GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חוה לוי: צריך לזכור, חקירות ילדים זה מתחת לגיל 14, אז מעלה השעה שמונה אם אני לא טועה, הם רק בנסיבות מיוחדות יחקרו.
<חוה לוי: זאת אומרת שבכל זאת יש איזו שהיא הגדרה שנלקחה בחשבון שכשבאנו לכתוב את כל הפרק הזה.
<נסיה לנג-פרנקו: לפעמים הבדיקה הרפואית מאד חשובה.
<שמרית גטלין-שקד: לפחות נגיד בין השעות שמונה לארבע, בשעות שהמרכזים כן עובדים - - -
<חוה לוי: בדיקה רפואית היא אחד מהקריטריונים.
<שמרית גטלין-שקד: את כל התלונות שמגיעות לתחנת המשטרה אתם מעבירים למרכזי ההגנה, או שבכל זאת בחלק מהמקרים אתם גם כן מסייעים?
<מיטל אברהמי: אני יכולה לומר שנעשו בשנים 2014 ו-2015 ימי עיון שהם מיוחדים ליומנאים ולראשי קבוצות סיור - - -
יפעת שאשא ביטון: לא, אבל מבחינת הנוהל.
יפעת שאשא ביטון: עזבי רגע את ההסברה.
יפעת שאשא ביטון: מבחינת הנוהל, מגיע ילד, קטין, שנפגע מינית, לא מפנים אותו למרכז ההגנה באופן אוטומטי?
<מיטל אברהמי: ההעדפה היא תמיד באופן אוטומטי להפנות למרכז ההגנה.
<מיטל אברהמי: לא תמיד מרכז ההגנה גם יכול לקלוט.
<מיטל אברהמי: תחנת המשטרה מתקשרת למנהלת המרכז או לחוקרת במרכז.
יפעת שאשא ביטון: אם זה בין שמונה לארבע, למה הוא לא יכול לקלוט?
<מיטל אברהמי: כי לעתים יש עומסים במרכזי ההגנה.
יפעת שאשא ביטון: איזה עומסים?
<מיטל אברהמי: תקני אותי, חוה, אם אני טועה.
<מיטל אברהמי: אני יודעת שלדוגמא - - -
יפעת שאשא ביטון: אין עומסים בזה.
יפעת שאשא ביטון: מגיע ילד, שניים, שלושה.
<חוה לוי: כן, לפעמים יש עומסים.
<חוה לוי: זה נדיר.
<חוה לוי: עדיין יהיו מקרים שגם בתוך העומסים יקבלו עדיפות ויעקפו את הממתינים.
<חוה לוי: אירועים כאלה, בעיקר אירוע שקרה עכשיו, אירוע שעכשיו מסופר על משהו שקרה לפני כמה חודשים או לפני כמה שנים, שזה גם קורה.
<חוה לוי: לא הכל עובד לפי-.
<חוה לוי: הלוואי וילד היה נפגע ומיד הוא היה מגיע אלינו.
<חוה לוי: אז כן עושים איזה שהוא סדר ואיזו שהיא הערכה לגבי סדרי עדיפויות של מתי הוא ייכנס.
<מיטל אברהמי: אבל המשטרה תמיד תפנה.
<מיטל אברהמי: בין השעות שמרכז ההגנה פתוח המשטרה תעדיף להפנות את הקטין והמשפחה למרכז ההגנה.
יפעת שאשא ביטון: ורד.
יפעת שאשא ביטון: ורק אני מבקשת לקצר, כי אנחנו תוך 10 דקות צריכים לסיים את הדיון.
<ורד וינדמן: תודה גברתי, אז אני אדבר מהר, כי יש לי הרבה מה להגיד היום.
<חוה לוי: ואני יודעת לדבר מהר.
<ורד וינדמן: אני רוצה להזכיר שזו לא איזו ישיבה שאנחנו מתכננים את העתיד, אנחנו מתכננים את העבר.
יפעת שאשא ביטון: אני לא מתכננת את העבר אף פעם.
<ורד וינדמן: לא, תני לי להסביר.
<ורד וינדמן: אני חושבת שגברתי יושבת הראש עשתה מעשה מאד חשוב, שלמיטב בדיקתי לא נעשה עד היום – הדיונים התקופתיים שהחוק בעצם מחייב.
<ורד וינדמן: והייתה כוונה לגמרי שזו תהיה הוועדה לזכויות הילד, זה כתוב בכנסת, רק מכיוון שזו לא ועדה סטטוטוריות.
יפעת שאשא ביטון: אה, שבידיים שלנו.
יפעת שאשא ביטון: את היעד הזה כבשנו.
<ורד וינדמן: לגמרי.
<ורד וינדמן: מדובר בחוק משנת 2008, שקבע שיקומו 8 מרכזים עד אפריל 2011.
<ורד וינדמן: עד 2011 קמו שני מרכזים ואז המועצה לשלום הילד הגישה בג"ץ ומה ש - - -
יפעת שאשא ביטון: לא משנה, ורד, עזבי.
יפעת שאשא ביטון: הסיפור של ההיסטוריה הוא לא רלבנטי.
<ורד וינדמן: לא, לא, תני לי רגע.
יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לך למה, כי אין לנו זמן.
יפעת שאשא ביטון: יש לנו 10 דקות ואני עם הפנים קדימה, מה לעשות.
