GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יפעת שאשא ביטון: מוכה וחבוט זה אחרי שלוש שעות נסיעה לפה?
<דן תדמור: לא כל כך.
<דן תדמור: דווקא חבר'ה שמגיעים לכאן ומגיעים ויש גם מסלולים שמקבלים הסעדה קטנה, קצת ארומה, טה טה טי טה טה טם, מסתדרים פה יפה מאוד, זה בסדר גמור.
<דן תדמור: אוטובוסים היום זה לא - - -
יפעת שאשא ביטון: אין שאלה שיש פה ערך מוסף מאוד מאוד מאוד משמעותי שמגיעים לכאן, צריך לחשוב איך עושים את זה.
יפעת שאשא ביטון: צריך לבדוק איך בתי הספר בוחרים את זה.
<הדרה רוזנבלום: ואפשר לשלב את זה עם עוד משהו אטרקטיבי ואז מוציאים קצת את האנרגיות.
יפעת שאשא ביטון: הרי הם יוצאים לטיולים שנתיים.
יפעת שאשא ביטון: אני אמרתי את זה גם כשהיינו בסיור.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהאתגר הכי גדול זה לראות איך בתי הספר בוחרים להגיע לכאן, כי הם מבינים שהמקום הוא אחר.
<הדרה רוזנבלום: איך הם מעלים את זה על סדרי העדיפויות שלהם, זה הסיפור, כי הרי הם מגיעים לתל אביב לפחות שלוש פעמים בשנה.
יפעת שאשא ביטון: בוודאי שהם מגיעים.
יפעת שאשא ביטון: בגלל זה אמרתי, זה לא עניין של הסעות, הם ממילא מטיילים, עושים להם טיולים שנתיים, סיורים כאלה ואחרים, הם כאן.
יפעת שאשא ביטון: צריך לגרום להם לבוא.
יפעת שאשא ביטון: זה האתגר.
<חן סער כהן: אנחנו מאמינים שהם ייתרמו בכך שהם יקבלו את ההזדמנות.
יפעת שאשא ביטון: גם אני מאמינה.
<חן סער כהן: צריך לעשות יום עיון לרכזי טיולים או לרכזים חברתיים, שהם למעשה אלה שמובילים את הדברים, אז כשאתה חווה משהו אמיתי אתה אחר כך רוצה לשתף.
<דן תדמור: אנחנו עכשיו עושים סדרה של ימי חשיפה, אז צריך להבין מי במשרד החינוך, למי צריך להיחשף.
<הדרה רוזנבלום: אל תלך למשרד החינוך, תלך לבתי הספר, הם מחליטים.
<הדרה רוזנבלום: סליחה שאני משווה, מאז שרבין נרצח אני אחראית על הנושא הזה, מועצות תלמידים, דמוקרטיה וכל הדברים, אז השנה היה 20 שנה לרבין ואז עלה לי רעיון ובאתי למנהל המינהל ואמרתי לו 'תשמע, הם מצד אחד אומרים שלא מגיעים מספיק בתי ספר, אנחנו מצד אחד אומרים שלא מספיק עוסקים בנושא', אני עשיתי בדיקה, 29 בתי ספר נקראים על שם רבין, אמרתי 'בוא קודם כל נאסוף את כל המנהלים שלהם, נעשה איתם ישיבה, נשאל אותם מה הם עושים, נעזור להם'.
<הדרה רוזנבלום: אנחנו למשל נתנו לכל אחד הסעה ורבין נתן בחינם את הכניסה למוזיאון.
<הדרה רוזנבלום: לפחות 70% מהם בכלל לא העלו על דעתם שהם יכולים בכלל לשאול וזה עולה כסף, שלא לדבר על זה שמרכז רבין בעצמו שבועיים פתח בחינם את המקום.
<הדרה רוזנבלום: למה הוא פתח בחינם?
<הדרה רוזנבלום: כי הרעיון היה הטריגר הזה שאנחנו נתנו.
<הדרה רוזנבלום: ובתי הספר שלא נקראו על שם רבין וכן שילמו יום של עשייה, או יום לפני כן מעגלי שיח וכו', נתן לנו לפחות צד אחד.
<הדרה רוזנבלום: כלומר לפעמים אתה צריך את הגירוי, אבל נתנו כבוד למנהלים.
<הדרה רוזנבלום: הבאנו אותם, עשינו להם ישיבה נורא משמעותית, עם כל מיני קטעים.
<הדרה רוזנבלום: ממש הפעלנו אותם בלהתחבר כי הוא נרצח ולחצי מהאנשים זה אצלם במאה הקודמת כבר.
<הדרה רוזנבלום: גם המורים הצעירים היו תלמידים וזה משהו אחר וכשאתה מחבר אותו לחוויה הוא לא נשאר אדיש.
יפעת שאשא ביטון: אפשר גם דרך מנהלי מחלקות חינוך.
יפעת שאשא ביטון: אם קשה להביא עכשיו את כל המנהלים, אז מנהל מחלקת חינוך, הם עושים הרבה סיורים מטעם הרשויות והם מאוד ישמחו שתהיה להם כתובת כי הם כל הזמן מחפשים ערך חינוכי להכניס לשם, כדי שלא יגידו שהם יצאו לטייל, עובדי רשויות.
יפעת שאשא ביטון: אז מתוך שלא בא לשמה יבוא לשמה והם יגיעו לכאן.
