GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<בני סוויל: לא, גיור קטינים - הסיטואציה הזאת התחילה ובעיקר הייתה למאומצים.
<בני סוויל: הפונדקאות חדשה והעלייה היא חדשה.
<בני סוויל: זה מתחיל שם.
<בני סוויל: היסטורית, כן.
יפעת שאשא ביטון: אני מיד אסכם.
יפעת שאשא ביטון: שבת אלינו.
יפעת שאשא ביטון: אני מיד אסכם, אבל אני באמת רוצה לומר תודה לכל המשתתפים ועוד היו - - -
אלעזר שטרן: משפט אחד.
יפעת שאשא ביטון: אבל אחד.
יפעת שאשא ביטון: כי זהו, אנחנו אחרי הזמן.
<הרב ישראל וייס: הוא רוצה לחזור בו מהמילה שקרן.
<הרב ישראל וייס: תאפשרי לו.
יפעת שאשא ביטון: אם אתה מתלבט, עזוב.
אלעזר שטרן: לא, אני מתפלא על - - -
יפעת שאשא ביטון: לא, זהו, אנחנו סיימנו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כבר אחרי.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו עשר דקות אחרי סיום הדיון.
אלעזר שטרן: רגע, משפט אחד.
יפעת שאשא ביטון: קדימה, נו.
יפעת שאשא ביטון: משפט אחד.
אלעזר שטרן: אני רוצה להסביר.
אלעזר שטרן: ההתעקשות על הדברים האלה מוליכה לבסוף לזה שגדלים פה יותר ויותר ילדים בלי ברית מילה.
אלעזר שטרן: אם אנחנו פעם אמרנו שברית מילה הנה, אין בחוק, אז כולם עושים, אז כדאי שנדע – ואני מעיד מתוך מחלקות, מתוך גופים דתיים שאין לנו מושג כמה הורים או שיש להם ילד, או שלשכנים יש ילד שלא רצו לגייר והם רוצים להזדהות איתם, גם כשהם יכולים לעשות ברית מילה.
אלעזר שטרן: עוטפים את זה או בהזדהות, או בבריאות, או בכל מיני דברים.
אלעזר שטרן: הנזק של ההתנהגות הזאת חורג הרבה מעבר ל - - -
יפעת שאשא ביטון: כתבתי את זה.
יפעת שאשא ביטון: אמרת את זה בתחילת דברייך ואפילו ציינתי את זה.
אלעזר שטרן: את זה לא אמרתי.
אלעזר שטרן: שהוא חורג - - -
יפעת שאשא ביטון: דיברת על ההתבוללות.
אלעזר שטרן: אני לא אמרתי על ההתבוללות.
אלעזר שטרן: את לא מקשיבה.
<הרב ראם הכהן: הוא אמר משהו אחר.
יפעת שאשא ביטון: אני הבנתי עכשיו שאתה אומר על ברית המילה - - -
אלעזר שטרן: אני חושב שאת בלחץ.
אלעזר שטרן: סליחה, אני מצטער.
יפעת שאשא ביטון: לא, אני לא בלחץ.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת אלעזר שטרן, אתה דיברת על ההתבוללות כשהיית פה בתחילת הדברים.
אלעזר שטרן: אני לא מדבר על התבוללות.
יפעת שאשא ביטון: אתה מדבר עכשיו אל ברית המילה - - -
אלעזר שטרן: לא, אבל אני לא.
אלעזר שטרן: את לא שמעת - - -
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, נו.
יפעת שאשא ביטון: תסיים את הדברים ואני אחר כך אומר בסיכום, אז אתה תבין שאני הבנתי אותך טוב מאד.
אלעזר שטרן: אני רוצה להגיד שהנזק יש לו השפעות על התנהגות יהודית, מעבר להתבוללות, של הרבה אזרחים רגילים במדינת ישראל, שמסתכלים על זה - - -
אלעזר שטרן: וקצה נפשם לא בגיור, ביהדות.
יפעת שאשא ביטון: ביהדות, אני יודעת.
יפעת שאשא ביטון: אני הבנתי אותך טוב מאד.
יפעת שאשא ביטון: סמוך קצת על האינטליגנציה.
אלעזר שטרן: בואי, את זה לא אמרתי.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת לקחת מהפרט לכלל ונאמרו פה עוד דברים אגב שהרחיבו את זה.
אלעזר שטרן: אוקיי, אוקיי, שכחתי שאת מהצפון.
יפעת שאשא ביטון: יפה, רק על זה היה שווה שתחזור.
יפעת שאשא ביטון: אז באמת אני רוצה ראשית להודות לכל הנוכחים.
יפעת שאשא ביטון: דיון לא פשוט, מאד מאד מורכב, מאד אמוציונאלי, ובכל זאת הצלחנו לשמור ברובו על שפיות.
יפעת שאשא ביטון: אני מוכרחה לומר בפתח דברי, נכון, שאלתי שאלות קשות וזה לא בא מתוך מקום של כפירה.
יפעת שאשא ביטון: זה בא מתוך מקום של לנסות באמת להבין את האתגרים המאד מורכבים שאנחנו ניצבים מולם.
