GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<הדר אליהו: אנחנו דיברנו על זה בוועדות הקודמות שבפריפריה יש בעיה שאין הרבה מקומות עבודה ויש איזו שהיא עיר שיש בה שני אולמות אירועים ובעצם בן הנוער – אם תשאל אותי, כל אדם שצריך לפרנסה אז הוא נקרע בין המקום של – אני ארוויח את הגרוש ואני אשב בשקט ואשתוק, או שאני אפסיד את זה – וזאת דילמה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים להיות שם בלי שהוא יעמוד במקום שבו הוא נמצא בקונפליקט וצריך לחשוב איך עושים את זה.
יפעת שאשא ביטון: עולה לי רעיון שבתוך הסיפור הזה, אם אנחנו נכריז על מבצע אכיפה באולמות – ממש נגדיר את זה ככה – אז אם אנחנו לא נגיע לכל האולמות, כשלעצמו זה יכול ליצור הרתעה.
יפעת שאשא ביטון: השאלה אם אנחנו באמת יכולים לצאת למבצע כזה נניח כשמתחילים האירועים בחודש יוני.
יפעת שאשא ביטון: להגיד עכשיו שמים פוקוס שם, ברמה מוצהרת, לא רק ברמה של אנחנו יודעים מה אנחנו עושים – כחלק מאיזה שהוא תהליך של - - -
<מאיר דוד: בוודאי שזה קורה כל שנה.
<מאיר דוד: אנחנו נהיה בתקופת שיא האירועים.
יפעת שאשא ביטון: אני אף פעם לא שאלתי.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שבעלי האולמות יידעו, שהציבור יידע, שהמלצרים יידעו.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שתהיה איזו שהיא תעמולה שאומרת חברים – מבצע אכיפה - - -
<מאיר דוד: אני לא רוצה ואני אומר לך למה.
<מאיר דוד: כי אם אני מראש אודיע לבעלי אולמות או אני אודיע למעסיקים – חברה, אני בא לבקר אתכם, אני אומר לך, אנחנו נקבל עדויות כבושות, אנחנו נקבל נערים שבמקרה הטוב הם לא ידברו, במקרה הלא טוב הם כבר לא יהיו באותו מקום כשאני אגיע.
<מאיר דוד: המעסיק יעדיף באותו יום שהוא לא יעבוד או שהוא יסתיר אותו ופחות הפרות.
<מאיר דוד: גורם ההפתעה הוא גורם מאד מאד מאד מכריע.
<מאיר דוד: להגיע לכמה שיותר מעסיקים בגורמי ההפתעה.
<מאיר דוד: ואני אומר לך, העדות של העובד היא רק אחת מהדרכים.
<מאיר דוד: יש עוד דרכים לזה: יש גם את העדות של המפקח, יש לי את המסמכים, יש עדויות משלימות, יש כמה.
<הדר אליהו: סליחה, אני פשוט שמה על השולחן שלעתים - - -
<מאיר דוד: אני יודע, אני יודע, אבל גורם ההפתעה הוא גורם קריטי ומכריע להצלחה.
יפעת שאשא ביטון: כן, השאלה היא לכמה אולמות אנחנו יכולים להגיע בפרק זמן כזה.
<שירה קוה: אני אוסיף לכם משהו.
<שירה קוה: א', אנחנו מקבלים גם תלונות אנונימיות.
<שירה קוה: תלונות כאלה הם לפחות לידים.
<שירה קוה: זאת אומרת שאם מתלוננים על עסק, בלי שום קשר לביקורת שלנו, אנחנו יכולים להגיע לשם.
<שירה קוה: דבר שני, הפרסום יכול להיות גם בדיעבד.
<שירה קוה: זאת אומרת, פרסום שהיינו בעסק מסוים ומצאנו שם הפרות, הוא מרתיע לא פחות את בעלי העסקים האחרים.
<שירה קוה: זה פחות פוגע בפעולות האכיפה עצמן.
<מאיר דוד: אני רוצה להוסיף.
<מאיר דוד: אנחנו גם מפרסמים - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, לא משנה.
יפעת שאשא ביטון: אני מקבלת את דעתכם המקצועית.
יפעת שאשא ביטון: מה שחשוב לי שבסופו של דבר תיווצר איזו שהיא הרתעה בשטח, שגם מי שלא הגיעו אליו - - -
<מאיר דוד: הרתעה תיווצר גם לאחר מעשה, כי אנחנו מפרסמים אחר כך את המעסיקים שקיבלו עיצומים כספיים.
