GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אילון גולדשטיין: אני רק אומר שאנחנו עובדים הרבה פעמים בשיתוף פעולה עם איגוד לשכות המסחר ונשיאות הארגונים העסקיים והחוברת הזאת תועבר גם אליהם לקראת הקיץ.
<אילון גולדשטיין: זאת אומרת יש המון קשר עם הארגונים העסקיים, והם - - -
יגאל גואטה: צריך לעשות משהו מאד ישיר, כמו שאמרה יושבת הראש מקודם, שאתם לדוגמא תפרסמו - - -
יפעת שאשא ביטון: יהיה דיוור ישיר.
יגאל גואטה: שתשלום המע"מ של החודש הזה או בתשלום הביטוח הלאומי, שיוסיפו להם.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת יגאל גואטה, אתה הצטרפת ואני מברכת על זה, כי הנוכחות שלך היא חשובה, אבל אחרי סדרה שלמה של דיונים שנגענו בזה.
יגאל גואטה: מה לעשות שלא הייתי חבר כנסת אז?
יגאל גואטה: אני ממש מצטער.
יפעת שאשא ביטון: כן, הטיימינג, אתה יודע.
יפעת שאשא ביטון: היית צריך להקדים, אבל אני מבינה לגמרי את מה שאתה אומר, כי זו סוגיה שכן נדונה כאן ואנחנו אפילו לקחנו עוד צעד קדימה ואמרנו שאנחנו נשקול לתת תו תקן של מעסיק שמעסיק בצורה הוגנת בני נוער, תו תקן חברתי, כדי שלמעסיקים תהיה גם איזו שהיא מוטיבציה באמת לשמור על הזכויות של בני הנוער, כי הם יידעו שמי שייכנס לבית העסק שלהם, יוכל לראות את זה.
יפעת שאשא ביטון: אז תיכף הם יפרטו על זה.
יפעת שאשא ביטון: שווה לחכות.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, אילון, משהו נוסף?
<שירה קוה: כן.
<שירה קוה: דיווחנו בישיבה הקודמת על הסקר שאנחנו עושים במקביל וקיבלנו גם – מי העביר לנו את הנתונים של הסקר - - -
יפעת שאשא ביטון: הנוער העובד והלומד.
<שירה קוה: נכון, והוספנו אותם לסקר שלנו.
<שירה קוה: כל מיני תובנות שבדקו ביחידת המחקר של לפ"מ.
<שירה קוה: התוצאות של הסקר יהיו בימים הקרובים ואז כמובן שאנחנו נשתמש גם בסקר למרות יח"צ והעלאת המודעות.
<שירה קוה: כמובן נשתף אתכם בתוצאות.
יפעת שאשא ביטון: כן, אנחנו נשמח.
יפעת שאשא ביטון: אני אשמח לקבל את זה ברגע שזה יוצא, ואם יהיה צורך, נקיים פה דיון כדי ללמוד ממנו.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה שירה ואילון.
יפעת שאשא ביטון: הדרה, משרד החינוך.
<הדרה רוזנבלום: אוקיי, אז קודם כל שיהיה רבעון מוצלח.
<הדרה רוזנבלום: איך קוראים לזה?
יפעת שאשא ביטון: מושב.
יפעת שאשא ביטון: הלוואי, אמן.
<הדרה רוזנבלום: כן, מושב.
<הדרה רוזנבלום: ובאמת הדר נתנה פוש בסיפור של המכתב שלה, וזה נפלא.
<הדרה רוזנבלום: אני רוצה לומר משהו באופן אישי.
<הדרה רוזנבלום: אני יושבת, אני חושבת, 10 שנים כל שנה בנושא הזה ופה פעם ראשונה-.
<הדרה רוזנבלום: בהתחלה כל הזמן דיברנו על זה.
<הדרה רוזנבלום: אנחנו התחלנו עוד כשהיו 6 מפקחים ארציים שלהם.
<הדרה רוזנבלום: אז כל הזמן דיברו על זה שצריך להכפיל, צריך להכפיל, והפעם באמת זו כבר קבוצה מכובדת.
<הדרה רוזנבלום: אני מוכרחה לומר שפעם ראשונה שבאמת יש משהו מעשי, משהו שמדליק את כולם ובאמת כל הכבוד.
<הדרה רוזנבלום: אני לא אספר על כל הצהרת הכוונות, אבל פה אנחנו ממש מרגישים, שלא לדבר על זה שבאמת כולם התגייסו.
<הדרה רוזנבלום: מנהלי מחלקות הנוער אצלנו אחראים כל קיץ על הנושא של ערי ילדים ונוער.
<הדרה רוזנבלום: אז ראשית, הכנסנו לכל החוברות שלהם והספרים שלהם וכל הדברים שלהם מידע וחומרים שהם צריכים להפיץ ולהוסיף בכל הנושא של זכויות הנוער העובד.
<הדרה רוזנבלום: דבר נוסף, לכל המרכזים החברתיים שלנו בקיץ, ואני מדברת על יותר מ-1,000 רכזים חברתיים, שיש להם בקיץ גם השתלמויות וגם הכשרות וכל מיני דברים מהסוג הזה.
<הדרה רוזנבלום: העברנו חומרים והעברנו דברים והעברנו הצעה להפעלה.