יפעת שאשא ביטון: אתה מה שלא היה, אני לא יכולה לתקן.
<ורד וינדמן: זה בסדר שהפנים קדימה אבל הקצב.
<ורד וינדמן: חייבים לזכור שיש חוק במדינת ישראל והחוק הזה לא מקוים.
<ורד וינדמן: חייבים לומר את זה למען הפרוטוקול.
יפעת שאשא ביטון: בסדר, אבל בנובמבר אומרים לך שיהיו שני מרכזים.
יפעת שאשא ביטון: כאילו, מה?
יפעת שאשא ביטון: את מה שהיה אנחנו לא יכולים לשנות.
יפעת שאשא ביטון: את יכולה לשנות את המציאות מה שהיה עד שנת 2011 או מה שהיה עד שנת 2014?
<ורד וינדמן: תשמעי, למען הצדק וההיסטוריה צריך לומר את זה.
<ורד וינדמן: עכשיו אני עוברת לבעיות שיש, מה שאנחנו מכירים.
<ורד וינדמן: המודל הזה הוא פנטסטי.
<ורד וינדמן: זה מודל שעובד וכל מי שלוקח חלק בו יודע שזה מודל מצוין.
<ורד וינדמן: מה הבעיות שבכל זאת אנחנו רואים מתוך הליווי של מאות ילדים מדי שנה במסגרת תכנית ליווי ילדים נפגעי עבירה, ואגב רק לפני שנה פורסם גם דו"ח מבקר המדינה שהצביע על בעיות מאד דומות למה שאנחנו מכירים.
<ורד וינדמן: אחת הבעיות היא העובדה שיש שעות פתיחה מוגבלות.
<ורד וינדמן: זה יוצר הרבה פעמים הרבה בעיות וזאת בעיה שצריך לשאוף לתקן אותה, כדי שזה לא יהיה פתוח רק משמונה עד ארבע, כי נפגעי עבירה יבואו להתלונן והם נפגעים גם לא בשעות האלה.
<ורד וינדמן: יש בעיה שהיא בעיה אדירה, שאנחנו מתריעים לגביה כבר הרבה שנים והיא עלתה פה בכל מיני הקשרים, וזה הבעיה של הרופאים הפורנזיים.
<ורד וינדמן: יש תקן לרופא כמו שצריך להיות.
<ורד וינדמן: אני לא יודעת אם זה תקן מלא.
<ורד וינדמן: לדעתי הוא תקן חלקי בתוך מרכזי ההגנה.
<ורד וינדמן: גם זה יוצר בעיות.
<ורד וינדמן: בעיה נוספת היא לא רק העובדה שנמצא רופא בחלק מהזמן, אלא שלפעמים הרופאים האלה שעברו הכשרה מיוחדת, לא מוכרים על יד הפרקליטות או על ידי בתי המשפט ואז מרכזי ההגנה נאלצים, ולא באשמתם, נאלצים לשלוח לרופאים אחרים.
<ורד וינדמן: רופאים שמוכרים על ידי בית משפט.
יפעת שאשא ביטון: מה הקטע, חוה?
יפעת שאשא ביטון: זה נכון?
יפעת שאשא ביטון: כאילו, אם הרופא לא מוכר על ידי הפרקליטות, אז מה הועילו חכמים בתקנתם אם הוא עושה את הבדיקה?
<חוה לוי: קודם כל יש קושי ואני יודעת שמשרד הבריאות מטפל בה יחד עם המכון המשפטי כדי להגיע להבנות על הכרה ברופאים שכן יוכרו.
<חוה לוי: יש מקומות שבהם כן מקבלים את הדו"חות שמכין הרופא ממרכז ההגנה בתוך התהליכים הפליליים.
<חוה לוי: יש מקומות שזה קצת יותר מורכב בהם, אבל כן, יש עניין שעדיין לא הוסדר ומטופל.
<ורד וינדמן: על זה אפשר לעשות ישיבה בפני עצמה.
יפעת שאשא ביטון: צריך לתקן.
יפעת שאשא ביטון: לא צריך ישיבה, צריך לתקן את זה.
<חוה לוי: ואני יודעת שזה מטופל.
<חוה לוי: אם ישראלה תרצה, היא תתייחס לזה.
<ורד וינדמן: שנים זה מטופל.
<ישראלה דנינו: יש לנו רופאים שעברו הכשרה והיום יש משאים ומתנים עם הפרקליטות להכרה בחוות הדעת שהרופאים מגישים.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אז את אומרת שאתם על זה וזה אמור להיפתר?
<ישראלה דנינו: כן, כן.
<ורד וינדמן: אז זה שווה בדיקה.
<ורד וינדמן: אתם יודעים שזה שנים.
יפעת שאשא ביטון: ורד, אנחנו נעקוב.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מתווכחים עם מה שמתחייבים לנו.
<חוה לוי: יש דברים שקורים שנים, אבל לפעמים גם זזים בהם דברים קדימה.
<חוה לוי: זה אחד מהם.
<ורד וינדמן: בסדר.
<ישראלה דנינו: רק עוד נתון אחד.
<ישראלה דנינו: שמי ישראלה דנינו, אני עובדת סוציאלית בשירות הסוציאלי הארצי, משרד הבריאות.
<ישראלה דנינו: בשנת 2015, תתקני אותי חוה, נבדקו בסך הכל 120 ילדים בכל מרכזי ההגנה.
