GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עליזה לביא: והרכבים שונים בבית דין אחד.
יפעת שאשא ביטון: אותו הרכב, אני גם שמעתי נכון?
יפעת שאשא ביטון: יש הרכב - - -
<הרב ישראל וייס: 90% מהמקרים זה אותו הרכב.
יפעת שאשא ביטון: יש אפשרות לערער באותו - - -
<מיטב טסלר-שימל: רק אני אשמח לסיים.
יפעת שאשא ביטון: רגע, אני רוצה לחדד את הנקודה הזאת.
יפעת שאשא ביטון: אני אתן לך.
יפעת שאשא ביטון: אני רק רוצה שאנחנו נחדד את הנקודות, כדי שבאמת נוכל לצעוד צעד-צעד וזה לא רק יהיה תיאורטי.
יפעת שאשא ביטון: יש אפשרות למשפחה כזאת, לאור הדברים שאתה ציינת מקודם, לערער באותו בית דין, כדי שהאחים לא יצטרכו להגיע למוסד אחר?
<הרב ישראל וייס: חד משמעית כן.
יפעת שאשא ביטון: חד משמעית כן.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שאפשר לערער.
<מיטב טסלר-שימל: יש משפחה שגם אתה וגם אני מכירים, משפחה שהגעתם עד לבית החולים כדי לגייר את האמא.
<מיטב טסלר-שימל: התנאי שעכשיו התנו את הילדים כדי לגייר, זה שהם יעברו לבית ספר דתי.
<מיטב טסלר-שימל: הילד הוא ילד מחונן, האבא ביקש שיוותרו.
<מיטב טסלר-שימל: הוא לא רוצה לוותר על בית הספר למחוננים, בית הספר הדתי הוא לא בית ספר למחוננים וכרגע הגיור שלו מותנה בזה, עד שהוא יעבור לבית ספר דתי.
<הרב ישראל וייס: מדובר על המתגייר עצמו, על הילד עצמו?
<מיטב טסלר-שימל: על הילד של אותה אחת שאנחנו היינו ביחד בגיור שלה.
<מיטב טסלר-שימל: בית הדין התנה את זה וכרגע הילדים לא התגיירו בגלל ש - - -
עליזה לביא: בגלל העניין של בית הספר.
<מיטב טסלר-שימל: בגלל שהילד מושהה בבית ספר דתי והוא ילד מחונן.
עליזה לביא: יש פה מישהו מהרבנות הראשית?
יפעת שאשא ביטון: אז השאלה אם באמת אפשר לערער על זה ואם אנחנו יכולים לסייע - לנוכח הדברים שאמרת, רק מתוך מה שאמרת - לאותה משפחה כן לעבור את התהליך, בלי שהאחים יצטרכו להיגרר למסגרת דתית.
<הרב ישראל וייס: אני אומר שוב.
<הרב ישראל וייס: אני מופתע מהמידע הזה, שאנחנו מחייבים גם ילדים אחרים של המשפחה.
<הרב ישראל וייס: אני יושב שם שנים.
<הרב ישראל וייס: מעולם אני לא שמעתי תנאי כזה.
<הרב ישראל וייס: ואם המקרה הזה יבוא אלינו שוב, אני מודיע לך, אנחנו נוריד את התנאי הזה, אם הוא קיים.
יפעת שאשא ביטון: מיטב, בבקשה, אם המקרה מגיע שוב – מורידים את התנאי הזה.
יפעת שאשא ביטון: זה מתועד פה.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה כבוד הרב.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, מיטב.
<מיטב טסלר-שימל: הבאנו לכאן גברת שסייענו לבת שלה והיא תיכף תספר את הסיפור בעצמה, אבל בית הספר הדתי הוא אחד מיני.
<מיטב טסלר-שימל: זאת אומרת שיש הרבה פעמים כל מיני מכשולים בירוקראטיים באמתלה יהודית.
<מיטב טסלר-שימל: תיכף תהיה פה דוגמא, היא תספר את זה הרבה יותר טוב ממני, ששם המשפחה היה המכשול.
<מיטב טסלר-שימל: אני חושבת שיש איזו שהיא תחושה שהרבה פעמים בבית הדין אין את ההסתכלות הרחבה.
<מיטב טסלר-שימל: אני אומרת שוב, עצם הנכונות שלהם להגיע, עצם הנכונות - הם הרבה פעמים אומרים – לך, רק עוד תניח תפילין ואז תחזור אלינו.
<מיטב טסלר-שימל: והמשפחה כבר גם ככה בתוך איזה שהוא הליך, החליטו כבר להצטרף לאיזו שהיא קהילה, החליטו להפסיק לנסוע בשבת.
<מיטב טסלר-שימל: זה קורה להרבה משפחות שככה מבינות שזה משהו שחשוב.
<מיטב טסלר-שימל: ועדיין הרבה פעמים – תסכים איתי – שבית הדין מנסה ככה שהם ייקחו על עצמם עוד כמה מצוות ומעכבים את הגיור של הילד ומקשים מאד על המשפחה ומייצרים המון המון אנטי.
<הרב ישראל וייס: בשורה תחתונה – הוא מתגייר, הילד?
<מיטב טסלר-שימל: מה זה?
<הרב ישראל וייס: בשורה תחתונה הוא מתגייר?
<מיטב טסלר-שימל: לפעמים כן.