יפעת שאשא ביטון: אין לי ספק שכשהם יראו את המקום כמו שהוא היום זה יעשה משהו אחר לגמרי.
יפעת שאשא ביטון: הם חוזרים אחר כך הביתה, הם נפגשים עם המנהלים שלהם, יש להם מה להציע.
<הדרה רוזנבלום: הם גם רוצים לצ'פר אותם, הם יביאו אותם לפה שיחוו את החוויה.
יפעת שאשא ביטון: נכון, וגם הם הרבה פעמים אוספים, או בתחילת שנה או בסוף שנה, את כל מנהלי בתי הספר וגם איתם יוצאים לסיורים.
יפעת שאשא ביטון: אני חושב שאלה הפלטפורמות ששווה להשקיע.
יפעת שאשא ביטון: זה לא הרבה אנרגיות, כי הם מרוכזים, זאת אומרת לא בעיה להגיע למנהלי מחלקת חינוך והם אחר כך יודעים להגיע למנהלים שלהם וככה ליצור מעגלים של השפעה.
יפעת שאשא ביטון: חייבת להיות חשיפה.
<דן תדמור: אני אדבר על זה עם השיווק אצלנו איך תוקפים את העניין הזה.
<אילת שחק: אבל גם כמו שאמרה הדרה, רכזי החינוך החברתי בבתי הספר.
<הדרה רוזנבלום: כי הם עושים את התכניות השנתיות.
<אילת שחק: והאחראים על הטיולים.
<אילת שחק: אבל עכשיו להביא אותם, כי ביולי כבר התכנית של הסיורים נסגרת.
<הדרה רוזנבלום: אתה עושה תכנית שנתית ואם אתה מדבר על תיכון הם מקבלים לוח מבחנים ורוצים לסגור, עד ה-15 ביולי אנחנו מבקשים מהם תכניות.
<הדרה רוזנבלום: הם אחר כך חוזרים ב-15 באוגוסט, אנחנו מקיימים דיאלוג על התכנית מול מה הם הציעו.
<אילת שחק: ולפי דעתי אתם כן צריכים לעשות פיילוט הרצה כזה, שיידעו שפני המקום התחדשו וכן לנסות לעשות משהו בפריפריה עם הסעה.
<גידי זאגא: אני חייב להגיד לכם שאנחנו דיברנו פה הרבה על איך אנחנו חושפים, כל הזמן בינינו, וראינו שאחת הבעיות העיקריות באמת זה הנושא של ההסעות.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לך, תקשיב, קשקוש.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לך, אם אתה אומר 'אני רוצה להביא אותם בנוסף' ומישהו עושה טובה שהוא בא לפה אז הוא גם רוצה את ההסעה, אבל אני אומרת לך, הם מגיעים לכאן.
יפעת שאשא ביטון: דה פקטו הם פה, הם יוצאים לטיולים שנתיים, הם יוצאים לסיורים, הם נמצאים כאן.
יפעת שאשא ביטון: עכשיו צריך לגרום להם, במקום להגיע למוזיאון אחר או למוסד אחר להגיע לכאן.
<הדרה רוזנבלום: הרי הם באים לנווה צדק והם באים ליפו והם באים ל - - -
יפעת שאשא ביטון: חד משמעית אני אומרת לך את זה, בדוק.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לך את זה כי אני מכירה את זה.
<אילת שחק: אז מה תעשי כדי שהם יבואו לפה?
יפעת שאשא ביטון: אני אחשוף אותם, זה מה שאמרתי.
יפעת שאשא ביטון: אני הצעתי שגם מנהלי מחלקות חינוך, גם מנהלי בתי ספר.
<אילת שחק: אולי הכניסה תהיה חינם.
<אילת שחק: ל-200 בתי הספר הראשונים שיגיבו לפנייה.
<אילת שחק: קול קורא כזה, ש-200 בתי הספר הראשונים יקבלו את ההסעה.
<גידי זאגא: קול קורא של מי?
<גידי זאגא: קול קורא זה בדרך כלל ממשלתי.
יפעת שאשא ביטון: אפשר ליצור מצב של שיתוף פעולה, של איגום משאבים.
יפעת שאשא ביטון: אם אנחנו מדברים על זה שלצורך העניין פעם אחת הכניסה היא רק 18 שקלים, את אומרת שאפשר לשלם למנחים ולא לכניסה או למנחים ולא ל - - -
<הדרה רוזנבלום: נכון, אתה יכול להזמין משהו כזה.
יפעת שאשא ביטון: פשוט צריך לראות איך מסדרים את זה מבחינת היכולת לתקצב.
<גידי זאגא: אם אנחנו נגיד נפנה ל-ז' ומעלה ונגיד להם זה לא כניסה, אלא רק הדרכה, זה ישנה להם משהו?
<הדרה רוזנבלום: ברור.
<הדרה רוזנבלום: כי פעם אחת אתה מבקש מהילדים ופה לבית הספר יש, במקום שהוא יביא אותך לבית הספר, לחדר המורים, לדבר על תרבות ישראלית - - -
<גידי זאגא: בית ספר גם יכול להביא מסל תרבות.
<הדרה רוזנבלום: אתה יודע ששינו את כל הסיפור של סל תרבות.
<הדרה רוזנבלום: אולי אתה לא יודע, אבל משנה הבאה זה הולך לרשויות כבר.