<ישראלה דנינו: זאת אומרת 10 ילדים בחודש.
<ישראלה דנינו: ככה שלא צריך לדעתי להרחיב את השעות, אלא אם כן יש מקרה חירום, הוא מגיע - - -
יפעת שאשא ביטון: לא, לא, על השעות אנחנו תיכף נדבר.
<חוה לוי: הגיעו הרבה יותר ילדים למרכזי ההגנה.
<ישראלה דנינו: בגלל בדיקות רפואיות.
<ורד וינדמן: לגבי רופאים, יש מקרים שאנחנו יודעים ששלחו אותם עד וולפסון ממקומות מאד רחוקים, הבעיה הזאת קיימת.
<חוה לוי: לא בגלל הבדיקות הרפואיות.
<ורד וינדמן: הנושא של נהלים, וזאת הערה שגם מבקר המדינה העיר, שיהיו נהלים של כל הרשויות ולכן אני חושבת ששמרית שאלה מאד חשובה.
<ורד וינדמן: כל הנהלים של כל המשרדים הנוגעים בדבר צריכים לכלול הפניה למרכזי ההגנה.
<ורד וינדמן: זה צריך להיות מעוגן בנוהל.
<ורד וינדמן: לעניין הפרסום, אין וזה ידוע, ושוב, גם זה עלה אצל מבקר המדינה, אין מספיק ידיעה של הציבור לפנות ישירות למרכזי ההגנה ואנחנו יודעים שאיפה שיש ידיעה של הציבור, יש ציבורים שלא ילכו לתחנת המשטרה, אבל אם הם יידעו שיש מרכז הגנה, לשם הם כן יגיעו.
יפעת שאשא ביטון: העלה את זה חבר הכנסת מוטי יוגב.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כתבנו את זה.
יפעת שאשא ביטון: בואו נשתדל להוסיף, כי הזמן קצר, כדי שאם מישהו ירצה להעלות - - -
<ורד וינדמן: אוקיי, שני דברים אחרונים.
<ורד וינדמן: אחד זה הנושא של האוכלוסייה הערבית, שלמיטב ידיעתי לא מקבל מענה בירושלים והדבר הזה חייב תיקון אתמול.
יפעת שאשא ביטון: אבל היא דיברה על כך שהם הולכים להרחיב חצי מרכז הגנה.
<ורד וינדמן: אבל המרכז הזה צריך להיות פתוח כבר היום לאוכלוסייה.
יפעת שאשא ביטון: בסדר, אבל הוא לא.
יפעת שאשא ביטון: אז מה נעשה עכשיו?
<ורד וינדמן: למה הוא לא פתוח?
<ורד וינדמן: צריך לענות גם למה הוא לא פתוח.
יפעת שאשא ביטון: נגיד אוקיי, זה לא פתוח - - -
<חוה לוי: ורד, אני יכולה לעשות - - -
יפעת שאשא ביטון: ורד, תנסי רגע לראות מה - - -
<חוה לוי: הלוואי ויכולתי לתקן את העבר.
<חוה לוי: אני לא הצליח.
<ורד וינדמן: לא את העבר.
<ורד וינדמן: אפשר לתקן את ההווה ו - - -
<חוה לוי: אבל בהווה זה מטופל.
<ורד וינדמן: את ביקשת שאני אקצר, אז אני עוברת לדבר האחרון וזה עניין המלצה לעשות מעקב על ילדים אחרי שהם סיימו את התהליך במרכז ההגה.
<ורד וינדמן: זה חשוב, זה חשוב גם למניעת פגיעה חוזרת וזה דבר שצריך להית גם הוא מטופל.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה ורד.
יפעת שאשא ביטון: מישהו רוצה?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו ניתן לדליה אלוני ואחר כך ניתן לך, אבל ממש במשפט, כי אנחנו תיכף נצטרך לסגור את הדיון.
<דליה אלוני: כן, אז רציתי רק במשפט אחד להעיר גם את הזווית של ההורים, זאת אומרת שאם אנחנו מדברים על טיפול וההערכה ועזרה והדרכה ואיזו שהיא תמיכה, מאד חשוב במקרה של ילדים זה בעצם לראות את ההורים של הילדים האלה.
<דליה אלוני: החלק הטראומתי הוא לא רק לילד, הוא גם להורה שצריך אחר כך לחזור הביתה עם הילד.
יפעת שאשא ביטון: הרבה פעמים שם, אני ראיתי את זה במקרים האחרונים, זה אפילו הרבה יותר קשה.
<דליה אלוני: כן.
<דליה אלוני: והם אלה שנושאים, האמת, בצורה הרבה יותר משמעותית את הנטל וזקוקים לתמיכה הזאת, כולל המעקב באמת.
<דליה אלוני: אז הייתי רוצה רק להוסיף את זה.
<שמרית גטלין-שקד: חווה, אין שום התייחסות?
<חוה לוי: ההורים, ככל שהם לא הפוגעים בילד, הם חלק מהתהליך.
<חוה לוי: הם מגיעים, הם הראשונים שמתחילים לבדוק איתם מה היה ומה הן נסיבות העניין.
<חוה לוי: אני מאד מסכימה עם דברי הגברת אלוני, שאני לא מכירה, אבל ההורים הם כתובת מאד משמעותית.
<חוה לוי: אגב, גם במרכזי - - -
יפעת שאשא ביטון: ויש מעטפת שניתנת להם?