<מיטב טסלר-שימל: יש משפחות שהתייאשו בדרך.
<מיטב טסלר-שימל: אתה מכיר - - -
<הרב ישראל וייס: יש לפעמים שלא?
<מיטב טסלר-שימל: יש משפחות שמתייאשות בדרך.
<מיטב טסלר-שימל: זה כתוב פה גם בדו"ח מבקר המדינה.
<מיטב טסלר-שימל: זה יותר טוב ממני.
יפעת שאשא ביטון: כן, הרבה מאד משפחות - - -
<מיטב טסלר-שימל: יש לי כרגע כמה משפחות בראש, שוב, שגם אנחנו נפגשנו איתן, שפשוט לא עמדו בלחץ של הדרישה של קיום המצוות.
<מיטב טסלר-שימל: רשמנו פה בנייר עמדה עוד כמה דוגמאות למשפחה של קיבוצניקים, שביקשתם שישלחו את הילד לבית ספר דתי מחוץ לקיבוץ והם אמרו – זה נוגד את העקרונות הקיבוציים שלנו, של החברה, של הקהילה.
<מיטב טסלר-שימל: בית הדין התעקש והם ויתרו.
<מיטב טסלר-שימל: כל מיני.
<מיטב טסלר-שימל: זה קורה.
<מיטב טסלר-שימל: אני חייבת להגיד שבית הדין, האנשים שיושבים שם הם אנשים מאד נעימים והאווירה היא מאד מאד חיובית.
יפעת שאשא ביטון: אבל ההלכה מאד קשוחה.
<מיטב טסלר-שימל: זה לא כמו הסיפורים שמספרים על בתי הדין למבוגרים - - -
עליזה לביא: זה לא ההלכה, גברתי, זה הדרישות של בית הדין.
<מיטב טסלר-שימל: אבל הדרישות הן דרישות מאד מאד קשוחות.
עליזה לביא: זה לא ההלכה.
עליזה לביא: אני מבקשת לפרוטוקול.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, קיבלתי.
אלעזר שטרן: הרב ראם הכהן יושב ב - - -
יפעת שאשא ביטון: הרבה ישראל רוזן, ורק לומר לך כהערה על ההתפרצות שלך: אני חושבת שהדיון הוא מאד פרקטי.
יפעת שאשא ביטון: ופרקטי הפירוש שלו זה לא רק מה שמתאים לתפיסות שלנו, אלא הניסיון להבין קודם כל את האתגרים ואחר כך לראות איך אנחנו פותרים אותם, אז בבקשה.
<הרב ישראל רוזן: טוב, אז תני לי לומר ברשותך כמה דברים פרקטיים.
<הרב ישראל רוזן: אני אדם פרקטי, 20 שנה במערכת הגיור.
<הרב ישראל רוזן: יסדתי את המערכת, עמדתי בראשה, הייתי דיין גיור 11 שנה, כולל בבתי דין לקטינים וכיום אני בגיור פרטי בגלל הגיל.
<הרב ישראל רוזן: אז זה כרטיס הביקור.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת אתה היית חלק מהממסד לצורך העניין.
<הרב ישראל רוזן: כן, אני יסדתי והרב וייס עבד אצלי.
יפעת שאשא ביטון: ומה קרה אצלך?
יפעת שאשא ביטון: נשמח לשמוע.
<הרב ישראל רוזן: לא חשוב, סליחה, תני לי לומר מה שאני רוצה, מה שבאתי לומר - - -
<הרב ישראל רוזן: ולא לעסוק בהיסטוריה.
יפעת שאשא ביטון: אני גם אשאל אותך שאלות, אבל בסדר.
<הרב ישראל רוזן: אני יכול להפנות אותך לאתר האינטרנט, תמצאי את כל ההיסטוריה.
<הרב ישראל רוזן: זה לא מה שמשנה כאן.
<הרב ישראל רוזן: אני באמת אומר, אני אדם פרקטי והרב אמסלם מכיר אותי.
<הרב ישראל רוזן: בנושא של גיור קטינים, שזה על הפרק, כי מדובר בגיור קטינים לדעתי בצורה רחבה.
<הרב ישראל רוזן: על זה מדובר ולא על מקרה כזה או מקרה אחר – כן אחים, לא אחים.
<הרב ישראל רוזן: תעזבו את המקרים השוליים האלה.
יפעת שאשא ביטון: זה בכלל לא שולי.
<הרב ישראל רוזן: לא, לא, לא.
<הרב ישראל רוזן: את לא הבנת אותי.
עליזה לביא: כל המציל נפש אחת מישראל כאילו הציל עולם מלא.
<הרב ישראל רוזן: עליזה, תני לי להמשיך.
<הרב ישראל רוזן: עיני נשואות לגיור רחב, כמו הרב אמסלם, ולא כרגע להיכנס למקרה זה או אחר.
<הרב ישראל רוזן: ואשר על כן, צריך לומר פה לידיעת הנוכחים – חלק יודעים, חלק לא – גיור הלכתי, פה מדובר על גיור הלכתי, מה לעשות, על זה מדובר, זה הנושא.
<הרב ישראל רוזן: גיור הלכתי יש לו מרכיב של קבלת מצוות.
<הרב ישראל רוזן: אפשר להתווכח מה המשמעות של זה, לא כאן הנושא, לא כאן המקום.