<גידי זאגא: זאת אומרת שיכולה להיות ירידה בהיקף יציאה בכלל של בתי הספר.
<הדרה רוזנבלום: מאז השרה והשר יש שינוי בכל הסיפור של משרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: הרשות המקומית תפעיל אותו?
<הדרה רוזנבלום: הם יודעים מה מתאים לתלמידים שלהם יותר ממה שמשרד החינוך מחליט באיזה שהוא מקום.
<גידי זאגא: אבל אני בתור הורה עדיין משלם, נכון.
יפעת שאשא ביטון: אבל התלמידים משלמים את סל התרבות וזה עובר לרשויות?
<הדרה רוזנבלום: מעט מאוד.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת כמה, אני יכולה להגיד לך.
יפעת שאשא ביטון: אבל הם עדיין משלמים, רק הרשות מקבלת את הכסף?
<הדרה רוזנבלום: היא תעשה את המצ'ינג ואת כל הדברים.
<חן סער כהן: אז מי עושה את ההחלטה לאן הולכים?
<הדרה רוזנבלום: הרשות עם בית הספר, היא יודעת מי יש שם.
יפעת שאשא ביטון: סביר להניח שמנהלת מחלקת חינוך תשב עם בתי הספר - - -
<הדרה רוזנבלום: הרשות היא נקודת המפתח.
יפעת שאשא ביטון: הם עמוד השדרה של הסיפור הזה.
יפעת שאשא ביטון: אם אתם רוצים במינימום השקעה של משאבים להגיע לכמה שיותר אנשי חינוך, מנהלים, מורים, הם פוגשים אותם שם.
<גידי זאגא: אז מנהל מחלקת החינוך יכול להציע את הנושא של הדרכה?
<הדרה רוזנבלום: בטח.
<הדרה רוזנבלום: בכלל לחשוף אותו, שיבואו.
יפעת שאשא ביטון: שיבואו, זו חוויה אחרת.
יפעת שאשא ביטון: אני באתי לבית התפוצות לא ציפיתי בכלל לראות את זה.
יפעת שאשא ביטון: באתי כי אני מכבדת ואני תמיד פתוחה לשמוע ולראות ואולי בכל זאת, והנה אולי בכל זאת.
יפעת שאשא ביטון: אבל זו גם העבודה שלי, הם, זה לא בטוח שזו העבודה שלהם, הם יכולים ללכת גם למקום אחר.
<דן תדמור: אנחנו נדבר עם אמיר ואנחנו נבדוק ונתקוף את זה מכל - - - כאילו אנחנו עכשיו בשלב שבו אנחנו פותחים את שערינו וצריכים להיחשף לכולם.
<דן תדמור: אם אנחנו עושים ימי חשיפה למפעילי תיירות וכל זה, אז יהיו גם ימי חשיפה למנהלים ולרכזים.
<הדרה רוזנבלום: ועכשיו, לפני שנה הבאה.
<אילת שחק: במיוחד אם תערוכה מתחלפת, של מבצע משה.
<דן תדמור: היא לא כל כך מתחלפת כל כך מהר, היא איתנו לפחות לעוד שנה, כנראה קצת יותר מזה.
<אילת שחק: כן, אבל מבחינת בתי הספר - - -
יפעת שאשא ביטון: היא מקסימה.
יפעת שאשא ביטון: אני יכולה להגיד לך שאני אהיה שגרירה.
יפעת שאשא ביטון: ככל שאני אפגש ואני נפגשת עם הרבה אנשי חינוך אני בהחלט אייצג את הצד החדש של בית התפוצות.
יפעת שאשא ביטון: אבל אני לבד זה לא מספיק.
<גידי זאגא: דבר אחד שיהיה מאוד נחמד, אם תבקשי משר החינוך לבוא לסיור.
<גידי זאגא: בתוקף זה שהיית פה ותוכלי להגיד לו מה כדאי לראות פה.
<הדרה רוזנבלום: אתמול הייתה לי ועידה, הוא הבטיח שהוא מגיע ברבע לעשר, הוא הגיע בעשרים לעשר, 'לא התקווה, לא כלום, לא זה, חמש דקות אני פה ואני הולך', אמרתי לו 'הם עוד לא התיישבו'.
יפעת שאשא ביטון: אני יכולה לנסות, אבל הוא לא מהמפלגה שלי, יכולת ההשפעה שלי עליו - - -
<הדרה רוזנבלום: הוא גם כל כך עמוס.
יפעת שאשא ביטון: אבל אני יכולה לעניין אותו, בשיחת חולין.
<אילת שחק: ראש הממשלה מגיע לפה, לא?
<דן תדמור: ראש הממשלה מגיע לפתיחה השבוע.
<אילת שחק: ושר החינוך לא?
<דן תדמור: לא.
יפעת שאשא ביטון: אבל אני אומרת לך, כמי שבאה מהשטח, בסוף בסוף מי שמחליט זה אלה שנמצאים שם בקצה, זה המנהלים ומנהלי מחלקת חינוך.
יפעת שאשא ביטון: שר החינוך יכול להתרשם ולהמליץ והכול, בסוף אנשי הקצה הם אלה שעושים את העבודה.
