GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עופר ברקוביץ: אז יכול להיות שהרחבה של כמות הספקים או הגדרות נהליות ברורות שמהשעה 12, אני לא יודע, אני לא איש מקצוע ואני לא יודע להגיד מה היא השעה שאפשר להשאיר בה מנה כדי שהיא תאכל בצורה ראויה.
<עופר ברקוביץ: אני בטוח שזה גם פוגע בטעם, גם פוגע באיכות המנה, לפעמים גם בתקינות שלה.
<עופר ברקוביץ: סוגיה שנייה היא איכות הבקרה בגנים.
<עופר ברקוביץ: הזכירו את זה גם כן, לא מספיק ברור.
<עופר ברקוביץ: אם מגיע אוכל לא מספיק טוב, הגננות צריכות לדעת להתריע על זה, לקבל - - -
יפעת שאשא ביטון: אתה אומר שאני לא הסברתי את זה מספיק טוב?
יפעת שאשא ביטון: אני אמרתי את זה כמה פעמים.
<עופר ברקוביץ: לא, לא, אוקיי, אוקיי, אז אני מצטרף לדברים.
יפעת שאשא ביטון: מילא, תסתבך פה עם אחרים, אבל להסתבך איתי?
<עופר ברקוביץ: הסתבך איתך פחות טוב.
<עופר ברקוביץ: הנושא הזה של איכות הבקרה בתוך הגנים עצמם.
<עופר ברקוביץ: אני מבין מחיים שאנחנו, לפחות לפי מה שנאמר, בירושלים מבקרים אחת לשבוע במפעלי הקייטרינג.
<עופר ברקוביץ: זה פיקוח בעיני ראוי ומרשים.
<עופר ברקוביץ: השאלה היא מה קורה בקצה וצריך לדבר על מה קורה בקצה ולא רק - - -
יפעת שאשא ביטון: בקצה זה בצהרונים?
<עופר ברקוביץ: בקצה זה בצהרונים, רגע לפני ההגשה.
<עופר ברקוביץ: אז אני יודע שיש איזה שהוא עניין של תזונאיות שאמורות להיכנס ולהסתכל על הדברים.
<עופר ברקוביץ: אני חושב שצריך לחשוב על להרחיב את הנושא הזה לרמה שבאמת תהיה ביקורת יותר משמעותית בתוך הגנים.
יפעת שאשא ביטון: יש חקיקה שבעצם מרחיבה את הפיקוח גם לצהרונים ולמסגרות שהן לא - - -
<עופר ברקוביץ: ואני גם רוצה לחזק את נושא התיווך של האוכל, כי אני חושב שגם זה, זימי אומר את זה בצורה ברורה.
<עופר ברקוביץ: יש קושי לתווך את הטעמים השונים של הילדים השונים.
<עופר ברקוביץ: צריך את עזרת הגננות, צריך את עזרת התזונאיות, אנשי המקצוע שיעזרו לחבר ילדים נוספים לאוכל התקין שכן מגיע.
<עופר ברקוביץ: והרעיון של מטבחים בירושלים, הייתי אומר ברור לי למה זה יותר נכון.
<עופר ברקוביץ: אני לא בטוח כמה זה ישים, אבל כל פתרון כזה אנחנו נרצה לשתף איתו פעולה.
<מיכל מנקס: לא דיברו על ירושלים, דיברו על בכלל.
יפעת שאשא ביטון: אז אני אסביר פה.
יפעת שאשא ביטון: ניסיתי כל הדיון להתרחק מזה, אבל לפני כן שאלה, ושוב, גם מהמקום שאני מגיעה.
יפעת שאשא ביטון: הרכבים שמסיעים את האוכל לא אמורים להיות רכבים מותאמים?
יפעת שאשא ביטון: מותאמים מבחינת היכולת שלהם-.
יפעת שאשא ביטון: אה - - - הבנתי, אוקיי.
יפעת שאשא ביטון: בואו נשמע את התשובה.
<חיים הלפרין: הרכבים צריכים להיות נקיים והם צריכים להיות מסוגלים להכיל את הארגזים המיוחדים שמחזיקים את האוכל.
<חיים הלפרין: הארגזים המיוחדים שמחזיקים את האוכל הם ארגזים מיוחדים, הם קלקר באיכות מאד גבוהה שרמת ירידת המעלות בהם היא בערך מעלה וחצי לשעה.
<חיים הלפרין: ולכן ההנחיות שלנו ביחד עם משרד הבריאות מדברות על זה שלא יכול להיות שמהרגע שהאוכל נגמר בקייטרינג, עד ארבע שעות הוא צריך להיאכל.
<חיים הלפרין: בהתאם לזה כל הספקים מארגנים גם את צי הרכב שלהם.
<חיים הלפרין: זה לא שכאילו מעמיסים משאית אחת ומטיילים עכשיו בכל ירושלים והראשון הוא בשמונה בבוקר והאחרון באחת.
<חיים הלפרין: יש מתווה שבו כל ספק יודע ובהתאם לזה הוא בונה את ציר התנועה שמחלקים לו את זה.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת מקום שבו משאירים לנו אוכל ליד הגן ואנחנו מקבלים לצורך העניין דיווח, אני מגישה אליך כתלונה, אתם הולכים לבדוק?
<חיים הלפרין: כן.
יפעת שאשא ביטון: זאב פיש.
<זאב פיש: נעים מאד.