<הדרה רוזנבלום: עם מועצות התלמידים והנוער, את כיבדת אותנו השבוע בהשתתפותך בוועידה, אבל גם שמנו לכל המשתתפים בתיקים, ותיכף אלמוג תספר.
<הדרה רוזנבלום: לאלמוג יש היום בחינת בגרות במתמטיקה, ובכל אופן היא החליטה שהיא מגיעה, כי היא מוכרחה להביא את הדברים, כי יש פה התקדמות.
יפעת שאשא ביטון: היא באה לקבל מאיתנו ברכה באופן ישיר.
<הדרה רוזנבלום: תעודה.
<הדרה רוזנבלום: פתק מהוועדה.
יגאל גואטה: רגע, אנחנו יכולים גם לתת לך ציון?
<אלמוג בן משה: רצוי, רצוי.
<הדרה רוזנבלום: בכל אופן, באמת יש כאן תחושה שמשהו הולך לזוז.
<הדרה רוזנבלום: הפוסטרים, אני מאמינה שעד ה-5 ביוני יגיעו לכל מחלקות הנוער, מרכזי הנוער, מרכזי התעשייה, לא יודעת מה.
<הדרה רוזנבלום: אתה הזכרת משהו לגבי המעסיקים, אז אנחנו באמת בונים על סיירת, ואני בכוונה משאירה לאלמוג שהיא תספר על הסיפור הזה, אבל בהחלט יש איזו שהיא תחושה לגבי הקיץ הזה, שזה לא היה בקיצים הקודמים.
<הדרה רוזנבלום: אולי גם כי קצת הגיעו מים עד נפש ואולי גם מפני שיש תחושה שכל כך – סליחה על הביטוי – מסדרים את הילדים – אז כולם החליטו לחבור ביחד ולפחות שבמחלקה הזאת תהיה לנו פחות רעה חולה אחת בארץ.
<הדרה רוזנבלום: בקיצור, מאד מאד משמעותי ופה אני גם רוצה להגיד תודה לחברה מהנוער העובד.
<הדרה רוזנבלום: הסיפור הזה של שיתופי הפעולה הוא סופר חשוב.
<הדרה רוזנבלום: אין פה שום עניין של אגו, יש פה טובת הילדים, הצלחת הסיפור.
<הדרה רוזנבלום: אני גם נפגשת עם ארגון בטרם – וגם שהם יחזרו הביתה בשלום.
יפעת שאשא ביטון: חשוב לציין שארגון בטרם שותף למהלך והוא עוסק בעצם בכל הצד של הבטיחות בעבודה של בני הנוער.
יפעת שאשא ביטון: הם פשוט כרגע לא נמצאים, אבל הם לחלוטין חלק מהמיזם הזה.
יפעת שאשא ביטון: אלמוג, בבקשה.
<אלמוג בן משה: טוב, ככה, אז באמת המועצות עבדו השנה על הנושא הזה בכל הכוח.
<אלמוג בן משה: כמה דברים שקרו כבר ממש עכשיו: קודם כל אתמול 'סליחה באיזו זכות' – הפרויקט שלנו שבעצם עסק עד אתמול בזכויות התלמידים, גם בנושא של העלאת המודעות באמצעות הרשתות החברתיות וגם בנושא של אכיפה ומתן מענה, מוקד פניות בווטסאפ, בפייסבוק, בעצם התרחב אתמול גם לזכויות נוער בעבודה.
<אלמוג בן משה: אתמול הייתה הזכות הראשונה, כבר התחילו לפנות אלינו בנושא.
<אלמוג בן משה: זה כמובן נעשה אחרי שיתוף פעולה עם הנוער העובד והלומד, אחרי שהוועדה האתית משפטית במועצה עברה הכשרה בנושא.
<אלמוג בן משה: דבר נוסף, יש לנו במועצה מין ניו-אתר כזה, שמגיע לכל מי שאחראי על כל הנושא של זכויות בני נוער בתוך המועצות הרשותיות.
<אלמוג בן משה: קוראים לי קוראים לי אתי - - -
<הדרה רוזנבלום: אתי מהמילה אתיקה.
<אלמוג בן משה: מהמילה אתיקה, כן.
<אלמוג בן משה: קוראים לי אתי, ובעצם גם שם אנחנו שמים דגש מאד מאד גדול - החודש ובחודש הבא, עד סוף הקיץ בעצם, על כל הנושא של זכויות בני נוער עובד.
<אלמוג בן משה: ועוד משהו שלדעתי הוא הכי הכי מרגש, כל הנושא של סיירות בני הנוער.
יפעת שאשא ביטון: אין ספק שזה מרגש.
<אלמוג בן משה: חכי, את עוד לא יודעת.
<אלמוג בן משה: אתמול נסגרה ההרשמה.
<אלמוג בן משה: הגענו ל-56 רשויות שנרשמו - - -
יפעת שאשא ביטון: מדהים.
<אלמוג בן משה: מקריית שמונה עד מצפה רמון, ערים בדואיות, ערביות, דרוזיות – הכל.
<אלמוג בן משה: ממש.
<אלמוג בן משה: חיפה, תל אביב, ירושלים, ערים גדולות, ערים קטנות.
<אלמוג בן משה: מדהים.
<אלמוג בן משה: היענות מטורפת.
<אלמוג בן משה: ובעצם עכשיו אנחנו מתחילים להפוך את זה להיות בפועל.