יפעת שאשא ביטון: בגלל זה אני אומרת, זה יכול להיות נחמד לכיבודים והכול, אבל אם אתה רוצה תכל'ס, זו הכתובת.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לך, אני מכירה מאצלנו, אני הייתי שם אז אני יודעת, נחשפנו הרבה פעמים לכל מיני מקומות שהזמינו אותנו וזה היה לנו נוח, כי לא היינו צריכים לשלם וזו הזדמנות כי אנחנו ממילא רוצים להוציא את כולם, זה גם מאוד חינוכי, אז אף אחד לא יבוא בטענות, כי אתה יודע, תמיד יש את הזרקורים על אנשי הרשות.
יפעת שאשא ביטון: והגענו וגילינו מקומות שוואלה, אם היו שואלים אותי אם אני אלך לשם מיוזמתי, בחיים לא הייתי הולכת לא ממקום רע, פשוט זה לא היה שם.
<דן תדמור: וגילית אותם כי הוזמנת?
יפעת שאשא ביטון: וגילינו אותם.
יפעת שאשא ביטון: ואחר כך פתאום המנהלת הזו עושה יום סיור למורים, או סיכום שנה או משהו, אז וואלה, היא לוקחת - - - אתה יודע כמה פעמים חזרו למקומות במעגלים השונים מסיור - - -
<גידי זאגא: אבל השאלה היא אם אתה לוקח מישהו במרחק של שעה וחצי-שעתיים נסיעה כיוון, כמה זה יעזור.
יפעת שאשא ביטון: זה יעזור.
יפעת שאשא ביטון: נוסעים לירושלים, נוסעים לדרום, נוסעים לכל מקום.
<גידי זאגא: וחוזרים באותו יום?
יפעת שאשא ביטון: די, חבר'ה, הכבישים פה פתוחים, אני עושה את זה כל יום.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להגיד לך שיותר קשה לנסוע פה, ואתם מקופחים והפערים הם פה, הפערים הם לא שם.
יפעת שאשא ביטון: כל הדרך עד לפה אתה נושם, אתה רק מגיע לתל אביב - - -
<אילת שחק: אני רוצה לשתף אתכם בפעילות שהייתה במוזיאון עין דור.
<אילת שחק: לצורך העניין עין דור ממוקמת בפריפריה והם בזכות זה שהייתה להם תערוכה על מבוך השלום הם קיבלו מהיוזם של התערוכה כסף למימון הסעות.
<אילת שחק: אני רוצה להציע לכם את זה כתורם, שתייעדו את הכסף שלו להסעות.
<דן תדמור: זה בדיוק מה שאנחנו עושים.
<דן תדמור: אנחנו מגייסים כסף עבור אוטובוסים.
<אילת שחק: קחו ל-30 שנה של מבצע משה, קחו את הפריפריה.
<דן תדמור: זה ברור, אנחנו כבר מזה זמן עושים את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לתת לך טיפ, עכשיו באמת.
יפעת שאשא ביטון: פריפריה, לא פריפריה, גם בפריפריה יש אוכלוסיות חזקות יותר ואוכלוסיות מוחלשות יותר, וגם כשאתם מייעדים את ההסעות תדעו למי לייעד אותם, כי יש רשויות שיכולות לממן לא רק את ההסעות שלהם שם, גם את ההסעות של עוד כמה אנשים במרכז, אל מול רשויות שאם הם יצטרכו לבחור אז זה לא - - -
<אילת שחק: מאיפה לוקחים את הפילוח?
יפעת שאשא ביטון: לא בעיה לזהות יישובים שהם חזקים.
יפעת שאשא ביטון: קחי את כל המועצות האזוריות, שאגב גם ההסעות הן שלהן, אלה אוטובוסים שלהם, הם נעים במרחב.
<גידי זאגא: אני מדבר איתך יותר על היישובים עצמם, לא על רמת נגב, על שדרות.
יפעת שאשא ביטון: אז צריך למפות גם בתוך הפריפריה, כי אנחנו כל הזמן אומרים פריפריה פריפריה, כאילו מקשה אחת.
<גידי זאגא: דן, כמה עולה אוטובוס?
<דן תדמור: 2,500 שקל.
<הדרה רוזנבלום: תלוי גם כמה שעות אתה לוקח אותו.
<גידי זאגא: שאלה, בתור אחת שנמצאת בכנסת, אי אפשר לייעד כסף ממשלתי לסיפור הזה?
<גידי זאגא: להסעות ספציפית?
יפעת שאשא ביטון: לא, למה דווקא להסעות?
יפעת שאשא ביטון: ישר היועץ המשפטי, במיוחד היום עם כל הסיפורים של 'דאגתם לזה', 'דאגתם להוא'.
<גידי זאגא: בית התפוצות הוא - - -
יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לך למה לא, כי יקום גוף אחר ויגיד 'אני', ואז יגידו, זה דוד שלך שם.
<גידי זאגא: בית התפוצות הוא בחוק כמו יד ושם.
יפעת שאשא ביטון: אין הסעות גם ליד ושם.
<תמי ברנע: כשבאים לכנסת זה ממומן?
<תמי ברנע: היום יש תעודת זהות וזה.
יפעת שאשא ביטון: לא, זה משרד החינוך מממן.
<הדרה רוזנבלום: פעם היה משרד החינוך ומשרד הפנים.
יפעת שאשא ביטון: אין כסף ממשלתי לדבר הזה.
<הדרה רוזנבלום: וכשהילדים באים והולכים - - -
<תמי ברנע: משרד החינוך זה לא ממשלתי?