<הרב ישראל רוזן: אמרנו, אנחנו לא בדיון תיאולוגי ולא הלכתי, אלא פרקטי.
<הרב ישראל רוזן: המושג של קבלת מצוות קיים בגיור מבוגרים, זה לא חדש.
<הרב ישראל רוזן: אפשר להתווכח מה בדיוק המשמעות.
<הרב ישראל רוזן: בקשר לגיור קטינים, בדורות החילון – 200 שנה ויותר – יש ויכוח גדול בעולם הרבני ההלכתי, בספרות ההלכתית – האם אפשר לגייר ילד, מה שנקרא על דעת בית דין, בלי קבלת מצוות.
<הרב ישראל רוזן: האם מרכיב קבלת המצוות הוא הכרחי בילד או לא.
<הרב ישראל רוזן: כתוב - - -
יפעת שאשא ביטון: גם כשאנחנו מדברים על עולל שמגיע לכאן?
<הרב ישראל רוזן: קטין עד גיל 13.
<הרב ישראל רוזן: על דעת בית דין הכוונה היא שבית דין אומרים אנחנו מגיירים אותו, כמובן בהסכמת ההורים, לא בניגוד להסכמתם, או בהסכמתו שלו, אם הוא כבר מבין.
<הרב ישראל רוזן: אבל המושג קבלת מצוות הוא נתון לויכוח מה טיבו ומה משמעותו בקשר לקטינים וזה מובן מאליו שזה דבר שיכול להיות שאינו במחלוקת.
<הרב ישראל רוזן: יש סיעה שלמה של רבנים לאורך 200 השנה האחרונות שאמרו אפשר, יש סיעה אחרת שאמרו אי אפשר.
<הרב ישראל רוזן: אי אפשר, כי אנחנו יודעים שהוא לא ישמור מצוות, או סיכוי רב שהוא לא ישמור מצוות.
<הרב ישראל רוזן: זה הוויכוח והרב אמסלם יביא לך את כל המקורות.
<הרב ישראל רוזן: אם הייתי יודע, הייתי מביא לפה דפי מקורות.
<הרב ישראל רוזן: זה הוויכוח הקיים.
<הרב ישראל רוזן: אני רוצה לומר עוד מילה חשובה.
<הרב ישראל רוזן: ההלכה היא לא מערכת משפטית.
<הרב ישראל רוזן: בהלכה מובנה מאד מאד ההבדל בין מלכתחילה לבין בדיעבד, או בין שעת הדחק לבין לכתחילה.
<הרב ישראל רוזן: אנחנו נמצאים בשעת דחק, אני מודה, אבל בהלכה זה דבר מובנה מאד וזה לא דבר שאפשר ליישם אותו בנהלים.
<הרב ישראל רוזן: בשולחן ערוך יש הרבה דברים שהם הבחנה גדולה בין לכתחילה לבין בדיעבד.
<הרב ישראל רוזן: עכשיו מילים אחרונות שאני רוצה לומר כאן.
<הרב ישראל רוזן: מכיוון שהדבר שנוי במחלוקת ומכיוון שהגיור חייב להיות מוסכם על ידי הרבנות הראשית וכל פריפריה רחבה, רבותי, אין שום סיכוי בעולם שהמערכת הממלכתית והרב ישראל וייס, אפילו דעותיו יהיו אשר יהיו, הוא לא עצמאי, שהמערכת הממלכתית – שכאמור אני ניהלתי אותה – שהיא תלך בקו של אלעזר שטרן או שגם את אמרת - - -
אלעזר שטרן: של הרב רבינוביץ', של הרב ראם.
<הרב ישראל רוזן: אמרתי, הגיור הממלכתי.
<הרב ישראל רוזן: אין שום סיכוי בעולם שהגיור הממלכתי, דהיינו – מועצת הרבנות הראשית תאמץ את אותם קבוצת רבנים שהתירו לגייס קטינים גם בלי בכלל קבלת מצוות.
<הרב ישראל רוזן: אין סיכוי שבעולם שיכריזו על זה.
<הרב ישראל רוזן: אשר על כן, מכיוון שאני עצמי סובר שיש מקום לכך ואני מברך את אלה שעושים את זה, לכן אני חושב שהדבר הזה צריך להיות ברמת מה שנקרא חוץ פרלמנטארית, חוץ ממסדית.
<הרב ישראל רוזן: צריך להיות ברמה של יצירת עובדות על ידי עתים, על ידי הרב אמסלם, על ידי הרב אביאור ועל ידי אחרים והציבור יקבל את זה כמו שקיבלו בזמנו את גיורי וינה ואת הגיורים האחרים.
<הרב ישראל רוזן: אין שום דרך שהוועדה הזאת, לזכויות הילד, תכפה על המערכת.
<הרב ישראל רוזן: תקבלו את הדעה של הרב חבצלת השרון, בעל תשובות חבצלת השרון ולא בעל תשובות מטה לוי.
<הרב ישראל רוזן: אין שום סיכוי.
יפעת שאשא ביטון: סליחה - בניגוד לדת אנחנו לא - - -
<הרב ישראל רוזן: וודאי, וודאי, זה לא הנושא פה.