<חוה לוי: וגם במרכזי הטיפול, שדליה דיברה עליהם קודם, מרכזי הטיפול לילדים שנפגעו פגיעות מיניות, ההורים הם חלק מהטיפול.
<חוה לוי: הם מקבלים הדרכות.
<חוה לוי: אנחנו עושים הערכה על מה צריכה המשפחה ועל הבסיס הזה כן יש החלטה.
<חוה לוי: יש בעיה, אפרופו הורים, לא נפתח את זה אולי עכשיו מפאת קוצר הזמן, אבל הבעיה היותר מורכבת זה כשהחשד הוא כשההורים הם הפוגעים, ואז עולה השאלה של איך אנחנו מביאים את הילד למרכז הגנה, מה נכון ולא נכון, שזו סוגיה - - -
יפעת שאשא ביטון: אחת הסוגיות שגם דיברנו עליה בזמנו באחד הדיונים, זה הנושא של החופש הגדול, שאם במהלך השנה חוקרי הילדים נכנסים לבית הספר, מה קורה בחופש הגדול, איך מביאים את הילדים במקרה שההורים פוגעים.
יפעת שאשא ביטון: ועוד לא קיבלנו על זה מענה.
<חוה לוי: כי יש כאן סוגיות שאנחנו הופכים בהן.
<חוה לוי: המנכ"ל, אם הוא היה יושב כאן, אז הוא תכנן לדיבר בעניין הזה.
<חוה לוי: אנחנו הופכים בשאלה המקצועית הזאת, כי יש - - -
יפעת שאשא ביטון: אבל צריך למצוא פתרון.
<חוה לוי: לא רק פיתרון.
<חוה לוי: זה לא רק עניין טכני, יש לנו גם הרבה מאד דיון מקצועי בינינו על מה נכון, על עד כמה אנחנו יכולים להביא את הילד לצורך חקירה, מה החוויה של הילד בתוך העניין הזה, כשאנחנו כאילו שולפים אותו ממשהו שהוא לא מכיר.
<חוה לוי: בדרך כלל במצבים האלה החקירות נעשות בתוך מסגרות החינוך.
<חוה לוי: אנחנו החלטנו לקיים - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל אז יש לנו חודשיים ש - - -
<חוה לוי: לא, לא רק בחודשיים, אני מדברת לאורך השנה.
<חוה לוי: השאלה של איך מביאים את הילד שנפגע בידי הוריו לתוך מרכז הגנה היא סוגיה מקצועית מאד גדולה והיא ממש לפתחנו לתת לה מענה.
<חוה לוי: בדיוק אתמול אנחנו קיימנו על זה דיון וחשבנו שאולי נקים קבוצת למידה רב מקצועית, כולל אולי אנשי אקדמיה כדי לנסות ולראות איך אנחנו מגדירים קריטריונים שהם יראו את טובתו של הילד במרכז, בלהביא אותו למרכז הגנה או להמשיך במודל הקיים היום, מבלי קשר לזה שצריך לתת גם מענה לתופעה של החופשים.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, תודה רבה חוה.
יפעת שאשא ביטון: משפט, ד"ר לנג.
<נסיה לנג-פרנקו: נאמר כאן על ידי ישראלה דנינו שבשנת 2015 נבדקו במרכזי הגנה בדיקה רפואית, 120 ילדים.
<נסיה לנג-פרנקו: בשנת 2015 אנחנו בדקנו 100 ילדים.
<נסיה לנג-פרנקו: מרכז אחד בדק 100 ילדים, עם משאבים של כוח אדם כל כך מצומצם, כי אנחנו באים אחרי שעות העבודה, בשישי ושבת ובחגים.
יפעת שאשא ביטון: זה באמת הנושא של ההנגשה.
<נסיה לנג-פרנקו: בכל התנאים הקשים ביותר אנחנו נותנים מעצמנו ונותנים מעצמנו והיינו רוצים שהמרכז שלנו ימשיך ויעשה את זה, כי הוא עושה עבודה מאד חשובה ועם צוות רב מקצועי.
<נסיה לנג-פרנקו: גם בהורים אנחנו מטפלים וגם אנחנו עושים עבודות מניעה וגם במחקר.
<נסיה לנג-פרנקו: אנחנו רק צריכים את המשאבים, את התקנים.
<נסיה לנג-פרנקו: אנחנו מאד היינו רוצים את שיתוף הפעולה עם משרד הרווחה.
יפעת שאשא ביטון: אוקי, תודה רבה ד"ר לנג.
יפעת שאשא ביטון: זו נקודה טובה להתחיל ממנה את הסיכום, ברשותכם.
יפעת שאשא ביטון: אז ראשית אני כן מברכת השיח שנוצר עוד לפני שהערנו את תשומת הלב – סימן שזה יושב שם בתודעה – על ההתאמה המגזרית והחשיבה בעצם גם על האוכלוסייה הערבית.
יפעת שאשא ביטון: את ציינת את זה גם בהקשר של הרחבת המרכז בירושלים, אבל גם נגעת לזה בהתייחסות למרכז בנצרת.
<חוה לוי: ובנתניה.
יפעת שאשא ביטון: ובנתניה, נכון, כשדיברת על המשולש.
יפעת שאשא ביטון: אז אני רק מבקשת לקבל בעוד שלושה חודשים עדכון ממשרד הרווחה לגבי ההתקדמות של הקמת חצי המרכז גם כאן בירושלים.
