GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חוה קליין: הדבר היחיד שככה עלה בדרך, זה באמת העלויות ואני חושבת שמהרגע הראשון שאנחנו באים עם בשורה חדשה, צריך גם להגביל את עלויות השכר שדורשים מההורים, כי הבירורים שאנחנו ערכנו עם חברות שמפעילות את הקייטנות האלה, הם בהחלט אמרו – אפשר לצמצם משמעותית גם את השכר וזה יהיה עדיין רווחי מאד.
יפעת שאשא ביטון: בוודאי שאפשר.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר משהו.
יפעת שאשא ביטון: הוא קשור לנושא, אבל הוא לא מוקד הדיון.
יפעת שאשא ביטון: הרבה מהקייטנות שמפעילות הרשויות המקומיות באופן מקומם, הן יקרות מאד.
יפעת שאשא ביטון: מחירים דמיוניים לחלוטין בשביל קייטנה שמפעילה רשות מקומית.
יפעת שאשא ביטון: זה מהסיבה שהם בעצם משתמשים במרמנת ומשתמשים במפעילים חיצוניים שגם הם צריכים להרוויח.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת יותר מדי חוליות בשרשרת המזון הזו, שכולן צריכות לאכול, ובסופו של דבר מי שמשלם זה ההורים.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שאם יוצאים ליוזמה כזו, יש לנו הזדמנות לחשיבה מחודשת, לאיזה שהוא שינוי במיינדסט שלנו.
יפעת שאשא ביטון: ואני אגיד גם למה אני מתכוונת.
יפעת שאשא ביטון: רשות מקומית יש ביכולת שלה ובכוחות שלה לקיים מפעל שכזה, בלי להשתמש יותר מדי במיקור חוץ, ואפילו לתת מקום ובמה לצורך העניין למדריכים צעירים שיש במקום, ופעם עשו את זה.
יפעת שאשא ביטון: לא המצאתי את זה עכשיו.
יפעת שאשא ביטון: זה לא איזה חכמה שהבאתי מהבית.
יפעת שאשא ביטון: עשו את זה.
יפעת שאשא ביטון: יש מד"צים ויש גם מש"צים ויש מד"בים ויש הרבה הרבה שכבות בוגרות שבעצם עוברים תהליכים של הכשרה, נמצאים בתנועות נוער כל השנה, הזדמנות מצוינת גם לתת להם תעסוקה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים הרבה פעמים על תעסוקת נוער.
יפעת שאשא ביטון: זו תעסוקה של חונכות, ככה שזו גם תעסוקה ערכית-חינוכית לצורך העניין.
יפעת שאשא ביטון: גם מסייעת להם בהכשרה וגם נותנת מענה לצורך האמיתי שאנחנו מבקשים.
יפעת שאשא ביטון: כמובן שיהיה צריך ליווי של מבוגר, אבל זה לא על כל קבוצה.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת אפשר למנן את זה אחרת.
יפעת שאשא ביטון: סיפור שכזה עולה הרבה פחות ממה שקורה היום.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שהתקיים היום דיון בוועדת הפנים, לצערי הרב - - -
<ליאל אבן-זהר: הוא נדחה ליום חמישי.
יפעת שאשא ביטון: אה, הוא נדחה?
יפעת שאשא ביטון: לא ידעתי.
יפעת שאשא ביטון: אז לא הפסדתי אותו, ואני הייתי בתחושה של החמצה, אז תודה רבה.
יפעת שאשא ביטון: עזרתם לי.
<ליאל אבן-זהר: את חייבת להיות שם.
יפעת שאשא ביטון: הייתי בדיון אחר על המעונות, אבל בדיון הזה בעצם רצו להעלות את כל הסוגיה של מחירים ברשויות המקומיות.
יפעת שאשא ביטון: אין שום סיבה שזה יהיה מפעל רווחי.
יפעת שאשא ביטון: זה חלק מהשירות שרשות מקומית צריכה לתת לתושבים שלה, ואני מרשה לכם גם לצטט אותי בעניין הזה.
<חוה קליין: אז אני אומר ברמה הפרקטית, שהרשויות המקומיות נעזרות לכל הדברים האלה, שהם כאילו אקסטרה, בחברות הכלכליות שלהן, ושם הם כן רוצים לראות רווח.
<חוה קליין: עדיין, זה יהיה רווחי גם במחירים הרבה יותר נמוכים.
<חוה קליין: בדקנו את זה גם מספרית.
<חוה קליין: אז מבחינתנו, אנחנו מוכנים להוביל את זה באמת, לא מבקשים רווח על זה, לא מבקשים כסף על זה בשום צורה.
יפעת שאשא ביטון: מי נרתם?
<חוה קליין: המכון לטובת הילד, אני והצוות שלי.
יפעת שאשא ביטון: לא, לא, מי נרתם היום?
יפעת שאשא ביטון: מה יש לנו בשטח?
<חוה קליין: יש לנו את עיריית באר שבע, יש לנו את עיריית רחובות.
יפעת שאשא ביטון: שהם הולכים להפעיל את זה?
יפעת שאשא ביטון: הם יודעים להגיד לנו אומדנים של סכומים וכאלה?
<חוה קליין: אני מאמינה שכן.