יפעת שאשא ביטון: לא, אבל זה לא צבוע למוסד מסוים.
<גידי זאגא: אנחנו מקבלים ממשרד התרבות, יש לבית התפוצות סעיף תקציבי.
<תמי ברנע: אני לא מדברת עליך, היום באים לקבל תעודת זהות בכנסת.
יפעת שאשא ביטון: הסעיף התקציבי הוא לפעילות.
<הדרה רוזנבלום: כל ילד משלם 15 שקלים.
<הדרה רוזנבלום: כל היום הם עושים טקס ועושים תעודה, הם עושים כבר סיבוב שם בהר הרצל.
יפעת שאשא ביטון: לא משנה, הדרה, התקציב הוא לפעילות.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שהם יבינו את הניואנסים, התקציב הוא לפעילות.
יפעת שאשא ביטון: מחר בא להם לעשות את זה לא בכנסת, במקום אחר, זה ימומן אותו דבר.
יפעת שאשא ביטון: התקציב הוא לא כדי שהם ייסעו לכנסת.
יפעת שאשא ביטון: באותה מידה יש להם תקציב לצאת לסיורים, יש להם תקציב הסעות לכל הדברים האלה והם בוחרים לאן לשלוח.
יפעת שאשא ביטון: אתם צריכים שהם יבחרו בכם, זה מה שאני מנסה להגיד.
יפעת שאשא ביטון: יש לכם כלים טובים ביד.
יפעת שאשא ביטון: באמת אני אומרת את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני אשמיע את זה בכל מקום שאפשר, אבל אתם גם תיחשפו.
<אילת שחק: אתם לא יכולים לקבל, בגלל שאתם מוסד ציבורי, שיש לכם תקציב נפרד.
יפעת שאשא ביטון: נכון, אתם מקבלים 7 מיליון שקלים, הם לא יתקצבו עוד.
<גידי זאגא: להביא לפה 50,000 תלמידים, שזה 1,000 אוטובוסים, זה 2.5 מיליון שקלים, הסעות חינם.
יפעת שאשא ביטון: אתה לא צריך להביא את כולם.
<אילת שחק: לך על פיילוט, לך נקודתית, יישוב, אתם מאמצים את שדרות.
<קריאה: גם לא כל בתי הספר בשדרות צריכים.
<אילת שחק: בסדר, אני אומרת נקודתית.
יפעת שאשא ביטון: ואני אומרת לכם, אל תתחילו להיכנס למקום הזה שאתם מממנים, אלא רק במקרים מאוד קיצוניים, כי מחר אתם תממנו אפילו בשביל הפיילוט, נניח סתם שלושה בתי ספר בשדרות או בקרית שמונה, או לא משנה, ושנה הבאה תבקשו, הם כבר רגילים שאתם מממנים אז הם יגידו - - -
<אילת שחק: 'אנחנו לא באים'.
יפעת שאשא ביטון: 'סליחה, אתם מימנתם.
יפעת שאשא ביטון: אתם לא מממנים?
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו לא באים'.
יפעת שאשא ביטון: הרעיון שיבחרו בכם, ואני באמת דוגלת בגישה הזו.
יפעת שאשא ביטון: אגב, ככה אני גם עבדתי בקרית שמונה, שום דבר לא היה חינם.
יפעת שאשא ביטון: אפילו שהרבה פעמים הייתי בניגוד לחוק והגעתי לשימועים במשרד החינוך על ההזנה והכול, אין חינם, תרגילו שאתם שווים.
יפעת שאשא ביטון: אתם טובים ושיבחרו בכם.
יפעת שאשא ביטון: את העניין של הכניסה והכול, את זה כן אפשר לסדר.
<דן תדמור: תודה לכם שטרחתם ובאתם והקשבתם.
יפעת שאשא ביטון: אני מתנצלת על האיחור הקל, אבל הדרכים הן בלתי צפויות.
יפעת שאשא ביטון: לא משנה כמה אני אקדים בבוקר, בסוף מגיעים באותו זמן.
יפעת שאשא ביטון: אין דבר יותר כייף לפתוח איתו גם את הבוקר וגם את המושב, מאשר ישיבה כמו שלנו, שבעצם מסכמת תהליך של עבודה מאד רציני ואינטנסיבי, ושותפות שהיא באמת לא מובנת מאליו מבחינת כל הגורמים וכל השותפים.
יפעת שאשא ביטון: אז אני בהחלט שמחה לפתוח את הדיון בוועדה בנושא של פיקוח ואכיפה על עבודת נוער בכלל ובקיץ בפרט.
יפעת שאשא ביטון: התגבשה פה תכנית במהלך החודשים האחרונים, ומה שאנחנו נעשה היום זה נציג את התכנית במלואה, נראה את החלק של כל אחד מהשותפים בתוך הפסיפס הזה שבנינו כאן ויישאר לנו לצאת לדרך וליישם את זה הלכה למעשה.
<תמי ברנע: יש לי הערה לא קשורה לזה.
<תמי ברנע: יש עכשיו מערכת חדשה שהותקנה פה לשידורים.
<תמי ברנע: רואים את כולם באיכות HD באתר האינטרנט.
יפעת שאשא ביטון: בקיצור, תבואו מתוקתקים.
<תמי ברנע: בדיוק.
<תמי ברנע: דברו יפה.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אז אנחנו פותחים.