יפעת שאשא ביטון: אני כן קוראת גם למשרד הרווחה וגם למשרד הבריאות, לבחון שיתופי פעולה עם מרכז פורייה.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שיש לנו פה מרכז, שגם אם אנחנו שמים אותו מבחינת המענה הטיפולי שהוא נתן אל מול המרכזים האחרים, אני חושבת שהוא עושה עבודה טובה והוא נותן תפוקות.
יפעת שאשא ביטון: קשה לי להגיד את זה, כי מדובר בנושא כל כך קשה, אבל באמת, מבחינת התפוקה והיכולת שלו לטפל ולתת מענה לילדים, אני חושבת שזה משהו שהוא לא מובן מאליו בכלל ובאזור שחשוב שגם בו יהיה מענה ואני אשמח אם תיבחן הדרך לשיתוף פעולה בצורה מסוימת, גם אם לא מגדירים אותו כמרכז הגנה, אז לראות איך כן נותנים תמיכה, כי בכל זאת.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רואים שגם עם מרכזי הגנה יש נטייה להפנות לשם וכנראה שלא סתם.
יפעת שאשא ביטון: כנראה שבאמת סומכים על מה שניתן שם.
יפעת שאשא ביטון: ביקש חבר הכנסת מוטי יוגב ואני מודה שאני לא עד הסוף סגורה על הרציונאל, אבל לשקול את הארכת הטיפול במרכזי ההגנה עד גיל 21.
יפעת שאשא ביטון: משאירה את זה לשיקול מקצועי שלכם, של משרד הרווחה בניתוח של כל המערך הזה, מבחינה מקצועית.
יפעת שאשא ביטון: הנגשת מידע של מרכזי ההגנה לכלל הציבור – אני אשמח לדעת גם, בעוד שלושה חודשים, איך מתקדמים.
יפעת שאשא ביטון: את אומרת שאתם נמצאים בתהליך כזה, אז אני אשמח לדעת איך זה מתקדם ומה הסטאטוס.
יפעת שאשא ביטון: מאד יכול להיות שהטיפול, כביכול, במעט מקרים במרכזי ההגנה הוא לא בגלל שאין מספיק מקרים כאלה, אנחנו כולנו יודעים שיש הרבה יותר מ-120 נפגעים, אלא כי באמת אין מספיק מודעות.
<חוה לוי: לא, 120 נפגעים נבדקו.
יפעת שאשא ביטון: ילדים שנבדקו.
<חוה לוי: בסך הכל במרכזי ההגנה בשנת 2015 - אנחנו עוד לא סיכמנו את שנת 2016 - היו למעלה מ-2,500.
<חוה לוי: זאת אומרת אם אנחנו הגדרנו כ-500 ילדים למרכז - - -
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אז את מדברת על הרופא וזה לא בעיה של זמינו של רופא?
<חוה לוי: זה על פי הצרכים שהם רואים.
<חוה לוי: אם ילד צריך להיבדק ואין זמינות של רופא, הוא יפנה לבית חולים.
יפעת שאשא ביטון: אז הוא מופנה לרופא אחר.
יפעת שאשא ביטון: אז יכול להיות שה-120 זה רק אלה שנבדקו בתוך מרכזי ההגנה, אבל ילדים שהגיעו למרכז הגנה ונשלחו - - -
<חוה לוי: לא, לא, לא.
<חוה לוי: שמרכז הגנה סבר שצריך לבדוק את הילד, גם אם הבדיקה נעשתה במקום אחר.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, בין אם זה בתוך מרכז ההגנה וגם-.
יפעת שאשא ביטון: מאה אחוז, אבל בכל מקרה, אני חושבת שהנגשת המידע על מרכזי ההגנה - - -
<חוה לוי: כן, זה בלי קשר נכון.
יפעת שאשא ביטון: לציבור הרחב זה חשוב.
יפעת שאשא ביטון: דובר פה על נוהל משטרתי, אני חושבת שזה צריך להיות נוהל בכלל.
יפעת שאשא ביטון: קטין שמגיע, מגיש תלונה או המשפחה שלו מגישה תלונה, שיפנו למרכז הגנה.
יפעת שאשא ביטון: מרכז הגנה יודע להתמודד.
יפעת שאשא ביטון: יש לו את הכלים המקצועיים ושיתוף פעולה עם המשטרה הוא מאד מאד חשוב.
יפעת שאשא ביטון: ממילא הוא נעשה גם כשמגיעים למרכז הגנה, אז יש את הערוץ השני של שיתוף פעולה עם המשטרה.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזה חשוב שיהיה נוהל.
<מיטל אברהמי: אני רוצה רק לשאול שאלה בהקשר הזה ומה קורה כאשר אנחנו מדברים על תלונה שמגיעה לאחר שעות פתיחה של מרכז נהגנה.
יפעת שאשא ביטון: אז אוקיי, אז פה באמת יש קריטריונים, כמו שהגדירה חוה, של מקרי חירום, מקרים שמצריכים התייחסות בכאן ועכשיו.
יפעת שאשא ביטון: יש כוננים?