<חוה קליין: חוץ מהסכמה עקרונית שלהם להיכנס לפיילוט הזה ולהפעיל בקיץ הקרוב קייטנות באוגוסט לגילאים שאנחנו מדברים עליהם, חיכינו.
<חוה קליין: האמת שקיווינו שהם יגיעו לדיון היום וזאת הייתה מטרת הדיון, כדי שיגיעו ויגידו יותר נתונים.
<חוה קליין: הם לא הגיעו, אבל אני מבינה שיש כן הסכמה ואת ברכת הדרך ושיתוף פעולה מלא בעניין הזה.
<חוה קליין: אנחנו נצטרך את משרד החינוך איתנו, נצטרך - - -
יפעת שאשא ביטון: טוב, הסכמה וברכת הדרך לא עוזרים לנו.
יפעת שאשא ביטון: אני צריכה לדעת תכלס.
יפעת שאשא ביטון: אני צריכה לדעת אם הולכת להיות תכנית כזו, מה התכנית הזו, מה העלויות שלה באמת, ולא איזו שהיא פיקציה שבסוף אנחנו נגיע לקצה ועוד יאשימו אותנו שאנחנו מציעים תכניות יקרות.
יפעת שאשא ביטון: כי גם אם יוזילו את זה מ-3,000 שקלים ל-2,000 שקלים, זה גזל.
יפעת שאשא ביטון: זה גזל.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לכם.
<חוה קליין: כן, אנחנו מדברים על מקסימום – אני זוכרת שדיברנו על 800 שקלים.
<חוה קליין: בין 800 שקלים ל-900 שקלים, למען הזהירות אני אומר, אבל באזור הזה.
יפעת שאשא ביטון: לשבועיים?
<ליאל אבן-זהר: כדאי לדבר במחיר ליום.
יפעת שאשא ביטון: על שבועיים זה מטורף.
<ליאל אבן-זהר: ההבחנה הנכונה היא מחיר ליום.
<ליאל אבן-זהר: קייטנות היום עולות, כמו שאמרה חברת הכנסת שאשא ביטון, בערים הנמוכות ביותר כמו רמלה למשל, משהו כמו 65 שקלים ליום ובערים היקרות ביותר זה יכול להגיע גם למאה שקלים פלוס ליום.
<ליאל אבן-זהר: כדאי לדבר במחירים יומיים.
<טלי חן: אבל צריך לעשות הבחנה מה אורך היום - - -
יפעת שאשא ביטון: רק בבקשה שם לפרוטוקול ותפקיד.
<טלי חן: אני טלי חן, מעיריית תל אביב, מנהלת את תחום המועדוניות של גני הילדים, צהרונים.
<טלי חן: צריך לעשות הבחנה כשמדברים על הקייטנות על אורך היום.
<טלי חן: זה חשוב מאד, כי אם זו קייטנה עד ארבע אז זה סכום אחד ואם זה קייטנה עד השעה אחת, לא כולל ארוחת צהריים, זה עלויות אחרות.
<טלי חן: ולא תמיד בכל התשאולים האלה, מציינים - - -
יפעת שאשא ביטון: לוקחים בחשבון גם את הפרמטרים האלה.
<טלי חן: כן, בדיוק.
<ליאל אבן-זהר: תדברו אחיד עד ארבע, זה יהיה הכי נכון.
<ליאל אבן-זהר: רוב ההורים בישראל לא עובדים עד אחת.
<חוה קליין: בדיוק, צריכים את המסגרות עד ארבע, אין אפשרות אחרת.
<טלי חן: אוקיי, אני מסכימה.
יפעת שאשא ביטון: רגע, אם כבר עיריית תל אביב התחילה את דברה – בעיריית תל אביב יש מענים היום שהם מעבר לבית הספר של הקיץ, שהם נעשים בחסות העירייה, בחסות הרשות, או מענים באוגוסט שאפשר לדווח עליהם.
<טלי חן: אוקיי, אני נציגה של הגיל הרך, של גני הילדים.
<טלי חן: בתל אביב כל הצהרונים - וצהרונים בתל אביב נקראים מועדוניות גן - הם ממשיכים עד ה-11 באוגוסט, כולל, ברצף.
<טלי חן: הם עובדים לאורך כל השנה, בכל החופשות.
יפעת שאשא ביטון: זה על ידי הרשות?
<טלי חן: כן.
<טלי חן: יש בתל אביב 300 - - -
יפעת שאשא ביטון: רגע, אני רוצה לחדד כדי לדעת שאני לא טועה.
<טלי חן: אני מסבירה.
יפעת שאשא ביטון: לא, בשבילי, לאינפורמציה.
יפעת שאשא ביטון: את אומרת שהם ממשיכים עד ה-11 באוגוסט.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על גיל 3 ומעלה?
<טלי חן: כן, על גיל 3 עד גיל 6.
<טלי חן: טרום-טרום, טרום חובה וחובה.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, בסדר גמור.
יפעת שאשא ביטון: רציתי לראות שאנחנו לא מבלבלים עם גיל לידה עד גיל 3.
<טלי חן: והמסגרות האלה עובדות לאורך כל השנה, במשך כל השנה.
יפעת שאשא ביטון: ומרכיבות את הפעילות שלהם בעצם גם לשעות הבוקר.
<טלי חן: הם מתחילים בחופשות משמונה עד ארבע.