<אלמוג בן משה: עכשיו אנחנו מרכזים את השמות של חברי הסיירות, קובעים תאריך להכשרה וזה כבר הולך לצאת לפועל.
יפעת שאשא ביטון: כשהתפקיד של סיירות הנוער זה בעצם שבני הנוער עצמם יסיירו בקרב עסקים שמעסיקים בני נוער, מתוך איזו שהיא גישה שלבן נוער או לבת נוער הרבה יותר קל לגשת ולדבר עם קבוצת השווים שלהם והם יעשו את העבודה.
יפעת שאשא ביטון: זה נוער למען נוער בצורה הכי טהורה.
<הדרה רוזנבלום: כמו תעודת כשרות, יהיה תעודת עסק עובד.
<אלמוג בן משה: בתי עסק שבע
<אלמוג בן משה: צם בני הנוער מגלים שפגעו בנוער או עברו על - - -
יגאל גואטה: נותנים איזו תעודה שמזהה אותם?
<אלמוג בן משה: כמובן, כמובן.
יגאל גואטה: יפה מאד.
<אלמוג בן משה: אז הם בעצם ידווחו למשרד הכלכלה, ובתי עסק שבאמת שומרים על הזכויות, יצויינו לשבח, תעודת כשרות וכל מה שבעצם נלווה.
יפעת שאשא ביטון: יש לזה אפילו יותר משמעות מהפיקוח עצמו, של מי שבא ומפקח ואינסטנציות והכל.
יפעת שאשא ביטון: יש פה משהו חברתי, אמיתי.
יפעת שאשא ביטון: אי אפשר שלא להתגייס, אחרי שנכנסת אליך סיירת נוער, שבאה לבדוק שהילדים באמת מקבלים את הזכויות שמגיעות להם, שבית העסק מתנהל בצורה הוגנת, ואני חושבת שזה יעשה את שלו בשטח.
יפעת שאשא ביטון: יישר כוח ענק.
יפעת שאשא ביטון: זה באמת מרגש ואני באמת לא ידעתי כלום.
יפעת שאשא ביטון: אני ידעתי שזה יצא וכשקראתי רק את הכרזה, את הקול הקורא שהזמין את הילדים לבוא ולהצטרף, אז כבר התרגשתי ועכשיו כשאת אומרת לי שיש 56 רשויות, אז בכלל וואו.
יפעת שאשא ביטון: ואני מקווה שזה ילך וידביק גם את האחרות שטרם הצטרפו ויישר כוח ענק, גם לך וגם לכל החברים ששותפים.
יפעת שאשא ביטון: אליאב, שליווה אותנו פה ולא נמצא ובאמת כל הכבוד.
<אלמוג בן משה: כולם בבגרות.
יפעת שאשא ביטון: ואני מאחלת להם מפה הצלחה רבה.
יפעת שאשא ביטון: מחזקת אותם.
יפעת שאשא ביטון: יופי, תודה רבה אלמוג, ואם את צריכה לצאת כדי להספיק, אז בשמחה.
<אלמוג בן משה: לא, יש עוד זמן.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, הנוער העובד והלומד.
יפעת שאשא ביטון: מי מכם?
יפעת שאשא ביטון: אורי?
<אורי מתוקי: שרית תיתן לנו סקירה ואני אוסיף בסוף.
<שרית אולשביץ: אני אתחיל מלהגיד שעכשיו באמת זאת העונה.
<שרית אולשביץ: אנחנו נכנסים לבתי הספר.
<שרית אולשביץ: עכשיו כל בית ספר ש - - -
יפעת שאשא ביטון: זה המאני טיים.
<שרית אולשביץ: האמת היא שבאמת לקראת הקיץ, אז כל בית ספר שמוכן להכניס אותנו להרצאות, אז אנחנו נכנסים.
<שרית אולשביץ: אנחנו מגיעים למאות הרצאות, גם בבתי ספר, גם בארגוני נוער, בתנועות נוער.
<שרית אולשביץ: בעצם כל מי שמוכן לפתוח את דלתותיו אז אנחנו מגיעים עם מצגת ממוחשבת ועכשיו זה מרכז הפעילות שלנו.
<שרית אולשביץ: חוץ מזה הזמינו אותנו ל-16 ירידי תעסוקה, שאנחנו משתתפים בהם, פותחים דוכן, מעבירים את חומרי ההסברה, עושים פעילות הכשרה בירידי התעסוקה.
<שרית אולשביץ: זאת אומרת שבני נוער שבאים למצוא עבודה, על הדרך גם יעברו 20 דקות או חצי שעה של הכשרה ויקבלו איזה שהוא אישור, איזה שהוא דף עם זכויות.
<שרית אולשביץ: העברנו לוועדה האתית משפטית הכשרה, שאחרי זה הם הלכו והעבירו את זה הלאה למועצות תלמידים.
<שרית אולשביץ: העברנו את כל חומרי ההסברה ואני יודעת שהם חולקו.
<שרית אולשביץ: מבחינת הקשר שלנו עם משרד הכלכלה, אנחנו ממשיכים להעביר בצורה רציפה, כל פעם שיש לנו איזה שהוא תיק או איזה שהוא מעסיק שאנחנו יודעים שהוא מעסיק שיש עליו פניות חוזרות ונשנות, אז אנחנו מעבירים את המידע גם למשרד הכלכלה, שאני יודעת שהם עושים עבודה רצינית ומהגזרה שלהם נותנים את הסנקציות הפליליות.