יפעת שאשא ביטון: צריך לדאוג שיהיו כוננים למרכז.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שלפחות בתחום של חקירות ילדים יש כונן 24/7, אז שיהיו כוננים גם במרכזי הגנה, כדי שבמקרי חירום, שצריך את זה כאן ועכשיו, שבאמת זה - - -
<מיטל אברהמי: גברתי חברת הכנסת, אנחנו מדברים על זה שמגיעות לא מעט תלונות ביום למשטרה לאחר סגירת מרכז הגנה.
<מיטל אברהמי: אנחנו יכולים לספור ביחד על יד אחת או על שתי ידיים את הפעמים שמרכז ההגנה נפתח בחירום בשנה האחרונה.
<מיטל אברהמי: זה באמת במקרה חירום.
יפעת שאשא ביטון: אז אני אשמח לקבל נתונים, כי אני קיבלתי נתונים אחרי.
<מיטל אברהמי: אני בכוונה מתעקשת לשאול מה קורה כשמגיעה בשעה חמש אחר הצהריים, בין השעות ארבע לשמונה בבוקר למחרת, תלונה במשטרה.
<מיטל אברהמי: מגיעות הרבה וגם בסופי שבוע מגיעות אלינו.
<נסיה לנג-פרנקו: בצפון הם מגיעים אלינו.
יפעת שאשא ביטון: אז בואו נסכם.
יפעת שאשא ביטון: קודם כל חשוב לציין שבאמת בצפון מגיעים לפורייה, כי הוא ממילא פתוח ואולי שווה שלפחות הגזרה הצפונית תדע שיש מענה, אבל אני אשמח שיהיה - - -
<חוה לוי: בואי, אבל אנחנו כל הזמן מבלבלים בין המגיעים אלינו ללא מגיעים, על מה מגיעים.
<חוה לוי: כי זה לא אותו דבר.
<חוה לוי: אז הם מגיעים לבדיקה רפואית.
<חוה לוי: מיטל מדברת על - - -
יפעת שאשא ביטון: לא, הרבה פעמים הם מגיעים, לפחות מהביקור שהיה אצלכם, יש קשר עם המשטרה והרבה פעמים יוצרים את הקשר גם עם החוקרים.
<חוה לוי: לכולם יש קשר עם כולם, כן.
יפעת שאשא ביטון: חוה, בואו נסכם, כדי שזה יהיה מסודר, שיהיה תיאום.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת תבנו לכם נוהל - - -
<חוה לוי: יש לנו.
יפעת שאשא ביטון: לא, אבל תבנו נוהל בין משרד הרווחה לבין המשטרה, באיזה מקרים בעצם מקפיצים את הכונן של מרכז הגנה, כשיש פניות מעבר לשעות.
<חוה לוי: אם מותר לי, אז אני אוסיף רק עוד משפט, כי אני נורא-נורא שמחה שסוף-סוף בשעה טובה, אתמול בלילה הוצאתי את הנוהל המשותף.
<חוה לוי: הוא בין משרדי, שמגדיר את הדברים.
<חוה לוי: הוצאתי בינינו, כדי לפרסם את זה.
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו נשמח לראות את זה.
<חוה לוי: זה עדיין לא פורסם, אבל יש נוהל שנכתב כהוראת תע"ס שאמורה להתפרסם מטעמו של מנכ"ל משרד הרווחה ברגע שהוא יאשר את זה.
<חוה לוי: מבחינתי זה יצא אחרי שכל הגורמים עברו עליו, העירו והעירו והעירו.
יפעת שאשא ביטון: וזה בעצם ייתן מענה לשאלה של מיטל.
<חוה לוי: זה אמור לתת מענה.
<חוה לוי: מה שאומרת מיטל, זה משהו שהוא צריך לקבל החלטה, גם החלטה תקציבית על הרחבת המודל לשעות נוספות, לא רק על שאלה של חירום.
<חוה לוי: בחירום יש הגדרה שניתן מענה.
<חוה לוי: לגבי אם מרכז הגנה לא יעבוד עד השעה ארבע בהגדרה אלא יעבוד עד השעה שש או שמונה בהגדרה, זו צריכה להיות החלטה שונה ממה שהיא מוגדרת היום והיא גם תצטרך הרחבה תקציבית לעניין הזה.
<חוה לוי: לא התקבלה החלטה כזאת.
יפעת שאשא ביטון: אין מצב של שיקול דעת שבו הם מקפיצים כונן?
<חוה לוי: יש מצב של שיקול דעת שבו הם מקפיצים כונן.
<חוה לוי: זה לא היה מוסדר עד היום.
<חוה לוי: בכל מקום נהגו בצורה אחרת, לכן הגדרנו את בנוהל מסודר.
<חוה לוי: זה פרק שלם בתוך ההוראה שכתבנו.
יפעת שאשא ביטון: אבל הם עכשיו הגדירו.
<חוה לוי: זה עוד לא התפרסם.
<חוה לוי: אני אומרת, אתמול בלילה אני הוצאתי את זה ממני, לפחות משהו ש - - -
יפעת שאשא ביטון: כשזה יוסדר אנחנו נשמח לקבל כוועדה את הנוהל ולראות - - -
<חוה לוי: בסדר גמור.
יפעת שאשא ביטון: ואז אם אנחנו נזהה שיש עוד משהו שצריך לגעת בו, אנחנו מקסימום נתכנס שוב ונבחן את זה.
<ורד וינדמן: אבל זה רק הוראת תע"ס.
<חוה לוי: זה הוראת תע"ס, אבל היא לקחה בחשבון את כל המשרדים השותפים בעניין הזה.