יפעת שאשא ביטון: מה שאתה מציג פה, אנחנו לא באים לכפות שום דבר - - -
<הרב ישראל רוזן: לכן, כמה ש - - -
יפעת שאשא ביטון: אנחנו באים להעלות שיח מאד מאד חשוב כדי - - -
<הרב ישראל רוזן: רגע, רגע, אז אני מסביר.
<הרב ישראל רוזן: כמה שכולנו פה נתבכיין על המצב וכמה שכל היום נגיד כמה המצב גרוע וכמה ההורים רוצים וכמה זה, המערכת לא תאמץ את הדבר שבהגדרה הוא בדיעבד.
<הרב ישראל רוזן: גם אלה שמקלים, גם אלה שמורים וגם אני חושב שכל אלה שעוסקים בהלכה יודעים - - -
יפעת שאשא ביטון: יושב הרב ישראל וייס ואומר אנחנו כן פתוחים לפחות מבחינת הרצון של האחים - - -
<הרב ישראל רוזן: לא, לא, רגע.
<הרב ישראל רוזן: אני מדבר בלי חינוך דתי, בלי כלום.
<הרב ישראל רוזן: בלי כלום, As is.
<הרב ישראל רוזן: זאת אומרת הילד הזה, לגייר אותו גם בלי כלום.
יפעת שאשא ביטון: אני לא פורצת את זה לגמרי.
<הרב ישראל רוזן: הנושא הזה חייב להיות לדעתי חוץ פרלמנטארי.
<הרב ישראל רוזן: ועכשיו מילה אחרונה לשאלתך.
<הרב ישראל רוזן: תראי, מכיוון שהגיור הוא גיור של נעשה ונשמע, אנחנו לפני מעמד הר סיני, לא יתכן לגייר ילד - זה לא דרישה של איזו שהיא רשות - שלא יודע את המילה שמע ישראל.
<הרב ישראל רוזן: אני לא יודע, אולי גם את לא יודעת, אבל את נולדת יהודייה.
<הרב ישראל רוזן: אבל ילד שלא יודע להגיד שמע ישראל, שלא שמע מימיו מה זה חול המועד, שלא שמע מימיו את ברכת המזון, אני לא אומרת שהוא יהיה אחראי לבצע את זה – אז זה התכתיב הדתי, מה לעשות?
יפעת שאשא ביטון: אני מסכימה שאני לא הייתי פורצת את זה לגמרי, חבר'ה.
יפעת שאשא ביטון: בואו לא נזרוק את התינוק עם המים.
<הרב ישראל רוזן: זה א'-ב'.
<הרב ישראל רוזן: ולכן אני לא מסנגר על הדרישות של הרבנות, אני לא בדיוק יודע.
<הרב ישראל רוזן: אני מבין, כפי ששמענו גם פה, שיש שם גמישות גדולה ויש שם הליכה לקראת ברמה הפרטנית, האישית, המתחשבת, כי כבר אמרתי – ההלכה מתחשבת מאד בין לכתחילה ובין בדיעבד, ואני מניח שכל המקרים המיוחדים האלה הם ברמת בדיעבד, אבל זו לא תהיה פריצת דרך.
<הרב ישראל רוזן: פריצת דרך תוכל להיות רק חוץ ממסדית וכל דבר אחרת היא - - -
יפעת שאשא ביטון: הרב ישראל רוזן, אני רוצה לשאול אותך שאלה, אתה יכול לענות בכן - - -
<הרב ישראל רוזן: פרקטית?
יפעת שאשא ביטון: חלקית.
יפעת שאשא ביטון: לא שמעתי בפרקטיקה מה אתה מציע.
יפעת שאשא ביטון: אתה רק אומר אל תנסו, כי לא תצליחו.
יפעת שאשא ביטון: זה מה שאני הבנתי ממך.
<הרב ישראל רוזן: לא, לא, את לא שמעת.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לשאול אותך שאלה אמיתית.
יפעת שאשא ביטון: כשאתה היית חלק מהממסד – אתה אומר אתה ניהלת אותו בחלק מהשנים – אתה פעלת בעצם על פי אותן ארבע אמות מידה שציין הרב ישראל וייס?
<מיכל מורגנבסר: אגב, הוא ציין שלושה ולא הגענו לרביעית.
<הרב ישראל רוזן: כן, תראי, אני אגיד לך מה.
<הרב ישראל רוזן: הנושא הזה של הרכב מיוחד למאומצים, לקטינים, בשעתו זה היה מאומצים, היום מדברים גם על לא מאומצים, הרכב מיוחד בדין זה נוסד עוד בזמני.
<הרב ישראל רוזן: מנהל הגיור הוקם בשנת 1995.
יפעת שאשא ביטון: למאומצים יש סצנריו אחר?
<הרב ישראל רוזן: אז בימי הרב בקשי דורון היה הרכב שהיה ברשות הרב אביאור וזה הרכב אחד שבו לפעמים מתחלפים דיינים.
<הרב ישראל רוזן: באופן כללי יש את הדרישות האלה שיהיה בית כשר, של לבוא לקראת - - -
יפעת שאשא ביטון: למאומצים הסצנריו אחר?
<הרב ישראל רוזן: היו דיבורים.
<הרב ישראל רוזן: שוב, אם הייתי מגולל פה את הספרות ההלכתית - - -
יפעת שאשא ביטון: לא צריך לגולל.
יפעת שאשא ביטון: בפרקטיקה, למאומצים יש סצנריו אחר?