יפעת שאשא ביטון: אני מוכרחה לומר שאני נגד פתיחה של ערוץ חלופי, כי זה מה שבסופו של דבר מפלג את העם או עלול ליצור פה איזה שתי חברות, ואני חושבת שיהודי הוא יהודי הוא יהודי, ואנחנו צריכים לראות איך בתוך המסגרות הקיימות, עד כמה שאפשר אנחנו כן מוצאים את הגמישות וכן מוצאים את החמלה וכן מוצאים אוזן קשבת שתעזור למי שרוצה להיות חלק מאיתנו להיות חלק מאיתנו.
יפעת שאשא ביטון: אני בכלל לא חושבת שצריך לפרוץ את זה, אבל אני לא חושבת שכל מי שבא ואומר אני רוצה להיות יהודי אז הנה, בוא - למרות שבנטיית הלב שלי זה להושיט את היד - אלא באמת צריך לעשות איזו שהיא הסדרה של הנושא ולצד זה אסור לנו להיות במקום המאד מאד קשוח שבו אנחנו נמצאים היום, כי אז אנחנו שוב מדברים על שתי קצוות ואני חושבת שסיכמו את זה פה יפה בסוף.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כבר לא בתקופה של שחור ולבן, אנחנו בתקופה הרבה יותר מורכבת.
יפעת שאשא ביטון: יש עוד הרבה צבעים באמצע, צריך לקחת גם אותם בחשבון.
<דניאל יונס: שישה.
<קרן זילברמן: צריך שיהיו קריטריונים ישימים, זה הכל.
<קרן זילברמן: לא צריך לוותר על - - -, אבל הם בהחלט צריכים להיות תואמים לזמן.
יפעת שאשא ביטון: להיות מאפשרים ובהחלט ריאליים.
יפעת שאשא ביטון: וגם לא פוגעים באחרים, כי אמר את פה אלעזר, זה נאמר פה גם על ידי כמה אחרים.
יפעת שאשא ביטון: יוצא שבסוף בתחושה, מתוך הדרישות המאד מאד קשוחות של הרבנות, אז מי שלא נמצא בדרישות האלה והוא יהודי לחלוטין והוא גר פה והכל בסדר, מרגיש שרגע, מישהו מפקפק במידת היהדות שלו, וזה יכול ליצור אנטגוניזם, ואנחנו באמת מפסידים גם אחרים שהם יהודים בתוך החברה שלנו ויוצרים אנטגוניזם לממסד הדתי, שזה באמת לא מה שהייתי רוצה לראות כאן.
יפעת שאשא ביטון: דבר נוסף זה שאנחנו מפספסים בעצם הרצון שלנו לשמור על האדיקות ועל הדתיות ועל הערכים, אנחנו מפספסים, כי הרבה לא מסיימים את התהליך ויש התבוללות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מפספסים כי זה פוגע בעניין של ברית המילה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מפספסים כי זה מאלץ הרבה משפחות, שלא רצו לשקר והיו אנשים מאד ישרים וזה אגב לא רק בלהט"ב, אלא בכלל, מי שלא שומר שבת, אבל שומר שבת להגדרתו והוא צריך לשקר ולהגיד כן, אני שומר שבת, רק כדי שיחוסו.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת זה מעמיד אותנו באיזו שהיא בעייתיות מבחינת המוסריות החברתית והאישית שלנו, ואני חושבת שאם היינו יכולים לחסוך את זה גם מהמשפחות, אז מה טוב.
יפעת שאשא ביטון: אני לא מסכימה שאין פתרון בממסד הדתי.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שככל שאנחנו כן נציף את השיח וכן נשאל את השאלות הקשות וכן נתעמת, גם כשזה לא נעים אנחנו יכולים למצוא איזה שהוא ערוץ של גמישות ופתיחות כדי לשמר את הממסד הדתי, ואני חושבת שזה צריך להיות אינטרס של הרבנות, שחלקים יותר גדולים בעם יתחברו אליה.
יפעת שאשא ביטון: הלוואי שאת השיח שפגשנו כאן איתך, הרב ישראל וייס, היינו מוצאים גם בחוץ, גם מבחינת הנכונות שלך לסייע פה למקרה הפרטי וגם מבחינת העניין שאתה ככה העמדת בסדר היום וזה עניין האחים, שאנחנו יודעים היום שחיוב אחים ללמוד במסגרת דתית זה לא התורה מסיני ושאנחנו כן יכולים להתמודד עם זה ואני מזמינה אתכם גם במקרים חריגים שאתם פוגשים, לפנות אלינו ואנחנו נעשה את התיווך, כי אנחנו יודעים שבעניין הזה יש עם מי לדבר.
יפעת שאשא ביטון: ודבר אחרון, אני כן חושבת – וזה אולי לשיח אחר או לשיח שלכם ברמה המקצועית, ליצור מדרגים של מי שבעצם מגיע, תינוק בן יומו, ולד בן יומו, שמגיע למשפחה יהודית, שחיה כאן, שחיה את אורח החיים היהודי, אנחנו יכולים להתווכח עכשיו עד כמה הם אדוקים ועד כמה פחות, אבל הוא כאן והוא גדל בדיוק כמו שהוא היה גדל אילו הוא יצא מרחמה שלה, אל מול בעצם ילד שמגיע לצורך העניין בגיל מבוגר יותר וכבר חי אורח חיים אחר ואנחנו רוצים לחבר אותו ולהרגיל אותו באורח חיים חדש.