<חוה לוי: הם גם העירו ותיקנו וחלק מזה נתון בוועדת היגוי ארצית ונוסח ביחד.
<ורד וינדמן: המשרדים צריכים גם את הנהלים שלהם.
<חוה לוי: אני יכולה לקחת אחריות על - - -
<ורד וינדמן: לא, לא לך אני צריכה לומר, אבל אני חושבת שהנהלים צריכים להיות לא רק במשטרה, גם במשרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת ממשרד הבריאות, או הרווחה – מי שזה בתחום אחריותו – לפעול בנושא הרופאים המוכרים, ואם אתם כבר פועלים, אז לקבל גם עדכון סטאטוס תוך שלושה חודשים – איפה זה עומד.
יפעת שאשא ביטון: וכן, צריך למצוא ואני יודעת שזה ככה בחשיבה מקצועית ארוכה אולי יהיה, אבל צריך למצוא מענה לחקירות ילדים בחופש.
יפעת שאשא ביטון: סוגיה שאני יודעת שאנחנו מדברים בה כבר לא מעט זמן וצריך לראות איך אנחנו נותנים שם מענה, במיוחד בחופש הגדול, ששם זה חודשיים שזה ארוך וזה יכול להיות רע מאד, שיתכן נשאר כך לבד חודשיים.
<קריאה: נכון מאד.
<חוה לוי: זה לא חודשיים, כי עוד בהתחלה אנחנו מנצלים קייטנות ושירותים הקיימים.
יפעת שאשא ביטון: כן, את בית ספר של הקיץ, אבל זה רק פותר חלק מהאוכלוסייה.
<חוה לוי: הבעיה שלנו זה חודש אוגוסט בעיקר, נכון, זו בעיה.
<נסיה לנג-פרנקו: חברת הכנסת שאשא ביטון, רק רציתי לומר שנשאר לי משהו לא סגור, הנושא של הקשר עם משרד הרווחה, שאנחנו כל כך היינו רוצים שאכן אנחנו ניפגש ונשקול ביחד איך לקדם את הנושא של שיתוף הפעולה.
יפעת שאשא ביטון: אז אני ביקשתי.
יפעת שאשא ביטון: זאת הייתה ההמלצה השנייה שלי, אם אני לא טועה, שאני מבקשת שמשרד הבריאות ומשרד הרווחה יבחנו איך אפשר לחזק את המרכז או לתמוך בו, וזה כמובן מזמין אתכם לשבת ולמצוא את הדרך.
יפעת שאשא ביטון: אני אפילו הדגשתי, זה לא חייב להיות מרכז הגנה.
יפעת שאשא ביטון: זה בדרך שבה אתם תמצאו שנכון לכם ליצור את החיבור.
יפעת שאשא ביטון: אני כן חושבת שצריך לחזק את המרכז ולשמור עליו.
יפעת שאשא ביטון: הוא כבר עובד טוב.
יפעת שאשא ביטון: אז אם יש לנו משהו טוב, אז חבל לפספס.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה ושבאמת לא נזדקק לכם.
יפעת שאשא ביטון: אחר צהריים טובים.
יפעת שאשא ביטון: כם פותחת א דיון הוועדה בנושא השיימינג.
יפעת שאשא ביטון: לאחר שסיירנו בתערוכה של בית ספר כאן באולם הכנסת, ברחבת הכנסת, אנחנו בעצם נציג במסגרת הדיון מחקר חדש מטעם המשרד לביטחון הפנים בנושא.
יפעת שאשא ביטון: לאחר מכן מחלקת מאור תציג את ההתקדמות בעבודה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו שמענו על מאור כבר ברמת הרעיון, במהלך החודשים האחרונים וזה באמת משמח וגם מעוד לראות איך המשימה הזו נלקחה ברצינות ובאמת מתקדמת הלכה למעשה.
יפעת שאשא ביטון: לאחר מכן טל מוסרי יציג מספר דברים ומי שירצה להתייחס אז כמובן בשמחה.
יפעת שאשא ביטון: כבוד השר, אתה רוצה לפתוח בכמה מילים?
גלעד ארדן: אנחנו נציג כאן המחקר.
גלעד ארדן: קודם כל צהריים טובים.
גלעד ארדן: אני מודה ליושבת ראש הוועדה ומברך אותה גם על קביעת הדיון.
גלעד ארדן: אי אפשר להפריז, אני חושב, בתיאור חשיבות הנושא, שאנחנו דנים בו כאן היום, בגלל שהרשתות החברתיות – ואני אבא לארבעה ילדים קטנים – המאבק הוא יום יום, שעה שעה עכשיו בחופש הגדול, לנתק אותם מדי פעם מהמסמך ואני לא אומר את זה בהומור, אלא כדי להמחיש עד כמה, ככל ויש ברשת היום דברים טובים, אז הילדים שלנו נחשפים לטוב וככל שיש דברים רעים, הילדים שלנו נחשפים בכמות אדירה מהזמנים שלהם למסרים שליליים, להעלבות, לדברים שאולי גם חוצים את הרף הפלילי ומהווים עבירה ולכן הנושא הזה הוא חשוב מאין כמותו ואנחנו הבנו את זה במשרד לביטחון הפנים ובמשטרת ישראל ואנחנו סימנו את זה כיעד, לתת מענה לנושא הזה שמהווה היום את אחד משלושת הנושאים הכי מרכזיים שמטרידים את אזרחי מדינת ישראל.