יפעת שאשא ביטון: זה מה שאני שואלת.
יפעת שאשא ביטון: ברמה הפרקטית.
<הרב ישראל רוזן: אם ההורים אומרים אנחנו לא מוכנים לשום דבר, אנחנו לא נשמור שבת - אז לא יקבלו, אבל בדרך כלל ההורים ידעו שלא להצהיר כך.
<הרב ישראל רוזן: ולא להצהיר כך, אז כל אחד עשה מה שהוא רוצה בליבו וכו' ואיך שהוא זה עובר עד היום.
<הרב ישראל רוזן: עד היום רוב המקרים שעוברים אצלם, אני משער שאם יעשו בדיקה לאחרי, אז אני לא בטוח שהם מניחים שני זוגות תפילין וכו', ההורים.
<הרב ישראל רוזן: אבל זו פרקטיקה הלכתית שהיא מאד מאד פרקטית, היא מאד מאד מתחשבת.
<הרב ישראל רוזן: זו הפרקטיקה.
עליזה לביא: מה עם גיור תינוקות, גברתי?
עליזה לביא: מה קורה עם זה?
<הרב ישראל רוזן: אמרתי, זה צריך להיות במערכת חוץ ממסדית והציבור יקבל את זה.
יפעת שאשא ביטון: שאלתי את זה כמה פעמים, מה קורה לגבי עוללים שנולדו דף לבן, חלק, נקי ומגיעים.
עליזה לביא: ואז כשהם יבואו להתחתן ברבנות - - -
<הרב ישראל רוזן: אני אומר לך שהציבור יקבל את זה.
<הרב ישראל רוזן: בסופו של דבר מי שירצה להתחתן, יגידו טוב לפחות שיש את הגיור של הרב ראם הכהן ושל הרב אמסלם והרב הזה והזה.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, חבר הכנסת לשעבר חיים אמסלם, בבקשה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו אחר כך נמשיך אל הרב ראם ואל העדות של האמא.
<הרב חיים אמסלם: גברתי יושבת ראש הוועדה, חברת הכנסת שאשא ביטון, היום בכנסת מוקדש בכמה וכמה ועדות לנושא הגיור בכלל ואצלך בוועדה לגיור קטנים.
<הרב חיים אמסלם: גיור קטנים בגדול, לכול העלמה הוא קל הרבה יותר מאשר גיור מבוגרים, אלא שאנחנו בפלונטר שהרבנות והממסד איננו מסוגל לתת לו מענה.
<הרב חיים אמסלם: ברוח הדברים שאמר הרב רוזן, אי אפשר.
<הרב חיים אמסלם: אתם מצפים מהרבנות והיא לא תיתן, היא לא יכולה לתת מענה.
<הרב חיים אמסלם: אני רוצה הערה קטנה ביחס לדברים - - -
יפעת שאשא ביטון: מה אתה מציע?
<הרב חיים אמסלם: תיכף אני אגיע.
<הרב חיים אמסלם: ביחס לדברים שהרב וייס אמר מקודם.
<הרב חיים אמסלם: אני, מהניסיון ואני נמצא בענייני הגיור כבר תקופה ארוכה מאד וגם בבתי הדין לגיור, נדיר מאד למצוא הורים חילונים שמסכימים ורוצים וחפצים שהילדים שלהם ילמדו בבית ספר ממלכתי דתי.
<הרב חיים אמסלם: זה קיים, אבל זה זניח.
<הרב חיים אמסלם: לעומת זה, נתקלתי במסורתיים רבים מאד, מאד מאד רבים, שהם לא מעוניינים שהילדים שלהם ילמדו בבית ספר ממלכתי דתי, אבל מאד מעוניינים שיהיה לילדים שלהם חינוך יהודי, מסורתי ומנהלים בית יהודי.
<הרב חיים אמסלם: בית יהודי יש לו הגדרות.
<הרב חיים אמסלם: אתה נכנס לבית יהודי, מה אתה רואה קודם כל?
<הרב חיים אמסלם: אתה רואה מזוזה.
<הרב חיים אמסלם: אתה שואל אתם מבשלים בשבת?
<הרב חיים אמסלם: חס ושלום, אנחנו שמים על הפלטה.
<הרב חיים אמסלם: אתם אוכלים כשר?
<הרב חיים אמסלם: בוודאי שאנחנו אוכלים כשר.
<הרב חיים אמסלם: אתם מתפללים?
<הרב חיים אמסלם: לעיתים אנחנו מתפללים.
<הרב חיים אמסלם: בעלך מניח תפילין?
<הרב חיים אמסלם: לפעמים.
<הרב חיים אמסלם: את מדליקה נרות?
<הרב חיים אמסלם: מדליקה נרות.
<הרב חיים אמסלם: אני יכול לתת לך סדרה שלא נגמרת.
<הרב חיים אמסלם: ואלה הרוב המוחלט.
<הרב חיים אמסלם: ואלה זכאים לפי כל פרמטר הלכתי לגיור.
<הרב חיים אמסלם: זה לא קיים במערכת הקיימת.
<הרב חיים אמסלם: אפשר לבוא ולומר אנחנו לא דורשים שהילד ילד בבית ספר דתי.
<הרב חיים אמסלם: אנחנו פשוט מסתכלים על ההורים ואנחנו מבינים מה הם.