יפעת שאשא ביטון: הקו החם שלכם מפורסם?
יפעת שאשא ביטון: הוא נכנס לתוך הפוסטרים ולתוך חומרי ההסברה?
יפעת שאשא ביטון: יש את 'סליחה באיזו זכות' וגם את הקו החם של הנוער העובד והלומד, נכון?
<שרית אולשביץ: כן, ברור, ברור.
<אורי מתוקי: אני אוסיף שתי מילים.
<אורי מתוקי: אז קודם כל באמת מורגש שיש היערכות יותר נרחבת.
<אורי מתוקי: אנחנו גם נערכים ליותר פניות, מתוך הנחה שעוד הסברה תיצור - - -
יפעת שאשא ביטון: ככל שיודעים יותר, נכון.
<אורי מתוקי: הפניות מגיעות, אגב, בדרך כלל בסוף הקיץ.
<אורי מתוקי: זאת אומרת אחרי שעובדים, באזור ספטמבר, כשאמורה להיכנס המשכורת, שם מתחילות הבעיות.
<אורי מתוקי: אנחנו כמובן גם נמשיך את ההסתובבות שלנו.
<אורי מתוקי: אנחנו נשמח מאד להעמיד לרשות כל סיירת כזאת שתפעל, סיוע, בן אדם שיוכל לסייע ולעזור בלהבין בדיוק את הדקויות.
<אורי מתוקי: יש לי נקודה נוספת שחשוב להגיד.
<אורי מתוקי: זאת אומרת בסופו של דבר פרסום, יחסי ציבור ודברים כאלה הם מאד מאד חשובים מבחינת הצפת העניין.
<אורי מתוקי: אחד הדברים הכי חשובים שאנחנו ראינו זה הצלחות.
<אורי מתוקי: אז כל ילד שמקבל כסף אנחנו מפרסמים את זה, אבל אנחנו הולכים במסלול משפטי, זה מסלול שלוקח זמן.
<אורי מתוקי: אני מבקש, אם זה אפשרי, אני לא מכיר את החוקים מה מותר ואסור, אבל משרד הכלכלה און ליין יוכל להגיד עסק כזה או אחר נקנס, או להיפך.
<אורי מתוקי: ראינו שדברים חיוביים זה מעודד אנשים תוך כדי ואת בני הנוער להבין רגע, אם הוא קיבל, אולי גם לי מגיע וכן הלאה.
יפעת שאשא ביטון: זה מפורסם, נכון אילון?
יפעת שאשא ביטון: הבנתי שבדרך כלל זה עולה ברצינות.
<אילון גולדשטיין: כן, - - - מפורסמים באתר.
<אילון גולדשטיין: לא על כל עיצום כספי יוצאת הודעה לתקשורת.
<אילון גולדשטיין: זה לא ברמה כזאת.
יפעת שאשא ביטון: אז בוא ננסה שעיצומים כספיים על עבודת בני נוער כן ייצאו, כדי שזה יהיה חלק מהעלאת המודעות.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהתקשורת תאהב את זה.
יפעת שאשא ביטון: אם אתה מדבר על לגייס את התקשורת בעצם לעזור לנו בפרסום הזכויות וזה שאנחנו פועלים, מאד יכול להיות שזה יסייע.
<אילון גולדשטיין: אז חלק מההודעות עכשיו שאתם תראו בעיתון, ילוו בנתונים על עיצומים כספיים בנושא הזה.
<אילון גולדשטיין: אני אבדוק את האפשרות של להוציא יותר הודעות.
<אילון גולדשטיין: שוב, להוציא הודעה על הכל, זה 270 הודעות בשנה.
<אילון גולדשטיין: כאילו, זה קצת להציף יותר מדי.
<אילון גולדשטיין: המטרה היא באופן כללי לבחור תיקי דגל, דברים שהם יותר משמעותיים ואיתם כן לצאת.
<אורי מתוקי: תודה.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה גם לכם, באמת.
יפעת שאשא ביטון: אתם נכנסתם אחרי הפתיחה שלי, אז אני באמת שיבחתי את שיתוף הפעולה של כולם, שזה לא מובן מאליו ויש לכם חלק מאד משמעותי בזה.
יפעת שאשא ביטון: רויטל שמר, בבקשה ואחר כך עיר ללא אלימות.
<רויטל שמר: קודם כל אנחנו מרגישים גם כן את ההיערכות הזאת שנמצאת גם בבתי הספר.
<רויטל שמר: יש אדים לזה.
<רויטל שמר: פחות מורגשת ההיערכות מול ארגוני מעסיקים, אולי בגלל שזה לא מגיע לעיתונות.
<רויטל שמר: שם צריך לתת איזה שהוא מאמץ שיהיה דומה – אולי לא באמצעים שלו – אבל ברמת האינטנסיביות שלו מול מעסיקים.
<רויטל שמר: ארגונים מקצועיים יכולים להיעזר בזה ולקדם את האכיפה.
<רויטל שמר: גם האכיפה הפלילית, נראה לי שזה לא היה מספיק בשנים הקודמות ואם יש עכשיו סיירת נוער, אז אפשר להרים את זה יותר.