<מאיר דוד: אם תיכנסו לאתר שלנו, תיראו שיש בעלי אולמות שקיבלו עיצומים כספים מאד גבוהים.
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל זה רק באתר.
יפעת שאשא ביטון: הציבור לא נכנס לאתר של משרד הכלכלה לחפש מי עכשיו קיבל עיצומים.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לדעת איך אני מגיעה לציבור.
<מאיר דוד: אז אנחנו נפרסם גם לאחר מעשה, כדי ליצור גם הרתעה גם לאחר הביקורות שלנו, כי זה גם חשוב לציין כמה באמת.
יפעת שאשא ביטון: אפילו להשתמש - לא יודעת - ברשתות החברתיות.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת ככה לעניין הכלכלי.
יפעת שאשא ביטון: תיכף אנחנו נדבר על העניין שה ההסברה כי גם לזה נכנסנו.
יפעת שאשא ביטון: אני לא פספסתי את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני פשוט רגע מנסה למצות את החלק הזה, אבל אני אומרת, גם כשיש מצוקות כלכליות לצורך העניין ואין מספיק תקציב, הרשת החברתית היא יופי של פלטפורמה עם עלויות ממש מזעריות.
יפעת שאשא ביטון: לפעמים גם לא צריך לעשות קידומים היסטריים אם אנחנו עולים על איזה שהוא גל טוב מבחינת מה שבחרנו לפרסם.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזה יכול להיות ויראלי, שאנשים יידעו שמישהו כאן מסתובב ומשגיח על הילדים באולמות אירועים.
יפעת שאשא ביטון: גם אם לא נגיע לכל האולמות, הם ירגישו שיש שם מישהו שעלול עוד שנייה להיכנס וזה כבר יעשה את שלו, אז אני אשמח מאד זה יילקח בחשבון.
יפעת שאשא ביטון: ובאותה נשימה, תכנית ההסברה.
יפעת שאשא ביטון: הבנתי שבעצם מתוכננת תכנית הסברה לקראת הקיץ, גם במדיה וגם בכלל.
יפעת שאשא ביטון: אם יש לך נתונים אז נשמח, כי אילון היה אמור להגיע היום עם פירוט של התכנית, עם מה שמתוכנן.
<שירה קוה: לא הייתי, אז אני לא יודעת עם מה אילון התחיל ומה היה השיח.
<שירה קוה: מה שאנחנו עושים בדרך כלל לקראת הקיץ - - -
יפעת שאשא ביטון: השיח הוא שאושר תקציב להסברה בטלוויזיה ובאינטרנט לקראת הקיץ.
יפעת שאשא ביטון: המרכז לשלטון מקומי יעביר עדכון מידע בהפצה לראשי הרשויות.
<שירה קוה: רק בשביל לסבר את האוזן, כשמדברים על תקציב טלוויזיה, לקמפיין טלוויזיה לבד אנחנו מדברים על בסביבות 3 מיליון שקלים.
יפעת שאשא ביטון: זה מטורף.
<שירה קוה: כן, לסדר את זה.
<שירה קוה: וזה בלי מדיה תומכת ומדיה תומכת מחויבת לטלוויזיה, כי טלוויזיה, כשאנחנו מדברים על שלושה מיליון שקלים, אנחנו מדברים על בין שבוע לעשרה ימים באוויר וזהו.
<שירה קוה: דרך אגב, לפי הנתונים, אני לא בטוחה שקהל היעד שלנו – בין אם זה בעיקר בני הנוער, אנחנו מגיעים גם להורים, כי הם בהחלט קהל יעד רלבנטי פה – שאת בני הנוער אנחנו נמצא בטלוויזיה ואני לא בטוחה שנכון להשקיע את הכסף.
<שירה קוה: פשוט בשלושה מיליון שקלים אפשר לעשות הרבה.
יפעת שאשא ביטון: לא, אבל זה לחזור אחורה.
יפעת שאשא ביטון: אני הבנתי שכבר מיועד תקציב לזה ושיש תכנית פעולה שמתגבשת עכשיו ואנחנו דיברנו על זה שעולם המבוגרים הוא לא פחות חשוב מעולם הילדים - גם הורים וגם מעסיקים – כדי שהם יידעו שהם צריכים לשמור על הילדים.
<שירה קוה: נכון, נכון.
<שירה קוה: אני אגיד לך מה יש.
<שירה קוה: אני עוד לא קיבלתי תקציב בהיקפים כאלה ש - - -
יפעת שאשא ביטון: את אחראית על ההסברה?