יפעת שאשא ביטון: ואתה משרד הבריאות, אז בוא נשבור גם איזה שהוא מיתוס, גולדי.
יפעת שאשא ביטון: דיברת על הקוסקוס המלא.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שיש גם ילדים שרגישים לאוכל המלא, אז בוא קצת תספר לנו.
<זאב פיש: ברשותך אני רוצה להגיב פה על מספר דברים שנאמרו.
<זאב פיש: קודם כל בקשר למזון שמבושל בבית ואין לי ספק ולאף אחד פה אין ספק שזה מתוך רצון טוב ואכפתיות ואנחנו כולנו בעד, אבל רבותי זה מסוכן.
<זאב פיש: זה צריך להיות מאושר, זה צריך להיות בדיוק.
<זאב פיש: יש פה הרבה רצון טוב והרבה סיכונים.
<זאב פיש: אני אישית יצא לי להיות בחקירות אפידמיולוגיות לא מעט לצערי הרב במהלך השנים, של רצון טוב.
<זאב פיש: של אמא שחשבה שהמזון הוא לא טוב, לא טעים, לא נקי, לא בריא וכדומה, בישלה, העבירה למוסדות חינוך ואחר כך זה נראה רע מאד.
<זאב פיש: לא מספקים מזון מבושל ממקום לא מאושר, סימן קריאה.
<זאב פיש: את זה צריך לדעת.
יפעת שאשא ביטון: לא, אבל יש מסגרות שבהן, ואצלנו בקריית שמונה היה למשל בגנים שהם מבשלים בתוך הגן.
יפעת שאשא ביטון: זה חלק מה - - -
<זאב פיש: אבל זה משהו אחר, אמרתי בבית.
<זאב פיש: גם את זה צריך - - -
יפעת שאשא ביטון: כשאני אומרת מטבחים עירוניים זה הרעיון.
<זאב פיש: גם את זה צריך לאשר, אבל אני דיברתי על הרצון הטוב של אמהות שיוזמות, מתכוונות לטוב וזה מסוכן מאד.
יפעת שאשא ביטון: לא, בזה אני מסכימה איתך.
יפעת שאשא ביטון: מסכימה איתך.
<זאב פיש: זה דבר ראשון.
<זאב פיש: דבר שני בקשר למה שנאמר פה על הנהלים.
<זאב פיש: אנחנו לצערנו במשרד הבריאות, הוחלט שלא אנחנו נבצע את הפיקוח.
<זאב פיש: אני מאחל לכל מי שיעשה את זה שימשיך וישתפר ויעשה את זה הכי טוב שיש, אבל אין כזה דבר ואני יודע שמשרד החינוך עושה את זה ועובדים אך ורק לפי ההנחיות של משרד הבריאות, הן מבחינת תברואה והן מבחינת התזונה.
יפעת שאשא ביטון: זה אומר שחוסר ההתאמה שהוצגה כאן לא קיימת?
<זאב פיש: אני לא יודע.
<זאב פיש: אם אני לא עושה פיקוח אז אני לא יודע.
<זאב פיש: אם הם אומרים שזה בסדר, אני כמשרד ממשלתי תומך במה שהם אומרים.
<זאב פיש: בין השאר זה מדבר גם על הרכב.
<זאב פיש: הוזכר כאן בצדק של 4 שעות מקסימום הרכב צריך להיות מאושר להובלת מזון, סימן קריאה עוד פעם.
<זאב פיש: לא כל רכב ולא כל רכב שגם אם הוא נראה נקי ויש שם כאלה כלים ששומרים על חימום או על קירור – לא, זה לא מספיק.
<זאב פיש: יש נהלים, יש לנו הנחיות ברורות - - -
יפעת שאשא ביטון: שאומרות מה?
<זאב פיש: שאני בטוח שמשרד הבריאות - - -
יפעת שאשא ביטון: רגע, שאומרות מה?
יפעת שאשא ביטון: מה ההנחיות אומרות באמת?
<זאב פיש: יש הנחיות ברורות שהרכב צריך להיות מאושר להובלת מזון תוך שמירה על חימום ועל קירור, לפי מה שכתוב.
<זאב פיש: זה הנחיות ברורות ורשמיות של משרד הבריאות.
יפעת שאשא ביטון: יש פרמטרים שעל פיהם למשל אנחנו יכולים לגשת ולראות אם הרכב הוא עומד בתקן או לא?
<זאב פיש: בהחלט כן, בהחלט.
<זאב פיש: הוא צריך להיות בין השאר מאושר גם לצורך - - -
<חיים הלפרין: יש לו מסמך שהוא קיבל אישור.
<קריאה: מי מאשר אותו?
<קריאה: מי בודק אותו?
<חיים הלפרין: משרד הבריאות.
<זאב פיש: אם זה קייטרינג אז במסגרת מפעל הקייטרינג הוא מאשר גם את רכב ההובלה.
<זאב פיש: אני מניח שמשרד החינוך בודק את זה.
<זאב פיש: משרד החינוך לדעתי בודק את זה.
יפעת שאשא ביטון: זה אומר יוצאת גננת, אומרת אני רוצה בבקשה לראות שהרכב מאושר, אמור להיות לו אישור כתוב - - -
<זאב פיש: כן, כן, בפירוש כן.
<יגאל קרביץ: לא, לא.