יפעת שאשא ביטון: מה העלויות שם?
<טלי חן: העלויות, אז צריך לעשות הבחנה.
<טלי חן: יש ילדים – אלה שנמצאים בצהרונים לאורך כל השנה – הם ממשיכים ביולי ובאוגוסט לשלם את אותו תשלום חודשי.
<טלי חן: צהרונים שהם עד השעה ארבע וחצי זה עולה 1,110 לחודש.
יפעת שאשא ביטון: וחופש הם ממשיכים לשלם, אפילו שזה כבר משמונה עד ארבע וחצי.
<טלי חן: בדיוק.
<טלי חן: וזה כך גם בכלל החופשות.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, סביר מאד.
<טלי חן: אבל ילדים שלא נמצאים כל השנה במערכת, זה על בסיס מקום פנוי.
<טלי חן: הם מצטרפים בחופשות, ואז לחופשת הקיץ, שזה שישה שבועות או חודש וחצי, זה שלושה תשלומים חודשיים בעצם.
<טלי חן: הם משלמים 3,300-3,400 שקלים לכל החודש וחצי.
<טלי חן: זה משמונה עד ארבע.
<טלי חן: זה כולל ארוחת צהריים ומכאן העלויות הגבוהות, אם זה נשמע גבוה.
<טלי חן: אבל יחסית - - -
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שאתם לוקחים בחשבון שילד שנמצא כל השנה, הוא מסבסד באיזה שהוא אופן גם את חופשת הקיץ, כי זה נשמע הגיוני – 1,100 שקלים.
<טלי חן: נכון.
<טלי חן: התשלום של - - -
<חוה קליין: זה לשבועיים.
יפעת שאשא ביטון: לא שבועיים.
<חוה קליין: לא, זה מתרחק לשתי קייטנות?
<טלי חן: לא, זה לחודש וחצי.
<ליאל אבן-זהר: לא, זה 1,100 שקלים לחודש ועוד 1,100 שקלים לשבועיים.
יפעת שאשא ביטון: אה, זה יוצא 2,200 שקלים לתקופה של חודש וחצי, תודה רבה על החידוד.
<טלי חן: כן, כן.
<ליאל אבן-זהר: וזה אכן זול יחסית.
<ליאל אבן-זהר: יחסית.
<טלי חן: יחסית זה מפוקח.
<טלי חן: גם כשמפעילים את זה המפעילים הפרטיים, זאת העלות.
<טלי חן: בתל אביב יש חלק מהצהרונים שמופעלים על ידי התאגיד העירוני – יובל חינוך, אלה נקראות המועדוניות העירוניות.
<טלי חן: כל השאר – שזה 310 כיתות לערך, זה על ידי גורמים חיצוניים, מפעילים חיצוניים, שזוכים במכרז, אבל הם מחויבים לאותם המחירים.
<טלי חן: בדרום העיר זה מסובסד.
<טלי חן: בדרום העיר המחיר הוא 830 שקלים.
<טלי חן: וזה מועדוניות עירוניות.
<טלי חן: גם הקייטנות, אז זה מסובסד ל-830 שקלים לחודש.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, תודה רבה טלי.
יפעת שאשא ביטון: משרד החינוך, יש כאן נציגים?
<מירי דבוש: אני מירי דבוש, אני נציגה של משרד החינוך.
<מירי דבוש: אני אחראית על תחום הקייטנות במשרד.
<מירי דבוש: אני מתחברת לדברייך פעמיים.
<מירי דבוש: פעם ראשונה, כדאי לכם לדעת את זה חוה גם אתם, כמחפשי כוח אדם, התפקיד שלנו במשרד החינוך הוא לאשר את התכנית הפדגוגית, כוח האדם בקייטנות.
<מירי דבוש: על פי החוק, כל פעילות מעל יומיים למעל 10 ילדים, מוגדרת בחוק בחופשות הלימודים קייטנה.
<מירי דבוש: ומכאן נובע ההכרח להוציא אישור פדגוגי.
<מירי דבוש: אם זו קייטנה עירונית-רשותית היא פטורה מרישוי עסקים, ואם היא קייטנה פרטית, היא מחויבת גם ברישוי עסקים.
<מירי דבוש: אז זה החוק.
<מירי דבוש: אנחנו מאשרים את האישור הפדגוגי לכל פעילות כזו, גם ביולי וגם באוגוסט ובכלל בכל חופשות הלימודים.
<מירי דבוש: אנחנו מעודדים ומדרבנים ושמחים על היזומה, שבעינינו היא מבורכת, לקיים פעילות באוגוסט.
<מירי דבוש: המקום שלנו לעזור הוא במתן אישורים.
<מירי דבוש: צריך רק לדייק ולומר שגם כוח האדם שלנו יוצא לחופשה ובעיקרון אנחנו מאשרים קייטנות של אוגוסט עד ה-15 ביולי.
<מירי דבוש: צריך גם את זה לדעת, כדי להיערך בהתאם, כדי שתקבלו מענה ולא חלילה פעילויות כאלה יתקיימו ללא אישור.
<מירי דבוש: בוודאי שאם נדרש, אנחנו נקצה כוח אדם במחוזות השונים בארץ, שיאשרו את הקייטנות גם מעבר לזה, אם תתקיים היוזמה הזו, כדי שבאמת יפעלו לפי החוק ובצורה מסודרת.