<שירה קוה: כן, אני אחראית על ההסברה.
<שירה קוה: אני לא מכירה תקציבים כאלה.
<שירה קוה: יכול להיות שיש ליחידה, אבל אני לא חושבת שיש ליחידה תקציבים כאלה, זה לא תקציבים שהם גרורתיים אלא תקציבי יחידות.
יפעת שאשא ביטון: תמי - תצאי בבקשה לברר עם אילון.
<שירה קוה: הדברים שאנחנו כן עושים: קודם כל לגבי האתר, אני יודעת שהיית בקשר עם אילון.
<שירה קוה: כמובן כשזה יגיע לחודשים היותר רלבנטיים אז זה גם יהיה בדף שלנו, של האתר, לא היום.
<שירה קוה: אין לזה שום רלבנטיות ברמת העדכונים.
<שירה קוה: זה ייעלם מתי שהוא.
<שירה קוה: אז זה יופיע באתר וזה יהיה בדף הבית וזה כמובן יקבל בולטות.
<שירה קוה: אנחנו צילמנו לפני יומיים סרטון חדש ויראלי שאמור לרוץ עם הסברה מה זה חוקי נוער, מה הם אמורים לעשות, מה צריך לדעת, מה ההנחיות והוא גם- - -
<הדר אליהו: במקום הסרטון עם זה מ-"יצאת צדיק"?
<שירה קוה: לא, לא, לא.
<שירה קוה: שלנו.
<הדר אליהו: הוא יושב באתר שלכם, הסרטון הזה.
<שירה קוה: בסדר, אבל זה לא זה.
<שירה קוה: זה לא קשור לאתר.
<שירה קוה: זה יקודם ברשת.
<שירה קוה: זה סרטון שלנו עם הסברה.
<שירה קוה: אנחנו עושים רצף של כמה סרטונים עכשיו בתקופה הזאת של חוקי עבודה וזה אחד מהם.
יפעת שאשא ביטון: כלומר אחד מהם זה עבודת נוער?
<שירה קוה: כן, אחד מהם זה עבודת נוער.
יפעת שאשא ביטון: אז אני אשמח אם יועבר אלינו ביום שאתם מעלים את זה באופן רשמי – גם אלי וגם לוועדה.
יפעת שאשא ביטון: אני אבקש שיעשו לזה קידום גם דרך הכנסת, כדי שאנחנו כולנו נפיץ את זה ואנחנו פשוט נשלח את זה בזרועות שלנו, שכל אחד בעצם יוכל לקדם.
<שירה קוה: יש את האפליקציה שהיא כבר לדעתי בשנה שלישית שלה.
<שרית אולשביץ: אפליקציה מעולה.
<מאיר דוד: כן, אני קורא את הפידבקים שהנערים שולחים אלי.
<שירה קוה: והיא כמובן גם בשפה הערבית ואנחנו מקדמים גם אותה בפרסומים וביח"צ לקראת הקיץ.
<שירה קוה: כמובן שכל מה שאני אומרת זה כולל יח"צ, אבל יח"צ אין לו צרכים תקציביים, אז זה מובן מאליו.
<שירה קוה: אנחנו נערכים לסקר מודעות – אנחנו עובדים כרגע מול לפ"מ.
<שירה קוה: זה מאד חשוב לנו לדעת בכלל, החל מהמקרו, כמה בני נוער מתכוונים לעבוד ומועסקים, באיזה סוג עבודות, האם הם מודעים לזכויות שלהם והאם הם יודעים בכלל למי לפנות, כשמישהו מפר את הזכויות שלהם.
<שירה קוה: האם הם יודעים למה לצפות.
<שרית אולשביץ: מתי אמור לצאת הסקר, את יודעת?
<שירה קוה: אנחנו כרגע בהכנת הסקר מול לפ"מ.
<שירה קוה: זה לא משהו שלוקח המון זמן.
<שירה קוה: אני מניחה שתוך חודש יהיו לנו כבר תוצאות ונוכל גם להציג אותן בוועדה ונוכל גם לראות כנגזרת איזה עוד פעולות אפשר לעשות בקיץ.
<שירה קוה: אנחנו כן נצא בפרסום.
<שירה קוה: אני חושבת – ודרך אגב – אני מאד אשמח ליועצי נוער.
<שירה קוה: אני משתמשת ביועצים למגזר הערבי בענייני יח"צ וגם למגזר החרדי וגם למגזר הלא דובר עברית בכלל.
<שירה קוה: אם אתם רוצים להיות שותפים, לראות ברמת המיקוד של המדיות איפה אתם נמצאים, אנחנו כמובן נשמח.