<רויטל שמר: אני רוצה לחבר את הנושא הזה לנושא אחר שהתעסקנו בו לא מזמן, זה המסיבות אפטר פרטי וכו', שם בני הנוער מועסקים במקומות ובנושאים שהם על גבול הפלילי, אפילו לא רך.
<רויטל שמר: אז יש פה הזדמנות גם בממשק הזה, ליצור גם אכיפה וגם אולי סיירות ההורים.
<רויטל שמר: סיירות הנוער, סליחה.
<רויטל שמר: אולי צריך גם סיירות הורים וההורים לא יישמעו כמו הנוער.
<רויטל שמר: ולייצר מצב שבו מונעים שימוש בבני הנוער כאמרגנים כדי להביא את המסיבות האלה, לפעמים אפילו גם בלי שכר.
<רויטל שמר: זאת אומרת לא רק בלי תנאים, אלא גם זה צינור הניצול של הנוער.
יפעת שאשא ביטון: מצ'פרים אותם או בכניסה חינם או באיזה משהו אזוטרי כזה.
<רויטל שמר: נכון, כדי שהם יביאו את המסיבה שבעצם אנחנו מייצרים פה איזה שהוא פתח גם לעשייה אחרת, פלילית, פחות מוצלחת.
<רויטל שמר: אז יכול להיות שהכניסה של בני נוער ליותר מקומות, תסייע באופן כללי באכיפה ובנושאים אחרים של חינוך, וזה ממשק שיכול לעזור.
יפעת שאשא ביטון: זו באמת סוגיה ויכול להיות שאנחנו נפרק אותה בנפרד, כי גם הרבה פעמים קשה לאתר אותם.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת את מגיעה למסיבת נוער שכביכול יש בה מפיק פורמאלי ואת לא תמיד נחשפת למפיקים, לשוליות שאספו אותם בכיתה, בעיר, בכל מיני מקומות שככה הם נגישים להם ויכול להיות שנצטרך לקיים גם על זה דיון וגם לראות מה קורה במסיבות הנוער האלה, בסופו של דבר, כי הן מוגדרות נוער ואמורות גם למלא את יעודן כמסיבות נוער, ולפעמים יש שם כל מיני חריקות.
יפעת שאשא ביטון: נושא שבהחלט שווה אולי אפילו לדון בו בפני עצמו, אנחנו נרשום את זה.
<הדרה רוזנבלום: אנחנו במנהל חברה ונוער עשינו בשנתיים האחרונות – השנה לא נעשה את זה – 'יורדים בטוח לאילת', ואנחנו יצאנו באוטובוסים בלילה, שיצאו בשתים עשרה מתל אביב, חיפה, ירושלים ושוחחנו עם נוער שירדנו איתו לאילת.
<הדרה רוזנבלום: זה היה אירוע מתאים, זה היה בערך 300 אוטובוסים בשבוע.
<הדרה רוזנבלום: יצאנו בחמישי ובמוצאי שבת.
<הדרה רוזנבלום: זה היה פשוט מקסים.
<הדרה רוזנבלום: אבל, כשאתה מגיע לאילת אתה פשוט מתחלחל, כי אתה רואה - - -
יפעת שאשא ביטון: את מה שקורה שם.
<הדרה רוזנבלום: בארבע בבוקר ילדות בכיתה ח' לדעתי, חצי לבושות ומביאות לך כרטיסים לאיפה לשכור חדר ואיפה יש מסיבה ואיפה אפשר לאכול, ובאיזה חוף להיכנס כך וכך.
<הדרה רוזנבלום: אנחנו עמדנו הכי מזועזעים ממה שיכול להיות ואין אכיפה, אין משטרה, אין סדרנים, אין כלום.
יפעת שאשא ביטון: בטוח היה רק באוטובוס עד שהגיעו לאילת.
<הדרה רוזנבלום: עד שאנחנו ישבנו ושוחחנו איתם על הסוגיה.
יפעת שאשא ביטון: עיר ללא אלימות.
יפעת שאשא ביטון: גונן, בבקשה.
<גונן ירום: כן, אנחנו נמצאים עכשיו בתקופה שכל הרשויות שלנו בעצם נערכות לקיץ.
<גונן ירום: בעצם הסוגיה של תעסוקת בני נוער – אני חייב להגיד – היא לא הסוגיה המרכזית בתחום של עיר ללא אלימות, אבל במסגרת ההיערכות לקיץ שאנחנו עושים, אולי אני אגיד בעצם מה עיר ללא אלימות בכלל עושה בתחום החינוך הבלתי פורמאלי, או הפנאי, שלשם בעצם הנושא הזה נכנס.
<גונן ירום: אנחנו בעצם מספקים לבני הנוער ביחד, לא לבד כמובן, ברשויות המקומיות, עם הרבה מאד שיתופי פעולה ברשויות המקומיות, תנועות נוער וכו' – בעצם מסגרות אלטרנטיביות או חיזוק כוחות מקומיים שפועלים, כדי בעצם לספק לבני הנוער אלטרנטיבות, בין אם זה מגרשים מוארים, בין אם זה חיזוק מועדוני נוער, מדריכי נוער שמסתובבים במקומות בילוי של בני נוער, מפעילים סיירות הורים וכו'.
<גונן ירום: מה שאנחנו עושים עכשיו זה שמנהלי התכניות מנהלים עכשיו ועדות מקומיות ברשויות, כדי בעצם לבנות את תכנית העבודה לקראת החופש הגדול.