<מירי דבוש: הדבר השני, זה שבאמת בני נוער יכולים לעבוד.
<מירי דבוש: לפי החוק הם יכולים לעבוד 50% מכלל כוח האדם בקייטנות.
<מירי דבוש: ויש מפתח לזה בחוזר מנכ"ל קייטנות, בסדר?
<מירי דבוש: אז זה מאד קל.
<מירי דבוש: אני מוכנה כמובן לעזור ולתת לך את כל האינפורמציה במידת הצורך.
<חוה קליין: אם אני יכולה לנצל את זה ולשאול למה בעצם בית ספר של הקיץ, או בכלל תכניות משרד החינוך לא ממשיכות באופן אוטומטי?
<מירי דבוש: יש עניין תקצובי.
יפעת שאשא ביטון: את זה אפשר להמשיך ולשאול עד בלי סוף.
יפעת שאשא ביטון: למה זה רק א'-ב' ואחר כך למה זה רק עד סוף יולי ואחר כך למה זה רק עד אמצע אוגוסט ואחר כך זה יהיה גם עד אוגוסט.
יפעת שאשא ביטון: עזבי, אנחנו לא במקום של לשאול למה אתם לא ממשיכים את הפרויקט, כי זה עניין של תקציב ולא זימנו לצורך העניין את האנשים הרלבנטיים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נמצאים פה כדי לנסות לראות איך אפשר ביוזמות נוספות, את מה שאת מביאה - - -
<חוה קליין: בסדר, אין בעיה.
<חוה קליין: גם אם הגבייה היא עדיין גבייה במתכונת פרטית, יכול להיות שהיה יותר קל אם זה היה מובל על ידי משרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: אבל אז משרד החינוך צריך לקחת על זה אחריות ויש פה היבטים משפטיים, את בטח מכירה אותם הרבה יותר טוב ממני.
יפעת שאשא ביטון: אבל אני בכלל הייתי רוצה להעלות פה שאלה לסדר.
יפעת שאשא ביטון: אני אתן לך מיד ואם מישהו רוצה להצטרף לדיון, אז בשמחה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מנהלים דיון של חשיבה ולא בהכרח משהו שהוא מאד מאד פורמאלי.
יפעת שאשא ביטון: אני כל הזמן תוהה, גם אז כשדיברו על בית הספר של הקיץ, על המקום של החינוך הבלתי פורמאלי.
יפעת שאשא ביטון: כאילו, תמיד בתחושה שלי, במיוחד בחופשים, זה המקום שבו אנחנו יכולים להעצים את התחום הזה שקצת התדשדש לו, התערפל לו במהלך השנים.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שהיום ברשויות המקומיות, זה כבר מספר שנים, ממש בשנים האחרונות, נכנס הנושא של רכז יחידת נוער, שהוא בעצם מתוקצב על ידי המדינה, על ידי משרד החינוך והשאלה אם זה לא הזמן לחשוב.
יפעת שאשא ביטון: אז אולי זה לא יהיה בשנה הקרובה, אבל זאת הזדמנות מצוינת להתחיל שיח בעניין, לראות איך אנחנו מחיים את החינוך הבלתי פורמאלי ונעזרים בו כמערך יישובי בחופשים בכלל ובחודשי הקי בפרט.
<מירי דבוש: אז תדעי שיש איזו שהיא יוזמה שאני מכירה, של קייטנות דווקא ליותר גדולים, לבני נוער, שחלק מהזמן הם מתנדבים למען הקהילה וחלק מהזמן הם נהנים מפעילות הפגתית, כייפית, מהנה - - -
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת על איך להיעזר בהם ובחינוך הבלתי פורמאלי, לטובת השכבות הצעירות ואנחנו מרוויחים פעמיים.
יפעת שאשא ביטון: פעם אחת את בני הנוער יחד איתנו בפעילות כזאת, והפעם השנייה את המענים - - -
<מירי דבוש: ככה הם לא משתעממים.
יפעת שאשא ביטון: בדיוק, ואת המענים לשכבות הצעירות.
יפעת שאשא ביטון: והשאלה איך אפשר להחיות את זה.
<טלי חן: אני חושבת שהרעיון הזה באמת יפתור את הקשיים, כי בעצם מה שקורה, אני יכולה לתת לכם דוגמא.
<טלי חן: אם הקייטנות האלה יפעלו בתוך המרכזים הקהילתיים, אז זה יפתור את הקשיים של אין איפה לעשות את זה.
<טלי חן: כי בתל אביב למשל, כל הגנים צריכים לעבור שדרוגים.
<טלי חן: יש לנו את החלון מאד צר מ-13 באוגוסט עד סוף אוגוסט,
<טלי חן: לעשות את הדברים האלה.
<טלי חן: והרי אי אפשר להסתמך על כיתות בודדות שפנויות לצורך הזה.
<טלי חן: אם זה יקרה במרכזים הקהילתיים, זה יהיה מצוין לגייס אותם לדבר הזה, אבל אני חושבת שצריך להכניס פה גם את הטרום-טרום חובה, כי הטרום-טרום חובה הם כבר במערכת הגנית וחייבים להכניס אותם גם לחבילה הזאת.
יפעת שאשא ביטון: פה תרשי לי לחלוק.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שבכל המסגרות של עד גיל 6, הרשות המקומית יכולה להיכנס פנימה וליצור מערכים.