<יגאל קרביץ: כל מזון שנכנס לתוך העיר נבדק על ידי השירותים הוטרינריים, כולל רכבים - - -
יפעת שאשא ביטון: ברשותך, יש לנו פה את זאב שברשות דיבור.
יפעת שאשא ביטון: אני אתן לך את רשות הדיבור.
יפעת שאשא ביטון: חברים - - -
<שרון כץ: זה מדגמי.
<שרון כץ: זה לא נכון.
<זאב פיש: לא, אתם מדברים על שני דברים שונים.
<זאב פיש: הוא מדבר על בדיקות משנה שעושים הוטרינריים המרחביים.
<זאב פיש: הם מדברים על משהו אחר.
<יגאל קרביץ: אם לרכב אין אישור להובלת מזון חם אתה לא יכול לעבור את השירותים הוטרינריים.
<יגאל קרביץ: חד וחלק.
<יגאל קרביץ: זה בכל - - - אז אתם צריכים לדרוש את זה.
<שרון כץ: נכנסים לעיר 60 רכבים משלוש חברות - - -
<יגאל קרביץ: אז תדרשו את זה שהוא יהיה - - -
<שרון כץ: מדגמי.
יפעת שאשא ביטון: סליחה, אתם מפריעים לזאב פיש לסיים את דבריו, אז בבקשה.
<זאב פיש: ציינתי ושוב, אנחנו בזמנו נתנו.
<זאב פיש: משרד הבריאות אמר באופן רשמי.
<זאב פיש: נשאלנו ואמרנו שאנחנו מעוניינים ושואפים ורוצים ויודעים לעשות את הפיקוח על הנושא הזה.
<זאב פיש: המדינה החליטה אחרת, לכל מי ששאל אותי פה.
<זאב פיש: המדינה החליטה אחרת והיא הסמיכה את משרד הכלכלה ואת משרד החינוך לעשות את הפיקוח.
<זאב פיש: אנחנו מספקים את ההנחיות המקצועיות.
<זאב פיש: אנחנו מנחים ואנחנו נפגשים גם עם ועדי ההורים.
<זאב פיש: אני חייב לציין שוועדי ההורים מאד פעילים ומאד מאד יעילים לטעמי, וגם עם משרד החינוך ואנחנו עושים כמיטב יכולתנו בדבר הזה.
<זאב פיש: אבל שוב, הפיקוח לא מבוצע על ידי משרד הבריאות.
<זאב פיש: אנחנו נתנו כאן באולם הזה כבר כמה פעמים מה אנחנו רוצים כדי לעשות את הפיקוח הן מבחינת מספר תזונאיות, הן מבחינת מספר מפקחים, כי בוודאי שאי אפשר להיכנס לפיקוח על צהרונים ועל מעונות ועל מוסדות חינוך.
<זאב פיש: זה יהיה לא אחראי לעשות את זה בלי כוח אדם ייעודי, מקצועי, שעושה את זה כפי - - -
יפעת שאשא ביטון: אני אוכל לקבל את המסמך שהגשת, אם הגשתם אותו כמה וכמה פעמים?
<זאב פיש: אנחנו נאתר אותו.
<זאב פיש: זה כבר היה ב - - -
יפעת שאשא ביטון: אני אשמח לקבל.
<זאב פיש: אבל אני יכול להזכיר לכם.
<זאב פיש: אנחנו ביקשנו 18 מפקחים ו-6 תזונאים.
יפעת שאשא ביטון: שהיום יש כמה?
יפעת שאשא ביטון: 16? או מי אמר?
יפעת שאשא ביטון: כמה מפקחים במשרד החינוך?
<חיים הלפרין: יש לנו בסך הכל 18 עובדים שמטפלים בזה, מתוכם 12 - - -
<צור טהון: אז זה רמת מפעל ההזנה.
<צור טהון: מה עם כל המאות אלפים שלא?
יפעת שאשא ביטון: מיכל ברם ואחר כך ישראל אליאסף.
<מיכל ברם: אני חברת המועצה במועצת העיר רעננה ויושב ראש הוועדה לקידום מעמד הילד.
<מיכל ברם: האמת שאת התהליך התחלנו כבר בשנת 2011 כשהייתי יושבת ראש הנהגת הורים ביישובים של גני הילדים, אז כך שאני רוצה קצת לשתף בתובנות שלנו ולהחזיר קצת את הדיון פה לדברים המהותיים ולא להישאר ככה בעטיפה הלבנה שמדברים רק על ה - - - כשאנחנו התחלנו את התהליך, עוד עם תכנית כולבוטק הראשונה שדיברה אי שם על השניצל המעובד, בעצם רק אז הדיון היה על מהות המנות ואיך המנות נראות.
<מיכל ברם: היום אנחנו נמצאים בדיאלוג אחר לגמרי של מה מרכיב כל מנה ומנה.
<מיכל ברם: מה סוג הטיבול ואיזה רטבים.
יפעת שאשא ביטון: דיברו על זה כאן.
<מיכל ברם: כשאנחנו מדברים בשיח רחב של האם האנשים או ההורים שהם חייבים להיות צלע מאד מאד משמעותית בכל התהליך הזה, אמורים לראות, ולראות זה רק לראות את סוג המנה וזה לא באמת לדעת מה קורה בתוכה.