<הרב חיים אמסלם: אנחנו דוחים אותם לגמרי.
<הרב חיים אמסלם: אז בואו לא ניתמם.
<הרב חיים אמסלם: לכן התוצאות של הגיור הן עלובות.
יפעת שאשא ביטון: מה אה מציע?
<הרב חיים אמסלם: אני רוצה להבהיר, ברמת המלצה, בוודאי שראוי שהילד ילמד בבית ספר דתי.
<הרב חיים אמסלם: בוודאי שהיינו רוצים לראות כדיינים את כל הילדים הללו שומרים ומקיימים מצוות – קלה כחמורה.
<הרב חיים אמסלם: המציאות טופחת על פנינו וזה לא קורה.
<הרב חיים אמסלם: ולכן אם את מבקשת פתרון במסגרת הממסד – איננו.
<הרב חיים אמסלם: מה אני מציע?
<הרב חיים אמסלם: להמשיך ביתר שאת וביתר עוז את הפעולות שאנחנו עושים בבתי הדין הפרטיים, שילכו ויתרבו כפטריות אחרי הגשם, שהמדינה תתמוך בהם, תתקצב אותם.
<הרב חיים אמסלם: שהם יעשו במקום 2,000 ילד לשנה, 10,000 גיור קטינים לשנה ומבוגרים.
<הרב חיים אמסלם: כי ברור, אם אני מגייר ילד ואני רוצה שהוא יהיה יהודי, איך אני לא אגייר את אמא שלו?
<הרב חיים אמסלם: הרי היא מבשלת לו.
<הרב חיים אמסלם: היא צריכה לבשל אוכל כשר בשבילו, נכון?
<הרב חיים אמסלם: למעשה כל הגישה הקיימת היום במערכת, היא לא נותנת מענה.
<הרב חיים אמסלם: תסלחו לי, עם כל הכבוד, אנחנו באים לכאן לדיונים.
<הרב חיים אמסלם: האילוצים הפוליטיים והקואליציוניים שתופסים מדינה שלמה בגרונה, באחיזת צבת שהיא לא מפרה, היא לא תיתן מענה - עד שיקומו מפלגות מהקואליציה ומהאופוזיציה ויגידו עד כאן.
<הרב חיים אמסלם: נמאס.
<הרב חיים אמסלם: תבינו.
<הרב חיים אמסלם: יש פסיקה אחרת, הייתה רבנות ראשית אחרת, הייתה מדיניות אחרת, יש ספרי הלכה אחרים.
<הרב חיים אמסלם: בואו נאמץ גישה מקלה.
<הרב חיים אמסלם: לא גישה שהיא תלושה מההלכה, לא גיגשה שהיא לא על פי גדולי הרבנים וגדולי הפוסקים או נגד - - -
<הרב ישראל רוזן: נגד מי יאמץ - הרבנות או הכנסת?
<הרב חיים אמסלם: הכנסת תכריח.
עליזה לביא: לא תהיה ברירה.
<הרב חיים אמסלם: לא תהיה ברירה.
<הרב חיים אמסלם: היא תכריח את הממסד - - -
עליזה לביא: תראה איך הכל קורס.
<הרב חיים אמסלם: אם לא היא תאמר לו – ממסד יקר, איננו חפצים בך יותר.
<הרב ישראל רוזן: תקצוב, זה אני מבין, אבל - - -
<הרב חיים אמסלם: לא, לא, לא רק תקצוב.
יפעת שאשא ביטון: אני דווקא לא הייתי הולכת למקום של התקצוב.
יפעת שאשא ביטון: השאלה שלי היא אחרת.
יפעת שאשא ביטון: יש כסף, אין כסף, נשים את הכסף בצד.
יפעת שאשא ביטון: יש הכרה למתגיירים - - -
<הרב חיים אמסלם: כרגע אין.
<הרב חיים אמסלם: הציבור יכיר, הציבור אומר ברגליים - - -
יפעת שאשא ביטון: מה זה "יכיר"?
יפעת שאשא ביטון: אם ילד או לא משנה, מתחתן זוג שאחד מהם התגייר בתהליך גיור פרטי, הוא יכול בעצם להתחתן במסגרת הרבנות?
<הרב חיים אמסלם: הוא לא צריך להתחתן במסגרת הרבנות.
<הרב ישראל רוזן: פרטי, פרטי.
עליזה לביא: אותו רב שגייר אותו.
<הרב חיים אמסלם: הוא לא מכבד אותם, לצערנו.
<הרב חיים אמסלם: אני כאיש הרבנות, כאיש שהיה בממסד הזה, דואג את מה שיקרא כאן.
<הרב חיים אמסלם: הרבנות פשוט ממוטטת את היסודות שעליהם היא יושבת.
<הרב חיים אמסלם: כי מה שקורה כאן, שיהיו עשרות אלפים שיתגיירו שלא באמצעות הרבנות - - -
יפעת שאשא ביטון: אז מה, יצרת לנו פה עכשיו דת נפרדת?
עליזה לביא: לא, לא.
<הרב ישראל רוזן: את - - - המסגרת הדתית - - -
<הרב חיים אמסלם: הרבנות שינתה פניה.
<הרב חיים אמסלם: הייתה פה רבנות ראשית.
<הרב חיים אמסלם: בקום המדינה הייתה רבנות ראשית, שפסקה אחרת.