יפעת שאשא ביטון: אני מכירה יישובים, אפילו בואי נגיד בלמ"ס נמוך יותר שעושים את זה, שממשיכים בעצם שוב את שנת הלימודים, חלקם מתוקף אישור וחלקם לא, עד ה-31 ביולי, בהיערכות פנימית דרך הסייעות.
יפעת שאשא ביטון: הרי אנחנו יודעים שהסייעות מועסקות לא כמו הגננות.
יפעת שאשא ביטון: הן לא מסיימות את שנת הלימודים ב-30 ביוני, אלא הן מחויבות - - -
<טלי חן: לא, אבל הן רוצות.
יפעת שאשא ביטון: לא, הן משולמות על זה גם.
יפעת שאשא ביטון: הן מחויבות בעצם לעבודה גם בחודש יולי, אז במקום לשלוח אותן לסתום כל מיני חורים כמזכירות וכאלה, אפשר להיעזר בכוח האדם הזה, שממילא נמצא בגנים כל השנה ולתגבר אותו ולהמשיך קייטנה של הקיץ.
יפעת שאשא ביטון: אז לא בהכרח חייבת להיות גננת, אם יש אז מה טוב, אבל אני חושבת שצוות ה - - -
<מירי דבוש: את צריכה לדעת שלפי החוק, החוק מחייב שבגנים עירוניים, אנחנו קוראים לזה אשכול גנים, כל חמישה גנים מחויב שמנהלת האשכול תהיה גננת מוסמכת.
יפעת שאשא ביטון: נכון, אבל זה עדיין לא להשאיר גננת בכל גן שבוחר להמשיך.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, מה שאני מנסה לומר, יש לנו פה אלטרנטיבה שהיא ברת קיימה בכוח אדם שהוא נמצא כבר בתוך המערכת ואפילו משולם כבר על ידי המערכת.
יפעת שאשא ביטון: הוא משולם.
יפעת שאשא ביטון: אתם מוזמנים לבדוק אותי בחוקים.
יפעת שאשא ביטון: לא הגיע אלינו השלטון המקומי, נכון?
יפעת שאשא ביטון: ולכן זו גם אופציה לחשיבה יצירתית – איך אנחנו נעזרים בכוח האדם הזה, לטובת המערך העירוני, כי בסוף זה אינטרס של כל יישוב, של כל עיר, לתת מענים מהסוג הזה לאזרחים שלה ואפשר לעשות את זה.
יפעת שאשא ביטון: ליאל בבקשה.
<ליאל אבן-זהר: קודם כל אני מברכת אותך על הדיון הזה ואת חוה על העלאת הנושא.
<ליאל אבן-זהר: מה שאת שומעת פה היום, זה את הצורך שנובע משינוי שבוע העבודה בישראל.
<ליאל אבן-זהר: מה שלא היה נכון לפני 20-30 שנה, 40 שנה, כשהורינו היו קטנים, כשאנחנו היינו קטנים, השתנה היום.
<ליאל אבן-זהר: היום שבוע העבודה בישראל הוא כזה שלמרבית השכירים במשק אין את האפשרות לקחת את החופשות המאד ארוכות האלה, ולכן הלחץ הציבורי הזה גם על הקייטנות.
<ליאל אבן-זהר: אני רוצה להגיד שאני מדברת פה גם כמנכ"לית עמותת "כן", שמקדמת נשים בישראל, ואני רוצה להגיד לכם שאחת מהבעיות שלנו כנשים – אנחנו מכירות את זה תמיד – זה המרחב הדואלי בין עבודה – משפחה.
<ליאל אבן-זהר: זה גם בעיה של הורים - - -
יפעת שאשא ביטון: גם גברים היום.
<ליאל אבן-זהר: זה גם בעיה של גברים, זו בעיה של גברים בוודאי, זו בעיה של משפחות בוודאי, זה גם כמובן עוד איזה חסם שמעכב קצת יותר נשים.
<ליאל אבן-זהר: אני גם אדבר פה כיושבת ראש ועדת קידום מעמד הילד בראשון לציון, ואני רוצה לשקף רגע את הסיטואציה, כמו שאני שומעת אותה מהורים בעירנו וברחבי ישראל.
<ליאל אבן-זהר: קייטנות גני הילדים הם עקב האכילס של ישראל היום.
<ליאל אבן-זהר: כי הממשלה נתנה מענה לילדי כיתות א' עד ג' - - -
יפעת שאשא ביטון: א' עד ב'.
<ליאל אבן-זהר: דווקא בקדנציה הזאת, ויבורכו על כך, זה יוצא מהכלל וזה חשוב מאד וזה הסיר נטל מאד משמעותי מההורים.
<ליאל אבן-זהר: קייטנות גני הילדים הם עדיין נטל כלכלי מטורף על הורים.
<ליאל אבן-זהר: אמרתי קודם לתמי, משפחה ממוצעת עם שלושה ילדים צריכה להוציא מהכיס, בעיר ממוצעת בישראל, סדר גודל של 6,000-8,000 שקלים לחודש וחצי.
<ליאל אבן-זהר: מחירים שאנשים פשוט כורעים תחת הנטל.