יפעת שאשא ביטון: הוא בא למשפחה יהודית, אל מול אחד שבכלל מגיע למשפחה שבה האמא לצורך העניין לא יהודיה והאבא כן, ופה שוב אנחנו נכנסים לשאלות הלכתיות שאני לא באה להתנצח עם ההלכה חלילה, אבל אני חושבת שיש פה מדרגים שונים ואי אפשר להתייחס לכל הקבוצות שאני אמרתי כקבוצה אחת, ואני אשמח מאד אם תהיה לפחות חשיבה בנושא.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נרוויח פה יותר יהודים, אנחנו נרוויח פה יותר לגיטימציה לצורך העניין לממסד הדתי ואני חושבת שזה יהיה מצב Win Win לכל מי שמעורב.
<מיכל מורגנבסר: לגמרי, נכון.
יפעת שאשא ביטון: ובאמירה הזו אני רוצה לסיים.
יפעת שאשא ביטון: אני באמת מודה לכולכם, וגם לך, הרב ישראל וייס.
יפעת שאשא ביטון: אתה עמדת פה ככה מול כל האש, כנציג הממסד ועשית את זה בצורה מאד מכובדת ואני מאד מעריכה.
<תמי ברנע: אני רוצה להוסיף משהו.
<תמי ברנע: הרבנות הראשית הוזמנה ולא הגיעו.
<תמי ברנע: כנ"ל משרד המשפטים.
<תמי ברנע: הוזמנו ולא הגיעו.
<תמי ברנע: וגם משרד הקליטה.
יפעת שאשא ביטון: אבל הרב הגיע כאן ועמד באמת בצורה מאד מכובדת ומכבדת - - -
<תמי ברנע: לא, אני רק מציינת, שיהיה ברור שהם הוזמנו.
יפעת שאשא ביטון: וצריך לציין את זה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו בעצם בדיון המשך בנושא פיקוח על עבודת הנוער בכלל ובחודשי הקיץ בפרט.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו קיימנו דיון ראשון שבו בעצם העלינו את הסוגיה.
יפעת שאשא ביטון: הרעיון הוא לאפשר לבני הנוער שלנו לעבוד ולממש את הזכות שלהם באמת לצאת ולעבוד, אבל מבלי שהם ייפגעו, כשהכוונה היא בעצם למזער את הניצול של בני הנוער וזה תלוי בחלקו הגדול גם בנו, ברשויות אכיפה.
יפעת שאשא ביטון: היכולת שלנו באמת לפקח, להיות נוכחים בשטח, לשלב ידיים כל הגורמים, מערכת החינוך ומשרד הכלכלה עם ההורים שאנחנו רואים בהם מרכיב מאד משמעותי, וכמובן גם התלמידים עצמם, שמאד חשוב לנו שהם יהיו מודעים לזכויות שלהם ובכך גם הם יוכלו לסייע במניעת הניצול.
יפעת שאשא ביטון: אני אקריא את סיכום הוועדה הקודמת, כדי שאנחנו נוכל להתקדם לשלביים היישומיים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו בעצם ביקשנו ממשרד הכלכלה להציג תכנית לפיקוח ואכיפה מוגברים לתקופת הקיץ, כשהרעיון הוא לנתב יותר פקחים לעניין עבודת הנוער.
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו נבחן היום איך זה מתקדם.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו פנינו למשרד הכלכלה לחשוב על תמריץ למעסיקים שמקפידים על העסקת בני נוער כדין בדמות תן תקן הוגנות.
יפעת שאשא ביטון: קראנו למשרד החינוך לפעול להנגשת מוקדי הפניות של מועצת התלמידים והנוער הארצית ושל תנועת הנוער העובד והלומד.
יפעת שאשא ביטון: הרעיון הוא באמת לראות איך משלבים ידיים גם בין שני הארגונים הללו ומנגישים את המידע גם לאנשי החינוך וגם לתלמידים.
יפעת שאשא ביטון: קראנו לפעול להגברת המודעות לזכויות בני נוער בעבודה גם בקרב ההורים.
יפעת שאשא ביטון: ביקשנו מהמרכז לשלטון מקומי שיבדוק את האפשרות לשלוח לכל בית אב שבו ילדים בגירים, דף מידע על זכויות בני הנוער בעבודה, אם זה בתשלום הארנונה או בכל דרך אחרת.
יפעת שאשא ביטון: אולי גם דרך מוסד חינוכי.
יפעת שאשא ביטון: צריך לחשוב ואני אשמח לשמוע איך זה מתקדם.
יפעת שאשא ביטון: ביקשנו ממשרד החינוך לבחון הקמת נציבות תלמידים בית ספרית לעניין זכויות בעבודה בבתי הספר התיכוניים.
יפעת שאשא ביטון: קראנו למרכז לשלטון מקומית לבחון אפשרות שהפקחים שלה בעצם ידווחו במידה והם מזהים ניצול, שהם יהיו יותר ערניים גם לנושא של עבודת הנוער ובעצם יהיו איזה שהוא צינור להעברת מידע ודיווח למשרד הכלכלה.
יפעת שאשא ביטון: ביקשנו ממרכז המחקר והמידע של הכנסת מסמך בנוגע לעבודת הנוער בכל ימות השנה ובקיץ ונתונים משווים בין התקופות.