<הרב חיים אמסלם: ב-40 השנה האחרונות, עם כניסת החרדיות לרבנות וההשתלטות הטוטאלית על הרבנות, הרבנות אימצה קו אחר, אבל הקו הזה לא נותן מענה לבעיה אנושית וכאובה מבחינתנו כרבנים, להתבוללות.
<הרב חיים אמסלם: כלומר, כשזוג שחלקו יהודי וחלקו אינו יהודי מתחתן יחד, ללא גיור, זו התבוללות.
<הרב חיים אמסלם: מי מעודד את ההתבוללות?
<הרב חיים אמסלם: הרבנות.
<הרב חיים אמסלם: ההחמרה בגיור, המשוואה שלה יש לה משמעות אחת.
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל מה אתם אומרים הפתרון?
יפעת שאשא ביטון: ואני מודה שזה כן מקומם - - -
<הרב חיים אמסלם: אין לי פתרון.
יפעת שאשא ביטון: עם כל ההסכמה שלי והאמפטיה למורכבות פה, אתה אומר אוקיי, לא הולך ככה, אז יצרנו לנו איזו חצר אחורית ושם אנחנו נעשה את הכל.
<הרב חיים אמסלם: אין לנו פתרון.
<הרב חיים אמסלם: אם את ומפלגתך ועוד מפלגות אחרות, שמבינות את הבעיה וכואבות את הבעיה, היו אומרות פעם אחת ולתמיד לא יכול להיות שמיעוט יכפה על העם קו הלכתי שהוא שנוי במחלוקת, זה הכל - - -
יפעת שאשא ביטון: נכון, מתקנים את המחלוקת.
<הרב חיים אמסלם: אז בבקשה.
<הרב חיים אמסלם: לא, באים ואומרים - - -
יפעת שאשא ביטון: אז מה, עוד מקימים מוסדות חדשים, ששם יש אינטרסים חדשים ואנשים חדשים?
<הרב חיים אמסלם: לא.
<הרב חיים אמסלם: באים ואומרים – הייתה פה פעם רבנות ראשית אחרת.
<הרב חיים אמסלם: אנחנו נרצה לחזור לאותה רבנות ראשית, זה הכל.
<הרב חיים אמסלם: אז יכול להיות שהפתרון הוא לא מהכנסת.
<הרב חיים אמסלם: אנחנו עושים את שלנו.
<הרב חיים אמסלם: אנחנו קבוצת רבנים שכואב לנו ומבינים שאין מה לעשות, עושים.
<הרב חיים אמסלם: תבואו אתם כמחוקקים ויבוא יום ויאמרו לכל אלה ששמים כל הזמן מעצור ויגידו זוזו הצידה, זה יהיה נהדר.
<הרב חיים אמסלם: בינתיים אנחנו עושים את שלנו.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, חבר הכנסת לשעבר הרב חיים אמסלם.
יפעת שאשא ביטון: נ' , בבקשה.
<נ': כן, שלום.
<נ': אני נ' ואני חד הורית מבאר שבע.
<נ': עליתי לארץ בשנת 1998.
<נ': התחתנתי, הולדתי פה בת בשנת 2003.
<נ': בשנת 2010 התגרשתי.
<נ': מאז שהתגרשתי – אני והבת שלי מנסות להתגייר כבר 6-7 שנים.
<נ': פתחנו תיק בק'.
<נ': מתחילת הלימודים המורה שלנו אמר שבשביל לגייר את הבת שלי צריך אישור מאמא ואבא.
<נ': בעלי לשעבר לא הסכים ואחרי שסיימנו חזרנו לבית הדין והדיינים אמרו שלא ניתן לגייר את הבת שלי, בגלל שאין אישור מהאבא ונתנו לי מכתב לפתוח תיק בבית המשפט.
<נ': פתחתי תיק בבית המשפט לענייני משפחה וזה נמשך שנתיים.
<נ': שנתיים של עוגמת נפש, הוצאות, דמעות, עצבים ואחרי שנתיים קיבלתי אישור לבת שלי ובשנת 2013 חזרנו לבית הדין בק'.
<נ': היינו כל כך שמחים שסוף סוף קיבלנו אישור ושסוף סוף נסיים את כל ההליך הזה.
<נ': פתאום התברר שעוד פעם אין אפשרות לגייר את הבת שלי, בגלל ששם המשפחה שלה הוא ק', שזה קשור לכהנים.
<נ': זה שם המשפחה של האבא שלה.
<נ': אז בשביל לגייר צריך לשנות את שם המשפחה שלה.
<נ': גם צריך אישור מאבא שלה ואבא שלה לא מסכים.
<נ': ואז פנינו, כתבנו מכתב בעזרת חברת עתים, שהם עזרו לי ותמכו בי.
<נ': פנינו לרב הראשי שייתן לי אישור לבת שלי, סוף סוף לסיים את כל התהליך הזה.
<נ': נציג של הרב הראשי שלח מכתב שנותנים אישור לבת שלי ובעזרת השם כשהיא תתחתן, שהיא תפדה את הבן שייוולד לה.
יפעת שאשא ביטון: פדיון.
יפעת שאשא ביטון: כמו כל, זה לא סיפור כזה גדול.
יפעת שאשא ביטון: תעשה פדיון הבן.
יפעת שאשא ביטון: גם אני עשיתי.