<ליאל אבן-זהר: זה מתווסף למה שחוה מעלה פה, זאת אומרת שבאיזה שהוא שלב גם אין לך את האפשרות בכלל.
<ליאל אבן-זהר: זאת אומרת אפילו אם היית רוצה לרכוש את השירות, השירות הזה לא קיים אז מעבר לסוגיה של מה יכולה לעשות המדינה אל מול הרשויות המקומיות, אני רוצה להעיר חפה נקודה שאני בטוחה, חברת הכנסת שאשא ביטון שאת בטח מודעת לה ואני לא אחדש לך, אבל אני אגיד את זה פה לפרוטוקול.
<ליאל אבן-זהר: ערי ישראל, החברות הכלכליות שלהן, החברות העירוניות שלהן – מרוויחות כסף על הקייטנות.
<ליאל אבן-זהר: אין מה לעשות.
<ליאל אבן-זהר: זה המצב.
<ליאל אבן-זהר: השירות שלכאורה היה צריך להיות שירות שהוא שירות מלכ"רי, הוא שירות רווחי.
<ליאל אבן-זהר: והמשמעות של שירות רווחי היא שכולנו, תושבי ותושבות ישראל משלמים אותו.
<ליאל אבן-זהר: זה משהו שכנראה רק המחוקק יכול להתערב בו וזה בדיוק תפקידך את, כחברת כנסת.
<ליאל אבן-זהר: אז זו נקודה ראשונה ובעייתית שאותה רציתי להעלות פה על סדר היום.
<ליאל אבן-זהר: הנקודה השנייה שהיא בעייתית, מעבר לרווחים שעושות רשויות/המפעילים, שזה לגיטימי.
<ליאל אבן-זהר: אדם שהוא מפעיל פרטי, מותר לו לעשות רווח.
<ליאל אבן-זהר: הוא יזם פרטי.
<ליאל אבן-זהר: כשרשות פרטית נותנת את השירות ועושה את הרווח או חברה עירונית או כלכלית, אנחנו פה צריכים להרים גבה ולהגיד האם הדבר הזה מקובל עלינו כתושבי ישראל וכתושבי ערים בישראל.
<ליאל אבן-זהר: אז זו הנקודה הראשונה.
<ליאל אבן-זהר: הנקודה השנייה היא עצם העובדה שבתוך המרחב הזה של החופש הגדול, האחריות על גבי הילדים צריכה להיות אחריות קולקטיבית.
<ליאל אבן-זהר: עכשיו, את אמרת חינוך בלתי פורמאלי ואני מצטרפת אלך בשתי ידיים.
<ליאל אבן-זהר: בוודאי שלו היינו מחנכים את הנוער לקחת חלק בתוך הפעילויות האלה, גם היינו מאד מוזילים את ההוצאות ממילא וגם יוצרים נוער חיובי, פועל, פעיל, שעוזר לילדים.
<ליאל אבן-זהר: אי אפשר בגני הילדים לנסות לסמוך רק על נוער.
<ליאל אבן-זהר: צריך כמובן - - -
יפעת שאשא ביטון: לא, אני דיברתי על הגילאים היותר גדולים.
יפעת שאשא ביטון: דיברנו על כיתות א' ומעלה, לא על גני הילדים.
<ליאל אבן-זהר: א'-ב' בוודאי אפשר.
<ליאל אבן-זהר: גם בגני הילדים אפשר לחשוב על תגבור באמצעות שירות לאומי, באמצעות מד"בים או מדצ"ים בכירים.
יפעת שאשא ביטון: יש סייעות של הרשות, שכבר עובדות.
<ליאל אבן-זהר: גם סייעות של הרשות שעובדות שם, שהן בלאו הכי משולמות, כמו שאמרת, עד סוף יולי.
<ליאל אבן-זהר: היום כבר חלק מהן משולמות גם באוגוסט, כי יש היום את צו ההרחבה שמחייב.
יפעת שאשא ביטון: משולמות כל השנה.
<ליאל אבן-זהר: כן, משולמות כל השנה.
<ליאל אבן-זהר: בסדר, גם להן מגיע חופש, החופש לא צריך להיות כולו באותו זמן.
<ליאל אבן-זהר: אפשר לדרג את החופשים.
<ליאל אבן-זהר: גם ההורים מדרגים את החופשים.
<ליאל אבן-זהר: להורים אין ברירה, אז גם הם עושים את זה.
יפעת שאשא ביטון: לא, אבל אני ממסגרת את הדיון.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים בעצם על מענה בתחילת אוגוסט.
יפעת שאשא ביטון: אמרתי את זה גם בתחילת הדיון.
<ליאל אבן-זהר: על מענה אוגוסט באופן כללי.
יפעת שאשא ביטון: מענה בתחילת אוגוסט.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מדברים על השבועיים האחרונים.
יפעת שאשא ביטון: אמרתי, כולם צריכים גם לנשום קצת, בין אם זה העובדים, סייעות, מבוגרים וגם הילדים צריכים לנשום.
יפעת שאשא ביטון: בואו נגיד את זה באומץ.
יפעת שאשא ביטון: גם הם צריכים קצת - - -
<ליאל אבן-זהר: אז בשביל הדיון אני אומר שאנחנו מדברים על תחילת אוגוסט.