יפעת שאשא ביטון: והנה אנחנו כאן, חודש אחרי, כפי שהתחייבנו, כדי לראות איך אנחנו בעצם מתקדמים בתהליך.
יפעת שאשא ביטון: את מה שהיה לפתחי, דיברנו על פלקט שבעצם אנחנו נפיץ בבתי הספר בשיתוף עם הנוער העובד והלומד ומועצת התלמידים, שעוד מעט יגיעו נציגים שלהם.
יפעת שאשא ביטון: נציג מועצת תלמידים הגיע, אהלן.
<תמי ברנע: גם אליאב בדרך.
יפעת שאשא ביטון: דיברתי עם אליאב.
יפעת שאשא ביטון: העניין הוא שלצערי הרב, למרות הכוונות הטובות, אסור לי להוציא מהקשר של הבוחר שום מימון עבור גופים אחרים, זה קצת בעיה, אבל אני כן בקשר עם משרד החינוך, כי על פי חוות הדעת של היועץ המשפטי אם משרד החינוך יפיץ את זה עם סמל רשמי של מדינת ישראל, אז הוא כן יש לו את הרשות לעשות.
יפעת שאשא ביטון: מדובר באמת בסכומים שהם ממש מזעריים, כך שאני מאמינה שלא תהיה בעיה, אבל תרומתי לא התקבלה בברכה, אז אני מתנצלת בעניין הזה.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אני קיבלתי מסמך מאד מפורט ומרשים, אני מוכרחה לומר, ממשרד החינוך לגבי השותפות שלו, מה שגם גרם לי לחשוב שהם בהחלט ישתפו פעולה גם בעניין הפלקט וההנגשה.
יפעת שאשא ביטון: נציג משרד החינוך נמצא כאן?
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, אני אשמח אם את רוצה לשמח.
<הדרה רוזנבלום: בוקר טוב.
<הדרה רוזנבלום: הדרה רוזנבלום ואנחנו נתראה גם ביום חמישי.
<הדרה רוזנבלום: שמי הדרה רוזנבלום ואני ממנהל חברה ונוער במשרד החינוך.
<הדרה רוזנבלום: אני אחראית על כל המנהיגות הצעירה של משרד החינוך, במיוחד מועצות התלמידים והנוער.
<הדרה רוזנבלום: ייאמר לזכות יושבת ראש הוועדה, אני באה לוועדה הזאת בערך כבר שמונה פעמים, כל פעם, אבל אצלך זה ממש רץ.
<הדרה רוזנבלום: תמיד היו מעקבים בעוד שנה, ופה זה הולך - - -
יפעת שאשא ביטון: אין זמן, אין זמן.
<הדרה רוזנבלום: טוב, בכל אופן אנחנו עשינו שולחן עגול וישבנו עם מספר גופים ובאמת הגענו לכמה החלטות.
<הדרה רוזנבלום: ראשית, ניתנה הוראה למחנכים, לכל העוסקים בנושא חינוך, להעלות את הנושא של זכויות הנוער בעבודה ובכלל הערך של העבודה, ואני מאמינה שיעשו את זה לפני פסח עוד.
<הדרה רוזנבלום: הרי אנחנו יודעים שכולם עובדים.
<הדרה רוזנבלום: לא כולם, אבל חלק גדול מהנוער עובד לא רק בחופש הגדול, אלא עובדים במהלך כל השנה והזכויות אכן נשחקות במהלך כל השנה.
<הדרה רוזנבלום: אני אפילו חושבת שבקיץ יש איזה חפיפה יותר גדולה למה שקורה במהלך השנה.
<הדרה רוזנבלום: בכל אופן, כן תהיה לזה מודעות.
<הדרה רוזנבלום: אנחנו יחד עם הנוער העובד, חברי המועצה נפגשו.
<הדרה רוזנבלום: אלף אנחנו ניתן פוש יותר רציני בעניין של חלוקת הפנקסים והחומרים לעניין של הפצת הזכויות.
<הדרה רוזנבלום: ביום חמישי הקרוב יש לנו פורום של יושבי ראש מועצות רשותיות ואנחנו בהחלט מתכוונים לתת לזה דגש והיבט ואנחנו מקווים אפילו לחתום איזו שהיא אמנה יחד איתך.
<הדרה רוזנבלום: אבל הרעיון העיקרי הוא שיושבי הראש של המועצות הרשותיות ייקחו את זה תחת חסותם כאיזה ועדה, לסייר בעיר, לראות מה קורה, להתריע, לספר, להסביר ובהחלט הסיפור הזה של למקד את הנושאים, כי בני נוער לא יפנו – מתוך הניסיון – בני נוער לא יפנו למעסיקים.
<הדרה רוזנבלום: אבל כשזה יהיה לבני נוער וזה יהיה דרך גוף מגשר, אנחנו מאמינים שזה יותר יעזור ויותר יקדם את הדברים, כי הרי כל אחד מפחד על מקום העבודה שלו ובמיוחד אנחנו יודעים את הבעיה בפריפריה, ששם באמת הביקוש הוא דל מאד.
<הדרה רוזנבלום: שלא לדבר על הדרום, שממש אני קיבלתי לפני שבוע איזה סיפור על ילד שעובד 8 שעות בחתונה והוא מקבל 80 שקלים.
<הדרה רוזנבלום: 10 שקלים לשעה, זאת אומרת זה פשוט - - -
יפעת שאשא ביטון: אתה מכיר את הסיפור?