<מיכל ברם: צריך להבין שמדובר בתהליך ואכן זה לא איזו שהיא החלטה חד פעמית שאומרים אנחנו עושים שינוי, אלא זה תהליך מאד מאד סיזיפי שכל הזמן, בכל רגע נתון, יכולים דברים להשתבש וחייב להיות פיקוח והמהות, וזה לא משנה איזו החלטה תתקבל, היא שאם לא יהיה פיקוח של איש מקצוע, של תזונאית מוסמכת או תזונאי שילוו את התהליך, אין לזה משמעות.
<מיכל ברם: אחד הדברים שהובלנו כמעט בכל שלוש השנים האלה ואף יותר אפילו, בעצם שינינו את המכרז.
<מיכל ברם: כי עד היום הרבה מאד רשויות המכרזים מדברים על המחיר של המנה ולא על האיכות, ולכן שינינו את ההרכב של המכרז שהוא שם 40% על האיכות.
<מיכל ברם: קודם כל לבדוק את מעטפת האיכות ורק אחר כך עוברים בכלל על התמחור.
<מיכל ברם: רק אם בעצם הספק עבר את הבדיקות של הוועדה שנקבעה שיש - - -
יפעת שאשא ביטון: מה זה איכות?
יפעת שאשא ביטון: מה מרכיב את המנות?
<מיכל ברם: גם האיכות, גם ההרכב, גם מקומות, מיקוד.
<מיכל ברם: יש ממש מיקוד.
<מיכל ברם: החלקים האלה של המכרז גובשו יחד עם ההורים, יחד עם הרשות המקומית ולצערי נאמר פה שהרשויות ככה ואני שמחה שהשלטון המקומי אולי נותן לזה יד, אבל כשאני מדברת עם המון נציגים מרשויות אחרות, עדיין רשויות לא מכירות וכופרות באחריות שלהן, גם אם הן נתנו לספק כזה או אחר להפעיל את הצהרון שלהן או בבית הספר או אחר כך בקפיטריות, אז כל עוד הן נתנו את ההכשר ונתנו את הזיכיון למישהו להפעיל, הן האחראיות ולצערי זה לא מתקיים בשטח.
<מיכל ברם: המון הורים היו רוצים לעודד שינויים, אבל הם פשוט נבלמים על ידי הרשות המקומית, שלא חושבת שזה התפקיד שלה.
<מיכל ברם: אז זה בראש ובראשונה צריכים להבין שלא משנה מי מפעיל, זאת אחריות שלהם והם הכתובת לכל הדיאלוג.
<עירית ליבנה: אחריות של הגורם שמתקשר עם הספק.
<מיכל ברם: בדיוק, ולא לשלוח את ההורים לגורם השלישי והרביעי, שהוא זה ש - - -
יפעת שאשא ביטון: זו סוגיה שהעלינו.
יפעת שאשא ביטון: הייתה כאן מיכל מהשלטון המקומי, אמרנו מפורשות, גם כשחיים דיבר, לרשות המקומית יש אחריות על מה שאוכלים הילדים.
יפעת שאשא ביטון: זו אמירה מאד ברורה.
<מיכל ברם: כל הרשויות המקומיות מחכות להורים שייקחו חלק וזה לא ככה.
יפעת שאשא ביטון: ממש לא, אני לא יודעת מאיפה הבאת את זה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו דיברנו על הפיקוח של משרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: פעם אחת שמנו את זה בידיים שלו באופן חד משמעי וברור.
<מיכל ברם: נכון,אני שמחה - - -
יפעת שאשא ביטון: דיברנו על כך שהרשויות המקומיות, Once הילדים שלהם בתחום הרשות המקומית מקבלים אוכל למוסדות החינוך, יש להם אחריות ללכת ולראות ואמרנו, מה לעשות, אני אגיד את זה עוד פעם, שגם ההורים שותפים בתוך המהלך הזה.
יפעת שאשא ביטון: פעם אחת אתם רוצים סמכות ורוצים להיות שותפים בלהגיד מה אוכלים ואיך אוכלים וכמה ולמה, ופעם שנייה, כשאומרים לכם אתם שותפים אז אתם נבהלים.
<מיכל ברם: לא, להיפך.
יפעת שאשא ביטון: אז אני אומרת, ההורים מאד משמעותיים בתהליך.
<מיכל ברם: להיפך, אני אומרת שההורים צריכים להיות שותפים אבל אין להם את הכלים כאנשי מקצוע לבחון את הרכבי המנות.
יפעת שאשא ביטון: בסדר, אבל זה זה וזה וזה, זה חייב להיות משולב.
<מיכל ברם: ברור.
<מיכל ברם: עכשיו דבר נוסף שצריך בעיני צריך את הדגש, זה לדבר על הרצף וכמו שאמרתי בתחילת התהליך, כל פעם הדיון חוזר לגני הילדים.
<מיכל ברם: חייב להיות פוקוס גם על הקפיטריות בחטיבות ובתיכונים, ובעצם לייצר רצף תזונתי, כי באמת הילדים היום שוהים וגם אנשי הצוות החינוכי שוהים מרבית היום שלהם - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, דיברנו על זה.
<מיכל ברם: ודבר אחרון שככה הוא לא ברור ואני חושבת שצריך לחדד אותו.
<מיכל ברם: כשכל גוף ציבורי הולך ומתקשר באיזה שהוא מכרז, אפילו של בינוי או מה שזה לא יהיה, תמיד יהיה שם את המפקח כדי לראות שהדברים מתקיימים הלכה למעשה.