<ליאל אבן-זהר: אז בתחילת אוגוסט ברוב הערים בישראל, לא בכולן, זאת אומרת ברוב הערים בישראל יש מענים דרך הקייטנות והצהרונים בתחילת אוגוסט.
יפעת שאשא ביטון: אם היה לנו דו"ח של מרכז המחקר והמידע - - -
<ליאל אבן-זהר: אבל במחירים שהכיס קשה לו מאד לעמוד בהם, וזאת הסיבה שמרבית ההורים ממדרים את רגליהם מהמרחב הזה.
<חוה קליין: בואו נזכור גם ששנייה אחרי חופשת קיץ מגיעים החגים תמיד.
<חוה קליין: תמיד החופש – נשימה אחר כך כבר יש את סוכות, שזה חופש ארוך, יש את ראש השנה, יום כיפור.
יפעת שאשא ביטון: רוב המשפחות אבל גם נמצאות בדרך כלל בחופשים האלה עם הילדים.
<חוה קליין: זה בסדר, אבל זה זמן חופש שממילא נמצא שנייה אחרי החופש הגדול תמיד.
<חוה קליין: אז הזמן המשמעותי - - -
יפעת שאשא ביטון: לא משנה, מגיעה חופשת הקיץ - בואו לא נהיה גרידים – מגיעה חופשת קיץ לכולם.
יפעת שאשא ביטון: אנשים צריכים לנשום.
יפעת שאשא ביטון: אי אפשר לקחת את זה עד הסוף.
יפעת שאשא ביטון: זה סייעות, ואני מסכימה, ליאל, שצריכות את האוויר לנשימה ולגייס כוחות אחרי עבודה מאד מאומצת עם הקטנטנים שלנו, וזה הילדים שצריכים את החופשה וצריך לראות באמת איך אולי מרחיבים את המענה לתחילת אוגוסט.
יפעת שאשא ביטון: ליאל, אני לא חושבת שבמרבית הרשויות.
יפעת שאשא ביטון: אולי סביבכם, אבל אני ממש לא חושבת שבמרבית הרשויות יש מענים לתחילת אוגוסט, אלא אם כן זה מענים פרטיים שהולכים ומתרחבים.
<ליאל אבן-זהר: יש מענים נורא נורא יקרים.
<ליאל אבן-זהר: אני אחזור רגע על הנתונים, כי עשיתי בדיוק סקר נתונים לא מזמן, בגלל פניות ציבוריות רבות שאני מקבלת מהורים.
<ליאל אבן-זהר: הממוצע בישראל הוא 90 ומשהו שקלים ליום עד השעה ארבע.
<ליאל אבן-זהר: זה אומר – תעשו רגע את החשבון לבד – שאנחנו צריכים לממן חודש וחצי.
<ליאל אבן-זהר: אז המחיר של 3,400 שקלים, 3,500 שקלים, 4,000 שקלים, הם מחירים שגרתיים, מאד יקרים עבור רוב ההורים.
<ליאל אבן-זהר: לא צריך להסביר למה.
<ליאל אבן-זהר: זה בא בנוסף לכל יתר הפעילויות שאתה צריך לעשות בקיץ, בא בנוסף לזה שאתה צריך לקחת חופש בסוף אוגוסט, בא בנוסף לכל הפעילויות האחרות שאנחנו מממנים עבור ילדינו, ואני מדברת איתך על ילד אחד, או על שניים.
<ליאל אבן-זהר: תחשבי על משפחה עם שלושה ילדים וארבעה ילדים.
<ליאל אבן-זהר: לא צריך לספר.
<ליאל אבן-זהר: את היית שם.
<ליאל אבן-זהר: גם אני הייתי שם עם משפחות יותר מרובות ילדים.
<ליאל אבן-זהר: לכן אני חושבת שההיבט המרכזי פה הוא היבט כלכלי.
<ליאל אבן-זהר: זאת אומרת כשאנחנו בודקים את המענים, ושוב, אני מברכת על כל יוזמה שהיא יוזמה מלכ"רית, אבל ההיבט המרכזי הוא היבט כלכלי.
<ליאל אבן-זהר: אנחנו רואים כמעט אפס רישום לחודש אוגוסט, לא משום שהערים - וכל הערים הגדולות מציעות את האלטרנטיבה הזאת - - -
יפעת שאשא ביטון: הערים הגדולות.
<ליאל אבן-זהר: כמעט כל הגדולות.
<ליאל אבן-זהר: נגיד ככה - אם אנחנו נעשה את הסכימה -תבקשי ממרכז המחקר והמידע של הכנסת - אבל מרבית תושבי ישראל מקבלים תיאורטית את המענה הזה, הם לא יכולים להרשות את זה לעצמם אז הם עושים קומבינות.
<ליאל אבן-זהר: עכשיו, אנחנו כולנו מבינים שזאת הסיטואציה, אנחנו פשוט לא פותרים אותה.
<ליאל אבן-זהר: אז כפי שממשלת ישראל באומץ רב וכל הכבוד - וצריך לברך על כך גם את שר האוצר, את ראש הממשלה וגם את שר החינוך בנושא הזה - החליטו שצריך לעשות קייטנות בתי ספר של קיץ.