<אילון גולדשטיין: אני מניח שאי אפשר פה להגיד שמות, אבל ברור ש - - -
יפעת שאשא ביטון: לא, אנחנו לא אומרים שמות ומקרים.
יפעת שאשא ביטון: רק לדעת שאתם מטפלים בזה - - -
<הדרה רוזנבלום: אני מדברת על העיקרון.
<הדרה רוזנבלום: אני מדברת על זה שחייבים להגיד להם – חברה, יש לכם כתובת.
<הדרה רוזנבלום: אפשר לעזור לכם.
<הדרה רוזנבלום: אנחנו ברוך השם לא במדינה של עבדים.
<הדרה רוזנבלום: ואמנם הוא אומר לי 80 שקלים זה גם נורא חשוב לי, אבל תכלס, הילד למחרת בא לבית הספר וכו'.
<הדר אליהו: הקושי שלהם שהם גם פוחדים להתלונן כדי שלא יפטרו אותם והיצע העבודה בעבור מאד מאד מאד מצומצם.
<הדר אליהו: אז זה באמת סוג של קונפליקט.
יפעת שאשא ביטון: בשביל זה אנחנו כאן, נכנסים לתמונה כדי לראות איך אנחנו יוצרים מעטפת.
יפעת שאשא ביטון: אני אגב שאלתי את השאלה רק מהמקום שיהיה ברור לכולנו, שבמקרים כאלה המעסיק צריך לדעת שאנחנו נטפל ובמלוא החומרה.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת זה המסר שחייב לרדת למטה, לרמת השטח.
<הדרה רוזנבלום: זה בדיוק.
<הדרה רוזנבלום: וזה המסר שאנחנו גם נותנים לבני הנוער, שיידעו שיש להם כתובת ושלא יפחדו לומר.
<הדרה רוזנבלום: עכשיו, אני לא בטוחה שזה לא יזיק באופן אישי, הרי אתה יכול לדעת שאנשים יתלוננו.
<הדרה רוזנבלום: היה לנו עוד איזה שהוא רעיון, כמו שיש את יום המעשים הטובים, אולי לעשות יום המעסיקים הטובים.
<הדרה רוזנבלום: כלומר, לנסות ובמקומות שבאמת אנחנו רואים שמקפידים על הנושא, שיש התייחסות לבני הנוער.
<הדרה רוזנבלום: בואו נטביע משהו וניתן איזו שהיא תעודה.
<הדרה רוזנבלום: כמו שיש תעודת כשרות - כאן עוסקים בדרך הוגנת עם העובדים - על כל מגוונם, אני לא צריכה דווקא בני נוער, כי מי שמנצל בני נוער לדעתי גם מנצל אחרים.
יפעת שאשא ביטון: מנצל את כולם.
<הדרה רוזנבלום: ואתה יכול לראות את זה בדרכים שונים.
<הדרה רוזנבלום: אם אנחנו מדברים על מועצות התלמידים והנוער, אז גם יש לנו את הפינה הזאת של 'סליחה באיזה זכות'.
<הדרה רוזנבלום: אנחנו שוב ניתן לזה הפצה יותר גדולה.
<הדרה רוזנבלום: האמת היא שמגיעים כל הזמן בסיפורים ובדברים ועכשיו גם ביקשתי מהם שהם ימקדו וינסו לראות איזה תופעות חוזרות על עצמן.
<הדרה רוזנבלום: אני יודעת שיש עוד ועדה ולקראת הוועדה הנוספת, אנחנו כבר נביא את זה בצורה מסודרת עם כל הדברים.
<הדרה רוזנבלום: בכל אופן, השר וכל מי שנוגע בעניין, רואים בזה חשיבות מאד מאד גבוהה ואנחנו ננסה לעזור כמה שאפשר.
יפעת שאשא ביטון: אני חייבת באמת לומר לזכות משרד החינוך והשר, ההתייחסות שקיבלתי היא מאד מאד מפורטת - - -
<הדרה רוזנבלום: גם בבית הספר וגם מחוצה לבית הספר.
יפעת שאשא ביטון: כן, כן, אני אוסיף פה דברים אפילו על מה שאת הצגת, שהוא חשוב כשלעצמו ומספיק משמעותי, אבל באמת ההתייחסות היא מאד פרקטית, ברמה של איך אנחנו הולכים לעשות את זה הלכה למעשה.
יפעת שאשא ביטון: ובאמת בנוסף לדברים שציינה כאן הדרה, הם מדברים גם על פעילות שמשולבת בשיעורי חינוך.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת יהיה גם שיח עם הילדים באופן כזה שיחדד את הזכויות שלהם.
יפעת שאשא ביטון: אני מניחה - - -
<הדרה רוזנבלום: מכיתה י'.
יפעת שאשא ביטון: כן, מכיתה י'.
יפעת שאשא ביטון: אני מניחה שבמהלך שיעורים כאלה ילדים מעלים סיטואציות וחושפים מקרים שבהם יש חשש לניצול או לפגיעה, והדברים בעצם מאפשרים אחר כך גם טיפול נקודתי בסוגיות שעולות ואני חושבת שיש לזה משמעות מאד גדולה.
<הדרה רוזנבלום: אנחנו גם הוצאנו עיתון שנקרא על סדר היום ואנחנו נחדש אותו שוב ונשלח אותו שוב להפצה לכל בתי הספר.