<מיכל ברם: אם לא יהיה תזונאית מפקחת, והיה ראוי שמשרד החינוך, כמו שהוא מתקצב אחות או אחות ממוסד ציבורי, או פסיכולוגית - - -
יפעת שאשא ביטון: כבר אין, אבל לא משנה.
<מיכל ברם: לא משנה.
יפעת שאשא ביטון: הרעיון של תזונאי ושל פיקוח אני חושבת שהוא ברור.
יפעת שאשא ביטון: הוא לא בספק בכלל.
יפעת שאשא ביטון: אין פה שאלה.
יפעת שאשא ביטון: הוא שם ואני שמחה שאלה הנקודות שחשובות לך, כי אלה נקודות שחודדו כאן בדיון ואני מקווה שאם אנחנו נצא לפחות ונתחיל את התהליך כפי שהוא הוצג כאן, אז אנחנו נשיג את המטרה.
יפעת שאשא ביטון: ישראל ואחריו יש לנו נציג של ספק, שנשמח לשמוע גם את הצד שלהם.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה ישראל, נציג הורים.
<ישראל אליסף: שלום.
<ישראל אליסף: אני ישראל אליסף, אני יושב ראש ועד הגנים הארצי ופורום ועדי ההורים היישוביים.
<ישראל אליסף: אני גם מנהל את תחום הגנים בוועד ההורים של ירושלים והייתי שותף פה בצורה מרכזית, אני ומיקול ששותפה איתי, את כל התהליך בירושלים.
<ישראל אליסף: אני רק רוצה בקצרה לומר משהו אחד על ירושלים.
<ישראל אליסף: היה נשמע לפחות לי, באוזניים הרגישות מאד שלי, שכאילו נשמע שהכל טוב בירושלים.
<ישראל אליסף: אז כפי מה שזימי אמר, ירושלים היא עיר מורכבת עם 20,000 מנות, אז כמובן שיש שם מורכבות.
<ישראל אליסף: להגיד לך שהכל בסדר, לא, יש שם הרבה הרבה, אנחנו מקבלים המון תלונות של הורים ושל גנים שבהם לא אוכלים.
<ישראל אליסף: אוכל בריא הכוונה זה אוכל עם עדשים במקום בשר, יום אחד ללא בשר כדי שביום האחר יהיה בשר.
<ישראל אליסף: אז בואו, בסופו של דבר זה מתחיל בכסף ונגמר בכסף.
<ישראל אליסף: אם במקום להתחיל לחסוך בחשיבה איך מורידים ביום אחד בשר אז היו באים למפעל ההזנה ואומרים רגע, אנחנו עושים משהו לא הגיוני.
<ישראל אליסף: אנחנו משקיעים כל כך הרבה מאמצים במפעל ההזנה, בואו נעשה את המחיר בעוד 1.5 שקלים, אז האוכל יהיה גם יותר בריא וגם יותר טעים, אבל זה במאמר מוסגר על ירושלים.
<חיים הלפרין: אבל הוא לא נכון, אז חבל שאמרת.
<ישראל אליסף: אני - - -
יפעת שאשא ביטון: לא, אבל אני אחר כך אענה לך על סוגית הכסף.
<ישראל אליסף: זה מה שאני חושב.
<ישראל אליסף: אני אומר שוב פעם, גם על המזון הבריא בירושלים, שכשאמרתם שהוא התחיל בירושלים אז הוא התחיל בירושלים עוד לפני שהיו לגננות את ההדרכה ואת ההנגשה והיה לנו צעקות שנה שעברה עד לשמיים וזה לא קשור לאנשי המקצוע בירושלים, חיים, ואתה יודע את זה.
<ישראל אליסף: אנשי המקצוע קיבלו את זה בהפתעה.
<ישראל אליסף: ההכשרה של הגננות להנגשה התחילה אחרי שהילדים כבר קיבלו את זה בפועל וזה היה רע מאד וזה עשה לנו צרות לשמיים.
<ישראל אליסף: עכשיו אני רוצה לדבר ברמה הארצית.
<ישראל אליסף: קודם כל הארוחה, כמו שכבר אמרו גם חברי הכנסת וגם אחרים, הארוחה החמה היחידה של הילדים היא כל כך חשובה.
<ישראל אליסף: אנחנו מדברים על - - -
יפעת שאשא ביטון: של חלק מהילדים.
<ישראל אליסף: של חלק גדול, בואי, חלק גדול מהם, במיוחד ב - - -
יפעת שאשא ביטון: חברים, של חלק מהילדים.
יפעת שאשא ביטון: בואו, אל תשפכו את הכל - - -
<ישראל אליסף: אני לא אמרתי את כולם - - -
יפעת שאשא ביטון: שלשמם אגב גם הוקם המפעל הזה.
<ישראל אליסף: נכון.
<ישראל אליסף: אני אומר, מהסוציו אקונומים הנמוכים בעיקר.
יפעת שאשא ביטון: לא בהכרח, אגב.
<עירית ליבנה: הם אוכלים בכל סוג של - - - צהרונים.
יפעת שאשא ביטון: גם לא בהכרח.
<עירית ליבנה: גם בצפון תל אביב אוכלים.
<ישראל אליסף: אוקיי, בסדר.
<ישראל אליסף: נקודה אחת חשובה שאמרו שהאוכל חייב להיות טעים ולא רק בריא, ובנושא הזה אני רוצה להיכנס לנושא של הפיקוח.