<גונן ירום: זה נעשה דרך אגב כל השנה, לא רק בחופש הגדול, אבל אנחנו מרכזים מאמצים עכשיו, לקראת תחילת החופשה הגדולה, כי זה באמת הזמן העיקרי שבו יש את הצורך שמאות אלפי בני נוער מסתובבים בעצם חסרי מעשה.
<גונן ירום: בתקופה הזאת אנחנו רוצים למצוא ולרכז את רוב המאמצים ולשם גם אנחנו מפנים בדרך כלל, אם אני מסתכל על התקציב השנתי של תחום הפנאי בעיר ללא אלימות, אז רוב התקציב בדרך כלל מופנה ומנוצל בתקופה הזאת.
<גונן ירום: ומה שאנחנו עושים בתחום הזה, זה שאנחנו בעצם נותנים דגש עם התחום הזה, כדי בעצם להעצים את בני הנוער ולתת חיזוקים כדי שבני הנוער יידעו את הזכויות שלהם.
<גונן ירום: ואיפה שיש פגיעה בבני הנוער, בתחום הזה, אז כדי שכל הגורמים שקשורים, יידעו כל אחד בתחום שלו איך להפנות ואיך לטפל.
<גונן ירום: הרי בסופו של דבר מה זה עיר ללא אלימות?
<גונן ירום: הרי אנחנו לא מחליפים באמת את משרד החינוך, אנחנו לא מחליפים באמת אף משרד אחר.
<גונן ירום: היתרון של עיר ללא אלימות זה בעצם בחיבור של כל הגורמים ברמה המקומית, כדי להתמודד עם התופעות השונות.
<גונן ירום: אבל זה לא שאנחנו באים לבית ספר, למשל בחינוך, ומחליפים הגורמים הרשמיים.
<גונן ירום: או בתחום הרווחה, אנחנו לא מחליפים בעצם את משרד הרווחה, אבל הכוח שלנו בעצם בזה שאנחנו מתכללים את הטיפול ברמה המקומית יחד עם כל הגורמים.
<גונן ירום: אני חייב לציין שגם אגף מצילה, ויושב פה יהושע סגן ראש אגף מצילה, גם הרכזים או הרמ"י זה נקרא, ברשויות של מצילה, גם הם עושים בעצם את אותו היערכות בתקופה הזאת של השנה ובעצם גם הם פועלים ברשויות המקומיות ברמת שיתופי הפעולה, כדי להעצים את בני הנוער בנושא הזה.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת מצד אחד אתה אומר שיש פה איזה שהוא תהליך של העצמה של בני הנוער על ידי זה שיש הסברה על הזכויות שלהם, ומצד שני אנחנו יכולים להיות רגועים שמי שלא עובד, אז לפחות אתם נמצאים שם בשטח, כדי לראות שלא קורים דברים לא טובים גם ברחובות.
<גונן ירום: נכון.
<גונן ירום: תראו, אנחנו היינו רוצים באמת להגיע למצב שכל בן נוער בכל רחבי המדינה, בכל הרשויות המקומיות, בעצם ימצא, כמו שאת אומרת, אלטרנטיבה.
<גונן ירום: אנחנו לא שם.
<גונן ירום: אנחנו לא שם בעיקר בגלל מגבלת המשאבים, אבל אנחנו כן מנסים, עם מה שיש ובמסגרת שיתופי פעולה, לקחת את המעט שיש וליצור מסגרות ולהפנות כמה שיותר בני נוער, שמי שלא עובד או מי שאין לו קייטנה, או מי שאין לו איזו שהיא מסגרת, שימצא את מקומו באיזו שהיא פעילות שמתקיימת ברשות המקומית.
<גונן ירום: וגם מי שלא, דרך אגב, לא יפנה - - -
יפעת שאשא ביטון: שהוא יהיה בטוח איפה שהוא בפינה של הקבוצה.
<גונן ירום: בדיוק, גם שיהיה בטוח וגם שלא יפנה את הזמן הפנוי ואת השעמום לטובת הוצאת השעמום או הפגת המתחים, או כל מה שיש בתקופה הזאת, לכיוונים לא נורמטיביים.
<גונן ירום: זאת אומרת אנחנו מנסים לנטר ולעקוב ולהיות בכל פינה שצריך להיות, כדי להבטיח שהתקופה הזאת עוברת בצורה רגועה ובצורה שלווה - גם למי שיש תעסוקה וגם למי שאין תעסוקה.
יפעת שאשא ביטון: אני מיד אתן לחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין שהצטרפה, אני רק רוצה להתייחס פשוט לאמירה.
יפעת שאשא ביטון: זה לא רק עניין של תקציבים.
יפעת שאשא ביטון: אסור לנו לשכוח שאנחנו מדברים על גיל שהוא מאד מאד מאתגר.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יכולים לשפוך הרבה מאד כסף על פעילויות כאלה ואחרות.
יפעת שאשא ביטון: יש איזה שהוא שלב בגילאים האלה שהם רוצים להיות לבד, הם רוצים להיות בפינה שלהם והם רוצים לנהל את החיים של עצמם.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים להיות משהו כמו – אני לא אגיד האח הגדול, כי היום זה כבר מילה מגונה – אבל להיות שם כדי לוודא שהם באמת מנתבים את הרצון הזה ואת העצמאות למקום טוב ולא למקום שיוצר איזו שהיא בעייתיות.
