששלחתם לפני הוועדה וכו' – אני מכיר את ההוראות האלה ואני יודע שלפעמים למשרד הבריאות יש הנחיות שלפעמים לא עומדים בהן.
<רותם זהבי: מי שצריך לעמוד בהנחיות האלה, גם של משרד הבריאות, זה הרשות המקומית/הבעלות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו תיכף נפנה לשלטון המקומי.
<רותם זהבי: עד כאן דברי.
יפעת שאשא ביטון: אתה רוצה להציג את המצגת?