<ישראל אליסף: חוזר מנכ"ל מגדיר שרשות שמעוניינת לקיים הזנה במוסד חינוכי צריך פיקוח של השירות הווטרינרי, התברואנים של אגף הרישוי וגם מתוך ועדת ההזנה הזאת צריכים להיות גם הורים, החל מהשלב שבו בוחנים את הספקים ואת הכל.
<ישראל אליסף: זה לא מתקיים בהמון רשויות.
<ישראל אליסף: בהמון המון רשויות בכלל אין הורים שמעורבים ואז כשמתחילים צעקות מתחילים לשאול מה עושים.
<ישראל אליסף: אין שירות ווטרינרי ואין אגף רישוי.
<ישראל אליסף: וגם בירושלים אני יכול להגיד לכם שזה לא המצב מבחינת פיקוח של הרשות וזה צריך להשתנות, לא רק ברמה של חקיקה אלא בפועל.
<ישראל אליסף: זאת אומרת אם משרד החינוך מגדיר חוזר מנכ"ל, דבר ראשון שיפקח.
<ישראל אליסף: אם את שואלת אותי, המציאות היא בכלל לא הגיונית ואני יכול להגיד לכם את זה חד משמעית.
<ישראל אליסף: מכל ההורים שאותם אני מייצג מכל ועדי ההורים בארץ, היו מעדיפים לראות את משרד הבריאות.
<ישראל אליסף: הוא הרגולטור ההגיוני, הנכון, החכם שיבצע את הפיקוח, לא משרד החינוך.
<ישראל אליסף: אני יכול להגיד לכם דבר עוד יותר חמור.
<ישראל אליסף: במשרד החינוך במפעל ההזנה, אותו ספק שמקבל את האפשרות לספק את המזון, הוא גם עושה מכרז ובוחר חברות קייטרינג למפעל ההזנה והוא גם עושה מכרז לחברת פיקוח.
<ישראל אליסף: יש פה ניגוד עניינים מובנה.
<ישראל אליסף: אני רוצה לראות את אותה חברת על שמקבלת לידיה את המכרז הזה ומקבלת תלונות על ספק, אומרת לספק תקשיב, אתה מפסיק לספק.
<ישראל אליסף: זה לא כזה פשוט.
<ישראל אליסף: זה לא הגיוני שזה אותו גוף, זה דבר ראשון.
<ישראל אליסף: אני קודם כל הייתי מצפה ממשרד החינוך שיפקח על הרשויות שיבצעו את מה שהוא מגדיר בחוזר מנכ"ל, אבל במחשבה לעתיד, ואני מצפה מבית המחוקקים שיחשוב קדימה, להעביר את הרגולציה ממשרד החינוך שיתנהל בפדגוגיה, שזה תחום המומחיות שלו ושיעביר את הפיקוח על המזון למשרד הבריאות, שם יש את האנשים שהם - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, הנקודה ברורה.
<ישראל אליסף: רק שנייה.
יפעת שאשא ביטון: משפט סיכום כי אנחנו לקראת סיום ואנחנו צריכים לשמוע - - -
<ישראל אליסף: כן, אז אני אגיד עוד שלוש נקודות שבכלל לא דיברו עליהן, שלוש נקודות חשובות בעיני.
<ישראל אליסף: נקודה ראשונה, שלא דובר עליה בכלל.
<ישראל אליסף: במציאות ביטחונית כמו שקיימת עכשיו - - -
יפעת שאשא ביטון: אני אתן לכם רק אם אתם תעשו את זה ממש בקצרה.
<ישראל אליסף: אני אנסה לקצר.
יפעת שאשא ביטון: אתה לא תנסה, אתה תקצר.
<ישראל אליסף: אני אקצר.
<ישראל אליסף: במצב ביטחוני כמו היום, שכל הזמן יש קפיצות של הורים לנושא האבטחה, יש פה פרצה חמורה, מסוכנת, אף אחד.
<ישראל אליסף: אבל אף אחד לא מפקח על העובדים במפעלי המזון מבחינה ביטחונית.
<ישראל אליסף: יש שם עובדים שרק תחשבו מה יקרה.
<ישראל אליסף: אנחנו כל הזמן חושבים על להביא מאבטח לכל גן, כחלון אישר תקציב וכו', אבל אחד שרוצה לפגע והוא נמצא במפעל הזנה, אני לא רוצה לדמיין את זה.
<ישראל אליסף: זה דבר אחד והוא מאד חשוב.
<ישראל אליסף: דבר שני, ילדים אלרגנים.
<ישראל אליסף: יש הרבה ילדים שהם אלרגיים ובבוקר יש להם סייעת מכוח חוק, אבל בצהרונים לא בכולם הם ממשיכים עם הסייעת שלהם.
יפעת שאשא ביטון: אתה גולש לדברים אחרים.
יפעת שאשא ביטון: הזנה.
יפעת שאשא ביטון: מה שהילדים מקבלים בצלחת.
<ישראל אליסף: אבל הילדים האלרגניים הם חלק ממערכת החינוך ואת רוצה לספק להם הזנה ואת רוצה שהם לא ימותו חס וחלילה, אז זה דבר נוסף.
יפעת שאשא ביטון: נכון, אז דיברנו על המזון האלרגני, דיברנו.
<ישראל אליסף: ודבר נוסף אחד, זמן הגשת המזון בצהרונים והוא עוד נושא חשוב.