יפעת שאשא ביטון: אז חשוב שנזכור את זה.
יפעת שאשא ביטון: אין לנו את האחריות כל הזמן רק לדאוג להם שתהיה פעילות, אלא להתמודד באמת עם האתגרים שהם מזמנים לנו.
<גונן ירום: אני תמיד אומר, דרך אגב, כשהילדים שלי אומרים לי בבית – אבא משעמם לנו – אז אני אומר שהיכולת להשתעמם, היא יכולת חשובה.
<גונן ירום: זאת אומרת הרבה פעמים אנחנו שוכחים שלהשתעמם זה דבר - --
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת שהקרקס בדרך.
<גונן ירום: להשתעמם זה לא דבר שלישי.
<גונן ירום: צריך גם לדעת להשתעמם לפעמים.
איילת נחמיאס ורבין: כשהבן שלי היה בן שלוש, הלכתי איתו לאיזו מסיבת יום הולדת של ילד שהוא לא נורא נורא הכיר, אז הוא אמר לי – אמא, אני נורא אשתעמם שם.
איילת נחמיאס ורבין: אמרתי לו להשתעמם זו בחירה.
איילת נחמיאס ורבין: זאת החלטה להשתעמם.
איילת נחמיאס ורבין: אתה מחליט להשתעמם.
איילת נחמיאס ורבין: אתה יכול גם לבחור לא להשתעמם.
יפעת שאשא ביטון: אני בוחרת.
יפעת שאשא ביטון: את יכולה למצוא לי איזה פינה בזמן ליישם השעמום?
איילת נחמיאס ורבין: אני אעזור לך.
איילת נחמיאס ורבין: את רוצה לדבר איתי על שעמום?
איילת נחמיאס ורבין: כי אני חושבת שכל מי שיודע מאיזו מפלגה אני, יודע שמשעמם לא היה לי.
<גונן ירום: רף הגירוי הוא פשוט כל כך גבוה היום.
<גונן ירום: זאת הבעיה.
איילת נחמיאס ורבין: זאת הבעיה הכי גדולה.
איילת נחמיאס ורבין: שאלה לי אליך.
איילת נחמיאס ורבין: כשאתה מדבר על הניטור, מעניין אותי במספרים, אתם יודעים להגיד כמה?
איילת נחמיאס ורבין: אני כרגע מדברת על בני נוער שאינם מועסקים בחודשי הקיץ.
איילת נחמיאס ורבין: אתם יודעים להצביע על כמה בני נוער אתם מנטרים ומצליחים לעזור להם, או לארגן אותם?
<גונן ירום: זה תלוי.
<גונן ירום: זה מאד משתנה.
<הדרה רוזנבלום: מועסק לא משתעמם.
איילת נחמיאס ורבין: לא, אני חושבת שהוא מבין על איזה בני נוער אני מדברת.
איילת נחמיאס ורבין: תיכף אני גם אתייחס לזה.
<גונן ירום: תראי, אנחנו מתעסקים בעצם עם מגוון רחב של בני נוער.
<גונן ירום: גם בני נוער בסיכון וגם בני נוער שהם לא בסיכון.
<גונן ירום: זאת אומרת אנחנו תמיד אומרים – עיר ללא אלימות היא לא תכנית שמטפלת רק בבני נוער בסיכון.
<גונן ירום: אנחנו בעצם באים ברשות מקומית, בעצם מטפלים בכל המגוון הרחב של האוכלוסייה ולא רק בבני נוער בסיכון.
<גונן ירום: זה משתנה - - -
איילת נחמיאס ורבין: אבל בכל זאת.
<גונן ירום: התשובה היא שזה מאד משתנה.
<גונן ירום: עוד פעם, כמו שאמרתי, עיר ללא אלימות – אנחנו הרי לא מנהלים את הרשויות המקומיות.
<גונן ירום: אנחנו באים ועובדים יחד הרשות המקומית ומייצרים ארגז כלים לרשות המקומית, כדי לספק פתרונות, ובכל רשות זה מתבצע בהיקפים אחרים.
<גונן ירום: למשל באילת, אנחנו מרכזים שם מאמץ מאד גדול בקיץ.
יפעת שאשא ביטון: לא, כי גם כל בני הנוער מאזורים אחרים זורמים לשם.
<גונן ירום: אם תלכי לקדומים - שגם שם אנחנו פועלים - אז את תראי שם היקף פעילות מסוים.
<גונן ירום: ואם את תלכי לבת ים, אז את תראי שם היקף פעילות אחר.
<גונן ירום: בכל מקום היקפי הפעילות הם שונים.
איילת נחמיאס ורבין: לא, אבל זה מהותי להבין.
איילת נחמיאס ורבין: תקשיב, זה קשור, סליחה - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל זה לא הנושא.
יפעת שאשא ביטון: למרות שזה חשוב.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת – זה משלים את מה שאנחנו בעצם מנסים לטפל בו, אבל עיקר ה - - -
איילת נחמיאס ורבין: אני רק רוצה לדעת שהדברים נמדדים.
איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת שאתם יודעים בתכנית.
איילת נחמיאס ורבין: זה נורא מהותי לדעת - - -
יפעת שאשא ביטון: יש מערך מדידה בעיר ללא אלימות.