<שירה קוה: יש לנו יחידה שמפעילה ניו-מדיה, לדעתי בין הטובות בממשלה.
<שירה קוה: אנחנו משקיעים בזה גם בקידומים כסף ואנחנו נעשה את זה, כשזה כמובן יהיה רלבנטי, כי אני חושבת שלעשות את זה כמה חודשים מראש זה ילך לאיבוד.
<שירה קוה: אנחנו נמקד את הפעילות.
<שירה קוה: שוב, אני לא מכירה תקציבים מעבר לזה של טלוויזיה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נברר את זה עם אילון על איזה תכנית מיוחדת הוא דיבר.
<שירה קוה: זה כבר קשור ליחידה, כי התקציבים שלי הם תקציבים שהיחידה מזינה.
<שירה קוה: אני מניחה שהם יקצו לזה.
<שירה קוה: אז זה פחות או יותר.
<שירה קוה: אני חושבת שזה- - -
<שרית אולשביץ: יש לי שאלה לגבי הסקר.
<שרית אולשביץ: לפני כמה שנים, אני זוכרת עוד מהמועצה לענייני נוער עובד, שתכננו לעשות סקר ואז גם שאלו אותנו כל מיני שאלות וזה היה באמת סקר שהיה אמור להיות מקיף.
<שרית אולשביץ: זה היה לדעתי בשנת 2013.
<שרית אולשביץ: אנחנו בשנת 2014 עשינו סקר דומה, כי ראינו שזה לא מתקדם וכן רצינו את הנתונים האלה.
<שירה קוה: עשיתם, יש תוצאות
<שרית אולשביץ: כן, כן, יש תוצאות.
<שרית אולשביץ: אני אעביר לך.
<שרית אולשביץ: לדעתי אתם מכירים אותו גם, אבל אני אעביר לך בכל מקרה.
<קריאה: אני חושב שהוא הוקרן פה בוועדה לפני חודש.
<שרית אולשביץ: בכל מקרה אני חושבת שצריך לעשות סקר נוסף.
<שרית אולשביץ: מבחינתי, אם היה תקצוב לזה אז היה צריך לעשות כל שנה כזה, כדי לדעת איפה הדברים עומדים.
<שירה קוה: סליחה, אם יש לכם שאלות להוסיף שלא שאלתם אז, או שאתם חושבים שצריך לחזור עליהן פעם שנייה - - -
<שרית אולשביץ: אז זהו, אז אני אשמח להיות בשיתוף פעולה.
<הדר אליהו: אחת לכמה זמן עושים סקר כזה?
<שירה קוה: אנחנו עושים לפי הצרכים של היחידה או לפי הצרכים שלי.
<שירה קוה: זאת אומרת אם חסר לי מידע הסברתי.
<הדר אליהו: יש חשיבות להבחנה בשינוי המגמות מדי שנה, כי יש גם- - -
יפעת שאשא ביטון: לראות את תהליכים, כן.
<הדר אליהו: גם בני הנוער עצמם משתנים, גם החברה משתנה.
<הדר אליהו: הרבה דברים משתנים.
<הדר אליהו: זה שינוי מגמות.
<שירה קוה: אין שום בעיה להפוך את זה לסקר קבוע.
<הדר אליהו: לראות אם מה שאנחנו עושים הוא טוב.
<שירה קוה: ניקח ממך את הפרטים ובשמחה רבה נשתף אתכם בהכנת השאלות ובהגדרות.
<שרית אולשביץ: מעולה.
<ענת אייל: שלום, אני ענת מהמשמר החברתי.
<ענת אייל: אני רוצה להתריע ולהוסיף עוד איזו שאלה.
<ענת אייל: בנושא של פיקוח – אני חושבת שאתם צריכים לפקח גם על נושא של הפסקות, שזה מאד מאד, כלומר הצעירים לא מקבלים את ההפסקות שהם צריכים לקבל.
<ענת אייל: זה דבר אחד.
<ענת אייל: וגם הנושא של חוק הכיסאות, במקומות שאפשר לשבת, זה בכלל לא מפוקח, עד כדי כך שאני שאלתי חברה'.
<ענת אייל: נכנסתי לכל מיני חנויות ושאלתי – "יש פה בכלל כסא?
<ענת אייל: ".
<ענת אייל: כמובן אני לא רוצה להגיד באיזה מקום, כי הם לא רוצים שיידעו בדיוק.
<ענת אייל: "מה פתאום?