גלעד ארדן: מדינת ישראל ברוך השם, מדינה עם ילודה גבוהה, משפחות עם ילדים וזה כמובן משליך, גם תוסיפו לזה את השימוש בישראל שהוא בין הגבוהים בעולם בסלולר ובאינטרנט, אז תקבלו את העובדה שאנחנו זה לא רק בתחום הטרור וההסתה לטרור, אלא זה גם אפילו ביום יום של הילדים שלנו ומה רמת האלימות והפגיעה שהם חווים בזמן השהות שלהם ברשת החברתית.
גלעד ארדן: אני לא ארחיב על זה כאן.
גלעד ארדן: ניצב מני יצחקי ירחיב איך משטרת ישראל רואה את האתגר הזה וגם אנשי המשרד לביטחון הפנים, בהקשרים שלנו, מניעת האלימות, של הפרסום, של ההסברה, אבל אין ספק שהפתרון לא נמצא אך ורק אצל גורם אחד.
גלעד ארדן: הפתרון הוא אך ורק באמצעות שילוב ידיים של כל הזרועות, הזרועות של החינוך, של הרווחה, של הבריאות, של ההסברה.
גלעד ארדן: הכנסת, שצריכה גם לפקח ולעקוב אחר הפעילות הממשלתית וגם לחוקק איפה שצריך לחוקק.
גלעד ארדן: ובהקשר הזה ברור שהוועדה הזו יש לה תפקיד מרכזי.
גלעד ארדן: ובקצה בקצה זו משטרת ישראל, כי כמובן השאיפה היא לא להגיע לשם, אבל אנחנו חייבים לייצר במשטרה גם מענה מהיר ומרתיע גם לטובת ההפחתה של הנושא הזה.
גלעד ארדן: בהקשר הזה אני מברך גם את טל מוסרי שהצטרף אלינו והתגייס למאבק הזה, כי יש חשיבות גדולה לעניין הדוגמא האישית ולאנשים שהם מובילי דעת קהל, בטח על ילדים ונוער, להסביר לבני הנוער כמה הדברים הזה הוא נורא ואיום ובסוף גם חוזר עליך, על מי שעוסק בו.
גלעד ארדן: אז שיהיה בהצלחה לכולנו ויישר כוח על הדיון.
יפעת שאשא ביטון: מני, אתה רוצה לומר מספר מילים לפני שנציג את המחקר?
<מני יצחקי: מספר מילים.
<מני יצחקי: א' אני חייב לומר שאנחנו באים כמעט מדי שבוע לכנסת ואני חושב שזה אחד מהמקרים שאמרתי שהם מרגשים מבחינתנו להגיע לוועדה כזו, לנושא כזה חשוב, כי אנחנו נתקלים יום-יום, אנחנו רואים בעיניים ופוגשים את אותם נפגעים.
<מני יצחקי: נכון שאנחנו בעיקר פוגשים את החלק שזה כבר מגיע לאזור הפלילי, אבל בהחלט באזור האפורים, שהם עדיין לכאורה לא מגיעים לאזור הפלילי, הם לא פחות אלימים, לא פחות איומים רשתית.
<מני יצחקי: התוצאות לפעמים קשות יותר ולכן אנחנו עמוק בתוך העניין בכל נושא המאור בעיקר, כפי שציין השר.
<מני יצחקי: אז א' חשוב לנו להגיע הנה ואני חושב שהתערוכה וגם עצם הוועדה שמתכנסת לנושא הזה, בחשיבות בעיני לפחות, חשיבות רבה.
<מני יצחקי: הנקודה השנייה, יש פה מדיניות.
<מני יצחקי: השר התווה מדיניות ואנחנו כמשטרה מממשים את המדיניות.
<מני יצחקי: כפי שהוא אמר, שלושת הנושאים המרכזיים ואחד מהם זה הנושא הזה, והוא אצלנו בעדיפות גבוה וכשאנחנו אומרים בעדיפות גבוהה, אז הכלים המשטרתיים, החקירתיים והמודיעיניים, מופנים לשם.
<מני יצחקי: יש היום יחידות סייבר שהתפתחו בשנים האחרונות באופן רציני.
<מני יצחקי: הקמנו בלהב יחידת סייבר גדולה שמטפלת בעיקר בדברים היותר קשים – פדופיליה וכדומה – אבל בהחלט ביחידות הסייבר במחוזות, בעקבות המדיניות הזו שהשר התווה – אנחנו למעשה גולשים לטפל גם בנושאים שהם באזור האפור יותר, שהם לא מגיעים לעניין הפלילי או למקומות הפליליים, אבל הם בהחלט חשובים מבחינתנו מאד, על מנת להפנות את הארגונים האחרים שמטפלים בעיקר בבני נוער.
<מני יצחקי: כמה משפטים אחרונים.
<מני יצחקי: א' הולך להיות ומיד יוצג מוקד לאומי שהוא יחבר את כלל הגופים.
<מני יצחקי: לנו יש ניסיון טוב מחיבורים.
<מני יצחקי: כדוגמא עשינו את זה בתקיפה כלכלית להבדיל בנושאי ארגוני פשיעה, אבל פה ראינו ששילוב ידיים זה שילוב מנצח.
יפעת שאשא ביטון: המפתח להצלחה, נכון.