<ישראל אליסף: אופק חדש הביא לנו את האוכל בצהרונים לשעה שתיים.
<ישראל אליסף: יגידו לך במשרד הבריאות אם זה הגיוני שילדים בני 3 מחכים עד שתיים.
<ישראל אליסף: תודה רבה.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה ישראל.
יפעת שאשא ביטון: יש לי את יגאל ברקוביץ ממבושלת.
<יגאל קרביץ: יגאל קרביץ.
יפעת שאשא ביטון: קרביץ, ואחר כך עלמה.
<יגאל קרביץ: אוקיי, אז קודם כל אנחנו באמת מברכים על הדיון הזה, כי אני חושב שתעשיית הקייטרינג בחמש השנים האחרונות עשתה דרך.
<יגאל קרביץ: משהו שהיה לפני חמש שנים ואיפה שאנחנו נמצאים עכשיו, זה שמיים וארץ.
<יגאל קרביץ: זה דבר ראשון.
<יגאל קרביץ: נושא אחד שבאמת צריכים להסדיר פה לפני שמקימים המטבחים וברשויות המקומיות, כי זה ייקח הרבה זמן, זה ליצור ועדת היגוי מאד פשוטה.
<יגאל קרביץ: אנחנו כתעשייה, שישבו עם נציגי ההורים, שישבו עם כל הגורמים של משרד הבריאות וכל מי שהוא קשור לעניין.
<יגאל קרביץ: אפשר באמת בדרך קצרה מאד לבוא ולעשות חפיפה מוחלטת לגבי נושאים שלכולם סך הכל זה נושאים משותפים לכולם.
<יגאל קרביץ: אנחנו כתעשייה יוזמים, אנחנו כתעשייה עושים את הדברים.
<יגאל קרביץ: אי אפשר עכשיו לבוא ולהגיד וואלה, אנחנו אלה שלא רוצים שיהיה טוב ושהילדים יאכלו אוכל בריא.
<יגאל קרביץ: יש נושא של בטיחות המזון, ובטיחות המזון זה נושא שיש נהלים מאד ברורים.
<יגאל קרביץ: אין פה.
<יגאל קרביץ: יש פה חקיקה של משרד הבריאות, הכל מאד ברור ומי שמפקח על המפעלים זה משרד הבריאות ומשנה לשנה הנושא הזה הוא ברור והנהלים - - -
יפעת שאשא ביטון: משרד הבריאות מפקח עליך באיזה מסגרת?
<יגאל קרביץ: במסגרת שוטפת.
<יגאל קרביץ: פעם בחודש, פעם בחודשיים - - -
יפעת שאשא ביטון: כספק כללי, לא קשור למשרד החינוך.
<יגאל קרביץ: כספק, אבל הספק הכללי, אנחנו סך הכל יצרני המזון.
<יגאל קרביץ: זאת אומרת זה לא משנה.
<יגאל קרביץ: משרד הבריאות, מבחינת ההגדרות שלהם באמת מגדיר את הדברים מה הולך בגיל הרך ומה הולך לאנשים אחרים.
<יגאל קרביץ: אז הדברים ברורים.
<יגאל קרביץ: נושא שני שצריכים להסדיר אותו ובזמן האחרון פחות מדברים על הנושא של בטיחות המזון, הרבה פעמים מדברים על אוכל בריא או לא בריא, ופה יש באמת אוכל מעובד ופה באמת יש פערים.
<יגאל קרביץ: זאת אומרת הפערים האלה באמת, בנושא של בריא לא בריא, מעובד, לא מעובד, חייבים לעשות יישור קו בין כל הגורמים.
<יגאל קרביץ: זאת אומרת המסגרות שמקבלים אולי במשרד החינוך, אולי אותו אוכל, שיקבלו גם את האנשים האחרים או שהפוך, זה לא משנה.
<יגאל קרביץ: לנו כתעשייה, אנחנו ניישר את הקו וגם ניקח את זה קדימה.
<יגאל קרביץ: כי אחד מהדברים שאנחנו עושים, לא רק אנחנו בחברה, אלא דיברנו עם חלק מהקולגות, כשמתחילים לבשל יותר ויותר דברים אצלנו בתוך החברה.
<יגאל קרביץ: מפעלים גדולים כמו - - -
יפעת שאשא ביטון: הנה, אני סוגרת לך את הסיפור.
יפעת שאשא ביטון: אוכל בריא, לא מעובד, - - - מאד פשוט.
<יגאל קרביץ: אז אני מציע, בואו נתכנס לוועדת היגוי תוך כמה מפגשים - - -
יפעת שאשא ביטון: לא צריך ועדת היגוי, זה מאד ברור.
יפעת שאשא ביטון: אוכל בריא, לא מעובד, נקי ומסודר.
יפעת שאשא ביטון: לא צריך ועדה - - -
<יגאל קרביץ: אוקיי.
<יגאל קרביץ: בסדר.
<יגאל קרביץ: עוד פעם, נקי ומסודר זה נושא של בטיחות.
<יגאל קרביץ: אוכל בריא זה נושא של ערכים תזונתיים ורכיבים.
<יגאל קרביץ: זה שני דברים שונים.
<יגאל קרביץ: בואו נבדיל בין הנושאים.
<יגאל קרביץ: נושא של בטיחות - - -
יפעת שאשא ביטון: הבנתי את זה.