איילת נחמיאס ורבין: כן, אני יודעת, אבל - - -
<גונן ירום: יש לנו מערך מדידה.
<גונן ירום: בדרך כלל מה שאנחנו עושים בסוף פעילות, אנחנו בעצם מודדים את מספר בני הנוער שהשתתפו בפעילויות השונות שלנו.
<גונן ירום: אם זה סיירת הורים, אז אנחנו בודקים בכמה בני נוער נתקלה סיירת ההורים.
<גונן ירום: אבל עוד פעם, אם אנחנו מקיימים אירוע גדול - - -
יפעת שאשא ביטון: לאילת חשוב לשמוע מספרים ואני חייבת להגיד לך משהו, למרות שיש פה מערכת חדשה ואני מצוטטת עוד יותר טוב, גם לא תמיד המספרים האלה משקפים משהו, כי הרבה פעמים הולכים למקום של בני הנוער שנדרשים לצורך העניין לטיפול הזה.
יפעת שאשא ביטון: לא תמיד יודעים בסופו של דבר אם הם הגיעו, והרבה פעמים גם מגיעים להרבה ילדים אחרים שהם לא בהכרח הוגדרו כנוער בסיכון, והם רגע לפני מצליחים בעצם להציל.
יפעת שאשא ביטון: ככה שההתנהלות של עיר ללא אלימות בתוך הרשויות המקומיות, היא משהו קצת יותר.
איילת נחמיאס ורבין: אני מסכימה איתך.
איילת נחמיאס ורבין: אלמנט המדידה - - -
<הדר אליהו: מדידה - - - על בסיס נתונים היא לעולם מקצועית.
<הדר אליהו: יחד עם זאת, הסתכלות דרך פריזמה כזו - - -
איילת נחמיאס ורבין: לא רק.
<הדר אליהו: רק שנייה.
<הדר אליהו: בסופו של דבר לדעתי, זה פוגע במציאות הנתונה ואנחנו, כמו שאמרה פה הדרה מקודם, מי שעובד, מי שעסוק בעבודה, לא בטוח מתעסק, אם יורשה לי.
יפעת שאשא ביטון: שהוא לא משועמם.
<הדר אליהו: זה לא אומר שהוא לא משועמם, זה לא אומר הרבה מאד דברים.
<הדר אליהו: יחד עם זאת, יש חברה שהם לא עובדים ועם מלח הארץ.
<הדר אליהו: יש מכל וכל ויש חברה שבאמת נמצאים ללא עורף משפחתי, נקרא לזה - - -
יגאל גואטה: אבל כן ילד שעסוק הוא פחות משועמם.
יפעת שאשא ביטון: יש לו פחות זמן לפרק את השעמום שלו בצורה לא חיובית.
<הדר אליהו: אין ספק.
<הדר אליהו: זה גם לא אומר שהנתונים של עיר ללא אלימות, שהם עושים עבודה ראויה ויש להם אחוזים כאלה ואחרים, זה לא אומר שזה לא עובד, זה לא אומר שזה כן עובד, זה לא אומר האם כולם הגיעו.
<הדר אליהו: המצב פה הוא כל כך מורכב, שאני חושבת שאנחנו נדרשים להסתכל באיזו שהיא נקודת מבט, לתפיסתי, של רשת ביטחון אני קוראת לה – אמרתי את זה בין לבין – רשת ביטחון חינוכית-ערכית, שהיא צריכה גם להסתכל על הדברים מהבית, הדברים שאנחנו כחברה מחויבים, שבסופו של דבר אותו ילד, שבא לו להשתעמם.
<הדר אליהו: גם לי בא להשתעמם לפעמים.
<הדר אליהו: אז שיהיו לו את הכלים והמיומנויות להתמודד עם הסיטואציות.
<הדר אליהו: וזה בעצם הפלח אולי המקביל או המשלים של הדיון הזה.
<הדר אליהו: למרות שגם זה שהולך לעבודה יש לו את זמן השעמום, שגם בו הוא צריך כלים.
<הדר אליהו: זה באמת נושא הרבה יותר מורכב ויש המון השפעות על למה נוער מתנהל בדרך זו או אחרת ואיפה המחויבות שלנו כמבוגרים, וגם המחויבות שלהם לקחת אחריות.
<הדר אליהו: אפרופו.
יפעת שאשא ביטון: נושא חשוב ומרתק כשלעצמו, ואנחנו נחזור ברשות
יפעת שאשא ביטון: כם לפרימה של הנוער העובד והלומד, כשהוא לומד, אבל עכשיו הוא בעיקר עובד בחודשי הקיץ.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת יגאל גואטה רוצה להתייחס, בבקשה.
יגאל גואטה: כפי שאמרה יושבת הראש, אני הצטרפתי לנושא הזה מהיותי חבר כנסת חדש רק ממש בסוף, אבל באמת ברכות ליושבת הראש על העלאת הנושא הזה למודעות ועל ההיענות של כל הגופים.
יגאל גואטה: זה משמח אותי מאד שנציגי הנוער בעצמם באמת לוקחים את הנושא הזה בידיים וזה ממש משמח.
יגאל גואטה: אני בכל זאת מבקש מהפיקוח, תשימו קצת דגש בפיקוח על נושא השכבות החלשות, כי בדרך כלל זה הולך ביחד.
יגאל גואטה: ילד חלש משכבה חלשה הוא יותר מנוצל בדרך כלל.