<ליאל אבן-זהר: אז צריך באומץ לב להסתכל על גני הילדים של גילאי 3 והלאה ולהגיד בלאו הכי אנחנו משלמים את הסייעות ובלאו הכי אנחנו משלמים גננות, ויש לנו חינוך א-פורמאלי שאפשר להיעזר בו, בדיוק כמו שאמרת, חברת הכנסת שאשא ביטון, ולהקל את הנטל הזה על ההורים, כי אנחנו מסתכלים על המרחב הכללי - - -
יפעת שאשא ביטון: ליאל, יש פתרון לזה.
יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לך למען הגילוי הנאות - - -
<ליאל אבן-זהר: סומכת עליך בנושא הזה.
יפעת שאשא ביטון: עשיתי את זה בעצמי כמה שנים בקריית שמונה.
יפעת שאשא ביטון: פשוט ביקשנו להאריך את שנת הלימודים בטופס מיוחד, משרד החינוך בטח יודע על מה אני מדברת בגני הילדים, עד ה-30 ביולי.
<ליאל אבן-זהר: אבל נותנים את זה בפריפריה, לא נותנים את זה במרכז הארץ.
יפעת שאשא ביטון: אבל צריך לראות איך מרחיבים את המענים האלה.
יפעת שאשא ביטון: זה לא שההורים לא שילמו כלום, ההורים שילמו, אם אני זוכרת זה משהו כמו 500 או 580 שקלים שזה מחיר סביר.
יפעת שאשא ביטון: יכול להיות שבמרכז זה יעלה טיפה פחות, כי גם במהלך השנה בפריפריה משלמים פחות על שנת לימודים מאשר במכרז.
<חוה קליין: במרכז זה יותר.
יפעת שאשא ביטון: כן, מה אמרתי – פחות?
יפעת שאשא ביטון: סליחה, טעות.
יפעת שאשא ביטון: במרכז זה יעלה יותר כי גם במהלך השנה המרכז משלם יותר מאשר הפריפריה, אבל זו איזו שהיא הסדרה שבשיח עם משרד החינוך אפשר לבנות אותה לפחות לחודש יולי.
<ליאל אבן-זהר: אז אני מקווה שמהוועדה הזאת תצא בשורה והנה אנחנו במקום הנכון.
יפעת שאשא ביטון: כן, והמענה הוא בעצם בעיקרו על ידי הסייעות, עם הקפדה על נושא של גננות לאשכולות גנים, שזה גננת שבעצם מוכנה להישאר.
יפעת שאשא ביטון: הרבה פעמים זה גננות של מיל"ת או יוח"א - שבמהלך השנה אתם מכירים הרי איך זה מחולק מבחינת התגמול - רוצות לעבוד גם את החודש הזה, כי זו הכנסה נוספת.
יפעת שאשא ביטון: ואני חושבת שזה פתרון שיכול להיות נכון אם לוקחים ומקדמים את זה.
יפעת שאשא ביטון: חבל לי שהשלטון המקומי לא כאן, כי יכול להיות שדרכו יכולנו לעשות את זה בצורה מסודרת או מאוגדת.
<ליאל אבן-זהר: אם מהוועדה הזאת תצא יוזמה של פנייה, כפי שאמרה חברת הכנסת שאשא ביטון, לשר החינוך, לכל רשות שתחפוץ בכך להארכת שנת הלימודים בחודש נוסף, זאת תהיה בשורה יוצאת מן הכלל לכל ההורים בישראל.
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל זה במתכונת שאני דיברתי עליה.
<ליאל אבן-זהר: כן.
יפעת שאשא ביטון: זה לא ששנת הלימודים הוארכה.
יפעת שאשא ביטון: זה לא שהשנה מסתיימת - - -
<ליאל אבן-זהר: כן, כן, פנייה רשותית למשרד החינוך עם תקציב משולם כלשהו על ידי ההורים, וכמובן זה יוזיל מאד את העלויות.
<ליאל אבן-זהר: ואני חושבת שיברכו על זה גם העיריות.
<ליאל אבן-זהר: אין לי ספק בכך שהם יברכו.
<חוה קליין: חלק מהיכולת להרים את כל מה שדיברנו עליו, גם לאוגוסט, הוא מזה שבדקנו מספרית שהכל ממומן על ידי ההורים.
<חוה קליין: לא מבקשים תקציב מאף אחד, לא מבקשים.
<חוה קליין: הדברים קיימים.
יפעת שאשא ביטון: על מה, על אוגוסט?
<חוה קליין: על אוגוסט אני מדברת.
<חוה קליין: כשאנחנו מדברים בערך על 800 שקלים - - -
יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים גם להסתכל על הדברים כמו שהם, כי אי אפשר לממן עד הסוף.
יפעת שאשא ביטון: אז גם אנחנו נרצה שיממנו את השעות של חמש ועד שמונה והרי אין לזה סוף הרי.
יפעת שאשא ביטון: איפה שהוא אנחנו צריכים לחתוך ולהגיד עד איפה לוקחים אחריות ואני מסכימה שהיום בתפיסה של היום, ועם בית הספר של הקיץ לצורך העניין, שמראה על איזה שהוא שינוי בגישה, לתת מענה עד סוף יולי בקונסטלציה שציינתי, שאגב, לא צריך יותר מאשר המימון של ההורים לתקופה הזו, כי הגננות כבר ממילא משולמות, עם המענה הזה-.
יפעת שאשא ביטון: לא הגננות, סליחה, הסייעות.