<יגאל קרביץ: בסדר?
יפעת שאשא ביטון: ממה שאמר פה חבר הכנסת יואב בן צור, הבנתי שיש נהלים לגבי מה צריכים להיות מרכיבי המזון.
יפעת שאשא ביטון: אז יש פה גם את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני לא מבינה איפה הלכת לאיבוד.
<קריאה: לא, הוא דיבר על אחוז חלבון.
<קריאה: יש מעבר לזה.
<יגאל קרביץ: יש פה נושא של אחוז חלבון, יש פה נושא של אחוז בקר - - -
יפעת שאשא ביטון: דיברו.
יפעת שאשא ביטון: יש נהלים ברורים.
<יגאל קרביץ: לא, יש נושא של - - - יש עוד הרבה דברים שצריכים לסגור את זה.
<יגאל קרביץ: זה לא דברים גדולים, אבל שכולנו נדבר באותה שפה.
<יגאל קרביץ: אני חושב שזה קל מאד לעשות, לא צריכים כאילו אם אותו שניצל בדיוק, כאילו מבקרים אותנו על 16 אחוז או על 14 אחוז ואם בכלל אפשר לעמוד ב-22%-24%.
<יגאל קרביץ: אי אפשר לעמוד במשהו שאי אפשר.
<יגאל קרביץ: במשהו שאפשר לעמוד אנחנו אפילו ניקח כמה צעדים קדימה.
<יגאל קרביץ: אין שום בעיה בנושא.
<עירית ליבנה: ההנחיות של הרכב המזון הן של משרד הבריאות נטו וזה מה שאנחנו מבקשים, לא משנה באיזה מסגרת אם זה בהזנה או לא בהזנה, כי משרד הבריאות קובע את הרכב המזון.
<עירית ליבנה: הוא ה - - -
<יגאל קרביץ: מסכימים לגמרי, אבל גם במשרד הבריאות יש את הנושא של הגדרת הנתרן.
<יגאל קרביץ: הגדרת הנתרן לא נשכח, אנחנו מדינה שמביאים את הבשר כשר.
<יגאל קרביץ: חלק מהדברים - - -
<רונית אנדלווט: אני רוצה להתייחס.
<רונית אנדלווט: אני אתייחס בקיצור לנושא הנתרן.
<רונית אנדלווט: אנחנו עושים עבודה מאד גדולה עם המשחטות של העופות.
<רונית אנדלווט: מרבית הבשר שאוכלים במדינת ישראל זה עוף ואנחנו עובדים מאד קשה מול המשחטות להוריד את כמות הנתרן בבשר המוכשר באמצעות הוספת דיזר, בשטיפה וכו' וכבר יש הרבה משחטות שהורידו את כמות הנתרן.
<רונית אנדלווט: וגם ההמלצות שלנו הן המלצות הדרגתיות.
<רונית אנדלווט: זאת אומרת זה ברור לנו שהיום קשה יהיה לתת כמות מאד מאד מוגבלת של נתרן, אבל אנחנו רוצים בתוך שנה, שנתיים, שכמות הנתרן תרד בצורה הדרגתית, יחד עם זה שאנחנו עובדים מול המשחטות שכמות הנתרן בבשר שנקנה, יהיה נמוך.
<רונית אנדלווט: לגבי תחולת חלבון בשניצל.
<רונית אנדלווט: שניצל שבנוי מבשר נקי ורק מעט ציפוי ולא מטוגן, לא צריך להכיל פחות מ-20-22 גרם חלבונים.
<רונית אנדלווט: אם הוא מכיל פחות – זה לא שניצל, זה תערובת של פחמימות וקצת בשר.
<יגאל קרביץ: אז למה יש אישור למפעלים כאלה גדולים במדינת ישראל כמו מאמא עוף, כמו עוף טוף, כל המפעלים - - -
יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו לא במאמא עוף ובזה.
יפעת שאשא ביטון: אני מצפה מספק, במיוחד שמגיע לפה ושומע את השיח וגם לא קיבלת את רשות הדיבור בהתחלה.
יפעת שאשא ביטון: אתה כבר שמעת את כולם ו - - - שתיישר קו עם מה שדורשים פה ולא תסביר למה אי אפשר לעמוד בזה.
<יגאל קרביץ: ברור.
<יגאל קרביץ: לא, אני לא מסביר למה.
<יגאל קרביץ: אני מוכן להסדיר, זה בדיוק הכוונה.
<יגאל קרביץ: לשבת וליישר ולעשות את מה שצריך, שלא תהיה פה אי הבנה.
<יגאל קרביץ: זה המסר גם של כל הספקים.
<יגאל קרביץ: אנחנו לא נלך לאיזה - - -
יפעת שאשא ביטון: יגאל, אני סומכת עליך ועל התבונה שלך גם בלי שתראה את ההנחיות של משרד הבריאות, שאתה תדע מה נכון וטוב לשים לילדים שלנו בצלחת - - -
<יגאל קרביץ: זה מה שאנחנו עושים.
יפעת שאשא ביטון: וממה אנחנו צריכים להימנע.
יפעת שאשא ביטון: עלמה, ממש בקצרה ואחר כך יש לנו תלמיד שאנחנו צריכים לתת לו את המקום.
<עלמה שירן: בסדר גמור.
<עלמה שירן: אז אני עלמה שירן, עיריית תל אביב יפו.
<עלמה שירן: כמה דברים.