יפעת שאשא ביטון: הוא נשאר אצלי, אל תדאגי.
יפעת שאשא ביטון: אף אחד לא יקבל אותו חוץ ממני.
<נ': עברנו את כל האישורים והבת שלי לומדת בבית ספר דתי.
<נ': היא עכשיו מסיימת כיתה ו' בבית ספר יסודי ועוד פעם עוברת לתיכון דתי ואנחנו שומרות שבת, חגים, כל המצוות.
<נ': חזרנו לבית הדין עם כל ההמלצות, אישורים ועם סוף סוף תקווה שנסיים.
<נ': אז אמרו לנו לחכות שלושה-ארבעה חודשים ולחזור עוד פעם לבית הדין.
<נ': וכל הזמן היו שאלות האם הבת שלי הולכת לאבא שלה, ואמרתי שפעם בחודש, פעם בשבועיים היא הולכת אליו לשישי שבת.
יפעת שאשא ביטון: האבא יהודי, סליחה?
יפעת שאשא ביטון: אני פספסתי.
<נ': הוא יהודי מאבא שלו, אז הוא לא יהודי.
<הרב ישראל רוזן: לא, כנראה שזה לא קשור.
<הרב ישראל רוזן: אני חושב שזה לא ישנה.
<נ': כשהיא הולכת לאבא שלה אני נותנת לה אוכל והיא שומרת גם שם שבת.
<נ': אז חזרנו לבית הדין אחרי שלושה-ארבעה חודשים.
<נ': אמרו לי שיתנו לי תשובה תוך שבוע.
<נ': תוך שבוע לא חזרו אלי וגם אחרי שבועיים לא חזרו אלי ורק אחרי כמה שיחות עם המזכירה של בית הדין – אה, גם ביקשנו להעביר את התיק שלי אולי לירושלים, לדיינים אחרים ובסוף הרב הראשי לא נתן אישור להעביר את התיק שלי וכתב בתיק שלי שלא ניתן לגייר אותי ואת הבת שלי, בגלל שהאבא לא משתף פעולה עם בית הדין והבעיה הזאת שהיא הולכת לאבא שהוא לא יהודי.
יפעת שאשא ביטון: זה הסטאטוס עכשיו?
<נ': הסטאטוס שלא ניתן לגייר את הבת שלי.
<נ': כששאלתי האם אפשר לגייר בינתיים רק אותי, את אמא, הדיינים בק' אמרו לי – אתם משפחה אחת שלמה, בואו תמשיכו ביחד.
יפעת שאשא ביטון: אני לא יודעת אם זה המקום, אבל קצת קשה לי להתאפק מלשאול.
יפעת שאשא ביטון: את עוברת כזה תהליך, יש – אני אתחיל לשאול את זה בצורה רגישה יותר.
יפעת שאשא ביטון: יש מישהו יהודי אצלך במשפחה?
יפעת שאשא ביטון: כאילו, מאיפה הזיקה הזו?
יפעת שאשא ביטון: למה בכלל לעשות את התהליך הזה?
יפעת שאשא ביטון: ואת לא חייבת לענות.
<נ': יש לי כמה אנשים במשפחה שגם עברו גיור באותו בית דין בק' ודיינים מכירים את האנשים האלה, אז גם הלכתי.
<הרב ישראל רוזן: אני רוצה לשאול.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, לשאול.
<הרב ישראל רוזן: אני רוצה לשאול אותה משהו.
<הרב ישראל רוזן: סליחה, הנושא הזה שתהיה הסכמת שני ההורים, זו דרישה של משרד המשפטים, זו לא דרישה של הרבנות, זו לא דרישה של ההלכה.
<הרב ישראל רוזן: לפי ההלכה יכול - - -
<מיטב טסלר-שימל: יש פסק דין.
<הרב ישראל רוזן: השאלה היא האם האבא מתנגד לגיור.
<הרב ישראל רוזן: רגע, סליחה, אני שואל האם האבא מתנגד לגיור.
<נ': הוא התנגד.
<הרב ישראל רוזן: אם האבא מתנגד, אז צריך בית משפט לענייני משפחה.
יפעת שאשא ביטון: היא קיבלה אישור.
<הרב ישראל רוזן: הבנתי, אבל השאלה היא היום, אחרי זה האם העיכוב הוא משפטי או העיכוב הוא של הרבנות.
יפעת שאשא ביטון: לא, של הרבנות.
<הרב ישראל רוזן: אני לא יודע.
יפעת שאשא ביטון: היא אומרת.
<הרב ישראל רוזן: השאלה היא האם הבא לא התחרט, כי יש הליכים ושנתיים לקח - - -
יפעת שאשא ביטון: לא משנה, אבל - - -
<הרב ישראל רוזן: כי למה לקח שנתיים במשפט - - -
יפעת שאשא ביטון: בית הדין אמר מותר לגייר גם בלי ההסכמה של האבא, נכון?
<הרב ישראל רוזן: לא, כי בית המשפט למשפחה נתן הסכמה.
<הרב ישראל רוזן: אי אפשר בלי הסכמה.
<הרב ישראל רוזן: בית המשפט אומר, למרות - - -
יפעת שאשא ביטון: בסדר, אז בסוף זה עניין הלכתי.
יפעת שאשא ביטון: אז אל תגיד זה משרד המשפטים וזה לא הלכה.