יפעת שאשא ביטון: אני אתחיל איתך, הדר, כי אני חייבת לומר מילה טובה על השלטון המקומי.
יפעת שאשא ביטון: גם זה לא מובן מאליו, לא כי אתם לא עושים את העבודה שלכם, אלא כי באמת הייתה פה הירתמות יוצאת דופן שלך כביכול כאן, אבל הצלחת לרתום גם את כולם מאחורי הקלעים.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת אנחנו ראינו את כל המכתבים שיצאו ואת ההתארגנות של כולם.
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו נפתח איתך ואני אשמח לראות את החלק של השלטון המקומי, בבקשה.
<הדר אליהו: מתחילתו של התהליך, בעצם אני כנציגת המרכז לשלטון מקומי, בחרתי לעבוד בשני ערוצים.
<הדר אליהו: האחד הברור מאליו מבחינתי – זה שמרכז השלטון, נקרא לזה יניע את כל ראשי הרשויות לכדי בראש ובראשונה מודעות שלהם, וכנגזרת מזה, להרחיב את המודעות של הקהילה שלהם, לא רק של בני הנוער, אלא גם של הוריהם ובטח ובטח של בני הנוער ושל הצוותים החינוכיים.
<הדר אליהו: כדי לעשות את הדבר הזה אנחנו הוצאנו מכתב מבחינתי בשיטת מניפה, לראשי הרשויות, שבעצם קורא להם באמצעים מאד ברורים, שנתנו גם דוגמאות, אם זה בפייסבוק, באתר העירוני וכו', להעלות את המידע והמידע העדכני, אותו קיבלתי מאילון, שותפי לעניין, לצד עוד שותפים - תיכף נדבר גם עליהם - ממשרד הכלכלה.
<הדר אליהו: ובעצם קיבלתי חוברת סדורה, עם לינק לאפליקציה.
<הדר אליהו: זאת אומרת זה ממש מבשל את הדברים בכדי לשים בכפית לראשי הרשויות, ומשם הם התבקשו להעביר את זה לבעלי התפקידים הרלבנטיים.
<הדר אליהו: אני מבחינתי לא הסתפקתי בזה.
<הדר אליהו: גם העברתי את זה ישירות לשני יושבי ראש של איגודים מאד חשובים לעניין הזה, אחד זה אביב קמינסקי, יו"ר איגוד מנהלי מחלקות חינוך, והשני זה יו"ר האגודה למנהלי יחידות נוער, שזו ליאת מוסרי.
יפעת שאשא ביטון: שהתייעצנו איתם תוך כדי תנועה, כי הבנו את החשיבות והמשמעות של השותפות שלנו.
<הדר אליהו: כן, בדיוק, נכון.
<הדר אליהו: כי באמת בסופו של דבר מי שנמצא און ליין וקרוב לשטח, ברמת הניהול אני אקרא לזה, אלה מנהלי יחידות הנוער ומנהלי אגפי החינוך.
<הדר אליהו: אז זה ברמה הזו.
<הדר אליהו: במקביל אני הייתי שותפה לאי אילו מהלכים שנעשו על ידי משרד החינוך, שהדרה כמובן תציג אותם.
<הדר אליהו: אני רק אגיד עוד משפט.
<הדר אליהו: מבחינתי, גם ברמת התפקיד שאני נושאת וגם ברמה האישית, אני חושבת שהמהלך הזה הוא מהלך נכון, הוא מהלך ערכי, באמת ממדרגה ראשונה.
<הדר אליהו: הוא עוטף בתוכו הרבה מאד רבדים של שינויים חברתיים שאני הייתי רוצה שיקרו בחברה שלנו ואני שמחה לקחת בזה חלק ואני מודה לך על זה.
<הדר אליהו: מה שמיוחד פה שזאת עשייה הלכה למעשה.
<הדר אליהו: בעצם לרתום הרבה מאד גופים לבוא ולעשות מעשה כאן ועכשיו ולא איזה שהוא תהליך חקיקתי שלוקח שנים.
<הדר אליהו: לא חלילה שאני מזלזלת בזה, ממש לא.
יפעת שאשא ביטון: לא, אני מסכימה איתך.
<הדר אליהו: אני חושבת שאנחנו לא יכולים להישען רק על הדברים האלה, אלא יש מספיק ידע ואנשים טובים בשטח שיכולים לעשות את הדברים כאן ועכשיו מהיש, עוד לפני שאנחנו שואפים ליצור עוד.
<הדר אליהו: עד כאן.
יפעת שאשא ביטון: יפה, תודה רבה הדר.
יפעת שאשא ביטון: רק אם פספסתי פה, כי דיברו איתי תוך כדי, העניין של שליחת האגרות דרך הארנונה יקרה, נכון?
<הדר אליהו: אנחנו ביקשנו לעשות את זה.
יפעת שאשא ביטון: ביקשתם מראשי הרשויות?
<הדר אליהו: ביקשנו לעשות את זה.
<הדר אליהו: העניין הוא שיש היום רשויות או שמפיצות חלק וחלק מודפס ולא מודפס, יש רק אינטרנטי.
<הדר אליהו: זאת אומרת שהעבודה שלנו היא גם ללחוץ הרבה על המדיות ולהעלות את זה בכמה שיותר אתרים.