יפעת שאשא ביטון: עבודה כמובן עם ראשי הרשויות כפי שצוין כאן.
יפעת שאשא ביטון: דובר על סרטון וכאן אני מחברת את זה גם לנושא של הפלקט.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שילדים שבאים כל בוקר ובכניסה לכיתה רואים את הזכויות שלהם, עם מספר שאליו הם יכולים לפנות כבני נוער אל בני נוער במידה והם נוצלו, זה משהו שיכול מאד לעזור ולהיכנס למודעות של כולם.
יפעת שאשא ביטון: אז אני חושבת שהסרטון לצד זה יכול בהחלט להיות משמעותי.
<הדר אליהו: הפלקט מזמן שיעור חינוך סביבו.
<הדר אליהו: עצם זה ש - - -
יפעת שאשא ביטון: לגמרי, נכון.
<הדר אליהו: זה כבר מזמן שיעור חינוך.
יפעת שאשא ביטון: נכון, בסופו של דבר הכל פה קשור אחד בשני ואני חושבת שזה מוסיף נופך מאד משמעותי, שבסופו של דבר לא רק הילדים, אלא גם ההורים וגם אנשי החינוך וכולם יהיו מעורבים ויהיו מודעים וזה בעצם יעזור לנו לטפל בזה.
<הדרה רוזנבלום: וגם את התקשורת יכולים לגייס.
יפעת שאשא ביטון: כן, משימה כשלעצמה.
יפעת שאשא ביטון: מרכז שלטון מקומי, הדר.
יפעת שאשא ביטון: מהדרה להדר, בבקשה.
יפעת שאשא ביטון: בחודש אדר.
<הדר אליהו: כך, אני כבר הכנתי את טיוטת המכתב לראשי הרשויות, עם אמירה מאד ברורה על החשיבות של הנושא, בהמשך לוועדה הזו.
<הדר אליהו: יש סיבה אחת שאני עוד לא הפצתי אותו, כי אני הבנתי ממך, רק אני לא זוכרת את שמך.
<אילון גולדשטיין: אילון.
<הדר אליהו: אילון, שהחומר באתר עתיד להתעדכן.
<אילון גולדשטיין: התעדכן.
<הדר אליהו: התעדכן כבר.
<הדר אליהו: עכשיו מה שאני הייתי מבקשת - - -
יפעת שאשא ביטון: תודו שכייף לשמוע.
יפעת שאשא ביטון: הנה הם ישבו, הנה החומר התעדכן.
יפעת שאשא ביטון: כייף להתחיל ככה את הבוקר.
<אילון גולדשטיין: האתר החדש של משרד הכלכלה עלה לאוויר עם זכויות עובדים.
יפעת שאשא ביטון: צריך לציין.
<הדר אליהו: הבקשה שלי, אם אפשר לקבל את החומר בקובץ PDF, כי אני רוצה להנגיש אותו גם לראשי הרשויות, שלא יצטרכו, בלי הפנייה לאתר להוריד, שהכל יהיה בקבצים ממוחשבים, נקרא להם.
<הדר אליהו: לשלוח את זה לכל הלשכות, שהם יוכלו בצורה ממש מיידית להעביר את זה למנהלי אגפי החינוך ולאחרים.
<הדר אליהו: זה בהיבט הזה.
<הדר אליהו: אני אתן לך אחר כך כתובת מייל, אם תוכל לעזור לי, בסדר?
<הדר אליהו: עכשיו לעניין הפקחים של הרשויות.
<הדר אליהו: אני מניחה שקיבלת את המכתב מהמנכ"ל של מרכז השלטון המקומי.
<הדר אליהו: יש עם זה קושי אובייקטיבי מבחינת סך המשימות של אותם פקחים.
<הדר אליהו: זה אני מודה, אנחנו ממש עשינו עבודה בשטח יחד עם יוחאי, שהוא ראש מינהל ביטחון ובטיחות.
<הדר אליהו: אפילו נהלנו שיחה ככה עם כמה מנהלי, נקרא להם בטיחות וביטחון ברשויות המקומיות ויש עם זה קושי ממש אמיתי ככה להעמיס עוד משימות לתקנים שגם כך, ככל שאני מבינה, מאד מאד עמוסים.
<הדר אליהו: אז אני לא רוצה להבטיח משהו שאני אגיד אוקיי, הם יעשו ועל בסיס רצון טוב וזה לא יקרה באמת.
יפעת שאשא ביטון: אבל השאלה איך אנחנו חושבים יצירתית.
יפעת שאשא ביטון: הרעיון
יפעת שאשא ביטון: הוא לא לשלוח אותם במיוחד לשטח, אלא הם ממילא מסיירים ופוגשים בעצם בני נוער במקום התעסוקה שלהם.
יפעת שאשא ביטון: אני מניחה שדי קל לזהות מתי דברים חריגים, או אפילו פשוט לדווח למשרד הכלכלה על מקומות כאלה ואחרים שבהם יש בני נוער, שהם ייקחו את זה כחלק מהשיקולים בפיקוח הכולל שהם עושים.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת פשוט להאיר בזרקור.
יפעת שאשא ביטון: זאת אפשרות אחת.
יפעת שאשא ביטון: ואז זה לא מעמיס, זה תוך כדי תנועה של מה שהם ממילא מקיימים.
יפעת שאשא ביטון: דבר נוסף, יש את מחלקת רישוי, שאני יודעת שיש בעצם אנשים שאחראים על הרישוי ויורדים ומסיירים - - -
<הדר אליהו: יש פקחים ברשויות, אם זה פקחי רישוי, שילוט וטרינריה, כאלה ואחרים.
<הדר אליהו: מרביתם לא רלבנטיים.
<הדר אליהו: יש את פקחי ה - - -
יפעת שאשא ביטון: ואנחנו מדברים רק על חודשי הקיץ לצורך העניין, כשאנחנו מדברים על אכיפה מוגברת, כדי - - -
<הדר אליהו: ברור.
<הדר אליהו: אבל העניין הוא שגם אין להם את מתוקף מה הם באים ופונים אל אותו בעל עסק.
<הדר אליהו: לי יש מסעדה ועכשיו למה את בכלל מדברת איתי על הנושא הזה?
<הדר אליהו: ממש כך.
<הדר אליהו: מתוקף מה את פועלת?
<הדר אליהו: זו זכותי לפנות ולשאול.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, עניין של סמכות.
<הדר אליהו: זה משהו שהוא בעייתי.
<הדר אליהו: גם אם הרצון ישנו והוא ישנו, אין מתוקף מה לפעול.
<הדר אליהו: גם פקח של רישוי, יש לו את ההגדרות שניתנו לו על ידי המחוקק – מה מותר לו מה אסור לו לבדוק ובגינו לתת או לא לתת דו"ח או קנס לאותו בעל עסק.
<הדר אליהו: אז אני ממש ככה - - -
יפעת שאשא ביטון: שאלה.
<הדר אליהו: אוקיי?
<הדר אליהו: עכשיו, כל מה שאנחנו יכולים לעשות ברמת הדברור פנימה, נעשה.
<הדר אליהו: כמובן שבאותו שולחן עגול של משרד החינוך גם אני שותפה, וכל הסיפור של יום המעסיקים הטובים, אנחנו רוצים כמובן לחבר את זה ליחידות הנוער ברשויות המקומיות.
<הדרה רוזנבלום: לקדם את זה ביום אחד.
<הדר אליהו: לחבר את זה גם ברמה העירונית, אז אם יש יום המעסיקים הטובים ברשות מסוימת במעורבות של ראש הרשות, אחר כך נעבור ממש לרמה הארצית.
<הדרה רוזנבלום: זה בעיבוד.
<הדר אליהו: זה בעיבוד, ממש.
<הדר אליהו: אנחנו מאמינים, אני הנתון ששמעתי פה, ש-90% מבני הנוער לא מודעים לזכויות שלהם.
<הדר אליהו: זה ממש, אני הולכת עם זה כבר חודש.
יפעת שאשא ביטון: בגלל זה לקחנו את זה כמשימה, כי העלאת המודעות, אפילו בחצי, אם אנחנו נתקדם ל-50% או ל-60%, אז אנחנו נצליח למנוע או למזער לפחות את היקפי הניצול שקיימים היום, כי הרבה פעמים זה גם יכול להיות "בתום" לא מצד המעסיק, אלא מצד התלמיד.
יפעת שאשא ביטון: התלמיד מגיע, אומרים לו שמגיע לו כך וכך, הוא ממילא לא מכיר את הזכויות שלו, הוא זורם.
יפעת שאשא ביטון: הוא לא מרגיש, אין לו את האפשרות בכלל לשאול את השאלות ולכן העניין של המודעות הוא מאד חשוב.
יפעת שאשא ביטון: אגב, גם עניין המודעות של המעסיקים, אבל על זה תיכף אנחנו נדבר עם משרד הכלכלה.
יפעת שאשא ביטון: שאלה לפני שאנחנו עוברים למשרד הכלכלה.
יפעת שאשא ביטון: הנושא של הפצת הזכויות או ארנונה או מערכת חינוך, או שניהם.
יפעת שאשא ביטון: את זוכרת שדיברנו על זה?
<הדר אליהו: במכתב יש התייחסות.
<הדר אליהו: אנחנו בעצם מציעים להם כל מיני חלופות איך לפרסם את זה.
<הדר אליהו: ממש ככה.
יפעת שאשא ביטון: לא קיבלנו את המכתב, נכון?
<תמי ברנע: לא קיבלנו מכתב.
<הדר אליהו: לא, זה הטיוטא.
<הדר אליהו: אני חיכיתי שהחומר המעודכן - - -
<תמי ברנע: לא, את אומרת מכתב מיושב ראש השלטון המקומי?
<תמי ברנע: לא.
<הדר אליהו: זה בהתייחסות לסעיף 6, הסיפור של הפקחים.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, לא, אז לא.
יפעת שאשא ביטון: אז אני מסתכלת פה.
<הדר אליהו: אוקיי, אז תיכף אני אוציא את זה מהמייל.
יפעת שאשא ביטון: בסדר, אין שום בעיה.
יפעת שאשא ביטון: מה שחשוב זה באמת לראות איך אנחנו מעבירים את האינפורמציה, ותגידו אתם בסופו של דבר מה אנחנו מחליטים – ארנונה, בית ספר, או שניהם ביחד.
<הדר אליהו: אני לא חושבת שצריך.