<הדר אליהו: בפייסבוק העירוני, בדברים שהם מאד מאד נגישים, כולל התכוננות לטווח שהוא כמה שיותר קרוב לחופשת הקיץ.
יפעת שאשא ביטון: חשוב מאד באמת לעשות איזה שהוא פולו-אפ, ושמישהו שם ילחץ ויראה שאנחנו באמת התכוונו.
<הדר אליהו: ברמה התודעתית הזמן הזה הוא מספיק, אבל בפועל, לבני הנוער, זה רחוק.
<הדר אליהו: כך שאני בהחלט מסכימה שצריך להיות עם יד על הדופק וכל הזמן לעשות רענון.
<הדר אליהו: אפילו ברמת האתרים.
<הדר אליהו: כל הזמן להעלות את זה למעלה, מה שנקרא.
יפעת שאשא ביטון: נכון, שזה יהיה למעלה.
יפעת שאשא ביטון: יופי, תודה רבה הדר.
יפעת שאשא ביטון: משרד הכלכלה, אילון.
<אילון גולדשטיין: שלום.
<אילון גולדשטיין: טוב, אז אנחנו יש לנו את האכיפה ואת ההסברה.
<אילון גולדשטיין: מבחינת אכיפה אנחנו ממש מחממים מנועים.
<אילון גולדשטיין: הכוונה היא להתחיל באכיפה מוגברת אחרי ל"ג בעומר, כשבעצם בני נוער חוזרים לעבוד באולמות אירועים, ששם אנחנו מתכוונים למקד אכיפה.
<אילון גולדשטיין: אז זה מבחינת האכיפה.
<אילון גולדשטיין: מבחינת הסברה, יושבת לידי הדוברת.
<אילון גולדשטיין: אחד ממערך - - -
יגאל גואטה: איך אתם מתנהלים עם הנושא הזה, כשאתה מדבר על אולמות אירועים, כשכולנו יודעים שהאירוע לא מסתיים לפני שהשעה 23:00, לכל המוקדם.
יפעת שאשא ביטון: היום יש אפשרות עד שתים עשרה גם בחוק, ויש - - - נוהל עד אחת.
<אילון גולדשטיין: יש אפשרות עד שתים עשרה בחופשת לימודים, אם המעסיק דואג להסעה הביתה.
<אילון גולדשטיין: דואג להסעה – זה לא מעלה אותו לאוטובוס בקווי לילה.
יגאל גואטה: צריך לטפל גם בנושא של ההסעות, כי בדרך כלל זה לא קיים.
<אילון גולדשטיין: כן, אז אוכפים את זה.
יגאל גואטה: תאכפו גם את הנושא של הסעות.
<אילון גולדשטיין: כן, בוודאי.
<אילון גולדשטיין: זה גם נכנס כתיקון לחוק עכשיו.
יגאל גואטה: כמה פקחים יש לעניין הזה בארץ?
<אילון גולדשטיין: באופן כללי, אמרתי את זה בעבר - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, יש 200 פקחים ואנחנו נראה איך אנחנו מרכזים מאמץ בקרב ה-200 האלה, כדי שבאמת יתנו את הפוקוס על עבודת הנוער.
<אילון גולדשטיין: נכון, הדר אומרת משהו מעניין.
<אילון גולדשטיין: באמת בעבר היו מעט מאד פקחים.
יפעת שאשא ביטון: כן, כבר דיברנו על סוגית הפקחים ואיך תהיה החלוקה.
<אילון גולדשטיין: אז זה בנוגע לאכיפה.
<אילון גולדשטיין: אז בנוגע להסברה, כפי שאמרתי יש מערך הסברתי מאד מקיף.
<אילון גולדשטיין: דבר ראשון יש את האפליקציה שעשינו תיקון.
<אילון גולדשטיין: מסתבר שתיקונים הרבה יותר מורכבים ממה שחושבים, אפילו אם מדובר בתיקונים קטנים.
<אילון גולדשטיין: אז עשינו תיקון לאפליקציה והאפליקציה מוכנה ואנחנו נוציא הודעה כדי לקדם אותה ונקדם אותה גם באמצעות רשתות חברתיות וכו'.
<אילון גולדשטיין: יש סרטון שאנחנו עובדים עליו, סרטון שאני לא רוצה לגלות שום דבר.
<אילון גולדשטיין: הוא עדיין לא באוויר, הוא פורץ דרך.
<אילון גולדשטיין: הוא כאילו משהו אחר.
יפעת שאשא ביטון: אתה אומר אנחנו עוד נופתע.
<אילון גולדשטיין: אתם תופתעו.
<אילון גולדשטיין: אני הייתי מאד מופתע כשראיתי מה מתבשל.
יפעת שאשא ביטון: אילון, איך אתה יכול עכשיו להשאיר אותנו במתח.
<אילון גולדשטיין: א' אני גם סקרן.
<אילון גולדשטיין: אני ראיתי איזה רבע טיזר, אבל זה מעניין.
<אילון גולדשטיין: זה משהו אחר.
<אילון גולדשטיין: אני רק יכול להגיד שזה משהו אחר.
יפעת שאשא ביטון: ומתי זה עתיד לפרוץ, כמו שאתה אומר?
<אילון גולדשטיין: אנחנו מכוונים לתחילת יוני.
<שירה קוה: את כל הפעולות לתחילת יוני.
<אילון גולדשטיין: את כל הפעולות, כפי ששירה אמרה.
<אילון גולדשטיין: אגב, שירה קוה, דוברת המשרד.
<אילון גולדשטיין: כל הפעולות אמורות להתחיל בתחילת יוני.
<אילון גולדשטיין: עוד דבר שאנחנו עושים זה גם פעילות יח"צ – אנחנו – בעיקר הדוברות – פעילות יח"צ יזומה.
<אילון גולדשטיין: אנחנו כמשרד.
<אילון גולדשטיין: אני פשוט צריך לתת קרדיט למי שעובד מאד קשה.
<אילון גולדשטיין: פעילות יח"צ יזומה, שזה בעצם לתת מידע לעיתונאים, לנסות לגרות אותם בכל מיני מידעים ובעצם לנסות ממש לדחוף להם אייטמים.
<אילון גולדשטיין: בסוף האייטמים האלה מגיעים לכל מיני עיתונים ובני הנוער מסתכלים, ולא פחות חשוב – ההורים שלהם קוראים את זה וזה מגביר את המודעות.
<אילון גולדשטיין: בנוסף יש את יום ההסברה, שאנחנו מבחינתנו ערוכים.
<אילון גולדשטיין: בכנות, אני לא יודע אם זה ייצא לפועל, אבל אנחנו מבחינתנו ערוכים.
<אילון גולדשטיין: רק הבוקר נודע - - -
יפעת שאשא ביטון: אתה מדבר על יום ההסברה שדיברנו עליו בשיחת ועידה, לגבי יציאה למוסדות חינוך.
<אילון גולדשטיין: כן, לגבי ההסברה הזאת.
<אילון גולדשטיין: אנחנו ערוכים, המצגת מוכנה.
<אילון גולדשטיין: הבוקר נדב, שעובד איתי, חזר מבית ספר תיכון גונן, דנמרק, סליחה, זה אחד ליד השני.
<אילון גולדשטיין: אוקיי, אז דנמרק, ושם ערכנו איזו שהיא הרצאת פיילוט, קיבלנו משוב מהנערים כדי לדעת מה עוד צריך לכייל במצגת ובהרצאה.
<אילון גולדשטיין: מבחינתם אנחנו מוכנים לזה.
יגאל גואטה: סליחה, ההסברה פונה בעיקרון להורים ולילדים, או גם למעסיקים עצמם?
<אילון גולדשטיין: זהו, אז ההסברה – באופן כללי המנהל מנהל הסברה גם למעסיקים וגם לנערים.
<אילון גולדשטיין: אנחנו בקיץ הזה מתמקדים יותר בנערים, והתחושה היא שאם יש כתבה בעיתון – כולם קוראים אותה, גם מעסיקים.
<אילון גולדשטיין: בהסברה באופן כללי התחושה היא שאתה פונה לערוץ אחד ובדרך כלל זה מגיע לערוץ אחר.
<אילון גולדשטיין: בדרך כלל המעסיק – יש הורים שהם גם מעסיקים – קרי לאט לאט זה מחלחל לערוצים הנכונים.
יגאל גואטה: היא נחשבת לחלק - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, אנחנו ביקשנו שגם המעסיקים.
יגאל גואטה: כי לפי דעתי באמת הרבה מעסיקים לא יודעים מה הם צריכים, מה הם לא צריכים.
יגאל גואטה: כמו שצריך לשמור להביא אישור רפואי של ילד.
יגאל גואטה: אין להם מודעות בכלל.
יגאל גואטה: מדבר איתך בן אדם שהוא מעסיק 30 שנה.
<שירה קוה: זה נכון.
<שירה קוה: יש מגוון פעולות.
<שירה קוה: אילון נתן איזו סקירה כללית, אבל אנחנו כמובן נעשה המון פעילות גם בפייסבוק בפרט, בניו מדיה בכלל, שזו פעילות יותר ממוקדת, שמאפשרת לנו להגיע לקהלים שאנחנו מחליטים.
<שירה קוה: אז כמובן שאנחנו נתמקד גם בקהלים שהם בני הנוער וההורים, אבל נתמקד גם במעסיקים, הם יקבלו.
<שירה קוה: כל החומר ערוך בצורה כזאת של סוגי מדריכים של שאלות-תשובות, אז כמובן שגם מעסיקים, שיבינו עד איזה שעות מותר להעסיק ובאיזה גילאים, יבינו מה מותר ומה אסור.
יגאל גואטה: איך זה אמור להגיע אליהם?
<שירה קוה: בדיוור ישיר.
<שירה קוה: גם באמצעות הניו-מדיה וגם סרטונים וגם פניות של חוברות והעברות.
יפעת שאשא ביטון: זה מאד מאד מקיף.
יגאל גואטה: ההרגשה היא שהתהליך הוא - - -
<שירה קוה: יש מגוון של פעולות.
<שירה קוה: אנחנו לא מטיבים בכלים, אנחנו משקיעים בפרסום כסף.
<שירה קוה: אנחנו דיברנו על זה בדיונים הקודמים, כדי שינתרו לנו במיוחד את הקהלים שאנחנו מגדירים אותם מראש כקהלי יעד, בהם גם מעסיקים ואנחנו גם נגיע אליהם, לא רק לבני הנוער.
<שירה קוה: לבני הנוער יש את הפלטפורמות המאד ייעודיות להם, דרך העברת המסרים שרלבנטית אליהם, אנחנו נגיע גם לקהלים אחרים.