<הדר אליהו: מה איכפת לנו שיהיה בשניהם.
יפעת שאשא ביטון: בשניהם, מצוין.
<הדר אליהו: המצב הוא כל כך קשה, אז מה איכפת לנו?
<הדרה רוזנבלום: בדיוק.
<הדר אליהו: אנחנו הרי נותנים פה בוסט.
יפעת שאשא ביטון: אני יותר מאשמח.
יפעת שאשא ביטון: מצוין, יופי.
יפעת שאשא ביטון: בשורה מצוינת.
<הדר אליהו: אנחנו נותנים כמה אופציות להעלות בפייסבוק, באתר, בארנונה.
<הדר אליהו: זה כתוב כאן כאופציות לראשי הערים וגם מצרפים את החומרים.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת הם מחליטים בסופו של דבר אם לעשות את זה, או שאנחנו- - -
<הדר אליהו: אנחנו מבקשים, אני אעשה פולו-אפ.
יפעת שאשא ביטון: פולו-אפ, מעולה.
יפעת שאשא ביטון: הצטרף אלינו חבר הכנסת אורי מקלב והצטרף אלינו ראש מועצת התלמידים.
יפעת שאשא ביטון: אתה יודע איזה כבוד זה שניכם ביחד?
יפעת שאשא ביטון: אליאב, בטיטו.
אורי מקלב: אני נספח לכבוד הזה.
אורי מקלב: השולחן שלהם.
יפעת שאשא ביטון: כשתרצה לדבר תגיד לי, או שאתה רוצה עכשיו?
אורי מקלב: משפט אחד, ברשותך.
אורי מקלב: רק בהמשך למה שדיברנו בישיבה הקודמת, אז נאה דורש ונאה מקיים.
אורי מקלב: את וודאי- - - מאחרים, אבל צריך בשים לב למשימות ולמטלות שיש לוועדה, הוועדה כתבה במכתב למשרד החינוך וגם קבעה בסוף ישיבתה הקודמת, שהיא תתכנס בעוד כחודש.
אורי מקלב: אני חושב שאפילו לא עבר חודש מאז הישיבה הקודמת - - -
<תמי ברנע: חודש ויומיים.
אורי מקלב: חודש ויומיים.
אורי מקלב: גם המכתב נכתב ב-א' - - -
<תמי ברנע: ב-25 בינואר.
אורי מקלב: אז לא עברנו חודש והנה כבר.
אורי מקלב: זה מראה באמת על רצינות בעבודה ועקביות בעבודה.
אורי מקלב: דיברנו ואני לא אאריך עוד פעם על מה שדיברנו, על החשיבות של העסקת בני נוער.
אורי מקלב: כמה דברים ערכיים יש, לא רק עבודה מול כסף.
אורי מקלב: אנחנו מסתכלים על עבודה של בני נוער הרבה יותר, זה לא מתחיל שם.
אורי מקלב: זה כבר התוצאה אולי, שצריך גם לשלם על מה שעובדים.
אורי מקלב: אבל אנחנו אומרים את זה כדרך, כחינוך.
אורי מקלב: כמובן לימוד זה דבר הכי חשוב, אבל כשיש חופשים, כשהאלטרנטיבה היא אחרת, אנחנו יודעים מה התוצאה ומה זה מונע.
אורי מקלב: ויחד עם זאת, ניצול אנחנו לא רואים גם לשלם שכר הוגן.
אורי מקלב: דווקא אנחנו רואים בתנאים את הדברים מסביב, חוץ מהתשלום.
אורי מקלב: בתשלום לפעמים אנחנו יכולים לעמוד בו, אבל כל התנאים מסביב – הסביבה השומרת וכו'.
אורי מקלב: במשפט אחד אמרתי בישיבה הקודמת ואני אומר את זה גם בישיבה הזו.
אורי מקלב: אומרים שכאן זה בניין זכוכית, רואים הכל, אבל יש כאן פערים מאד מאד גדולים.
אורי מקלב: כאן יושבים פה כולכם ואתם באמת, כמו שאני רואה, מתרשמים מדיון הוגן, דיון מקצועי ודיון ממוקד, רציני מאד.
אורי מקלב: אבל לפני כחודש היה כאן דיון במרחק של כמה עשרות מטרים מפה, באולם המליאה, בו הייתה התקפה רבתי על יושבת ראש הוועדה.
אורי מקלב: אני לא יודע אם אתם מודעים לה או לא מודעים לה.
אורי מקלב: זו הייתה התקפה רבתי עד מאוחר בלילה, על כך שההצעה להרחיב את האפשרות להעסקת בני נוער מבחינת הגיל היותר מוקדם, זה בעצם להכניס עוד בני נוער לעבדות, להתעמרות, להפקרה שלהם.
אורי מקלב: פשע בין לאומי, פשע באמת - - -
יפעת שאשא ביטון: פושעת אני.
אורי מקלב: והכל לרעת בני הנוער ולא חושבים למנוע.
אורי מקלב: אז רואים את הפערים.
אורי מקלב: הנה, מצד אחד הדיון הזה, אני רואה אותו ואני באמת ביקשתי את רשות הדיבור רק בשביל הסיפא של דברי, כתשובת המשקל למה שנאמר במליאה, בהתקפה רבתי הזאת, בלי ידע, בלי שום רקע ובלי לבדוק את הכוונות האמיתיות.