<ענת אייל: אני עובדת, אני לא צריכה לשבת, אין שום סיבה שאני אשב תוך כדי עבודה".
<ענת אייל: אני חושבת שזה בהחלט צריך להיכנס לפיקוח, קודם כל עבודת הנוער וכמובן אחר כך כבר להמשך לעבודה בכלל גם של מבוגרים שלא מקבלים את הזכויות האלה.
<מאיר דוד: אז א' לגבי חוק עבודת נוער, לגבי הפסקות – וזו בדיוק החשיבות למה צריך את הנערים שיגידו באמת אם הם קיבלו הפסקה או לא הפסקה, כי אי אפשר לתצפת או לשים מצלמה על הנער כל יום.
<מאיר דוד: בכל בדיקה שנעשית מתושאלים הנער והמעסיק והם נשאלים גם בנושא של ההפסקות, שהוא חלק מהעניין.
<מאיר דוד: כי לנער יש הפסקות קצת שונות מבוגר, מגיע לו לאחר שש שעות וזה כן נבדק, ויש לזה גם נגזר לשכר הרבה פעמים.
<מאיר דוד: אז בוודאי שזה נבדק בכל מקרה.
<מאיר דוד: בנושא חוק זכות לעבודה בישיבה, זו לא סמכות שלנו בכלל, זו סמכות אזרחית.
<מאיר דוד: למשרד הכלכלה אין סמכות אכיפה בכלל, כך שאני לא אוכל להתייחס לזה, גם אם אני חושב שיש עוולה.
יפעת שאשא ביטון: בסמכות של מי הנושא?
<מאיר דוד: זו סמכות אזרחית.
<מאיר דוד: אין אכיפה פלילית או מנהלית לנושא של החוק הזה.
<מאיר דוד: זה חוק אזרחי.
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל כשאתה אומר חוק אזרחי – מה המשמעות של זה?
<מאיר דוד: שעובד שנפגע צריך לתבוע בעצמו בתביעת פיצויים.
יפעת שאשא ביטון: מה, אם לא נותנים לו לשבת במהלך העבודה?
<מאיר דוד: נכון, כן.
יפעת שאשא ביטון: מי עוזר לבני הנוער שלנו?
יפעת שאשא ביטון: הנוער העובד?
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, צריך לראות.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר שמועצת התלמידים בדרך כלל שותפה כאן.
יפעת שאשא ביטון: נציגי מועצת התלמידים שותפים פה בשולחן.
יפעת שאשא ביטון: היום יש כנסת צעירה, תיכף יגיע גם נציג שמתלווה אלי במשך היום.
יפעת שאשא ביטון: הם נמצאים עכשיו בטקס של פתיחת היום ולכן הם לא יושבים כאן, אבל אנחנו כמובן נשתף אותם, נעדכן אותם בישיבה.
יפעת שאשא ביטון: הם שותפים מלאים לכל המהלך ויהיה חשוב לדעת גם את זה.
<צח לוין: אפשר לשאול שאלה אחת?
<צח לוין: צח לוין מהמשמר החברתי בכנסת.
<צח לוין: אני רוצה לשאול אותך אם העדויות בפניכם יכולות גם להתבצע בעילום שם או הנער חייב להיות?
<צח לוין: אני מאמין שהנער חייב - - -
<מאיר דוד: לא, לא, כמו שציינה שירה, תלונות יכולות להיות אנונימיות ואתה תוכל גם לבוא ולתת לי עדות ולבקש שהיא לא תיחשף.
<מאיר דוד: ככל שאנחנו לא נחשוף אותה, אנחנו נצטרך אחר כך למצוא מקורות אחרים של הפרות ממקורות אחרים.
<מאיר דוד: זאת אומרת אם עכשיו צח, לצורך העניין אתה באת ואמרת לי אני עבדתי במקום הזה והזה ולגבי לא שילמו לי X או לא נתנו לי הפסקה, אם אתה תרצה שזה יהיה אנונימי – יהיה לי קשה מאד להשתמש בעדות הזאת מול המעסיק.
<מאיר דוד: אני אצטרך להשתמש בזה במסגרת עדויות נוספות או במסגרת כוללת אחרת, כדי לא לחשוף אותך.
<צח לוין: אחד הנושאים שעלו מהחברים בנוער העובד והלומד, זה שיש על כל 1,000, סליחה שנייה.
יפעת שאשא ביטון: למה לא הגיעו לכאן נציגי האגודות של יחידות הנוער?
<צח לוין: סליחה, גברתי יושבת הראש, אני אשמח לסיים את הדברים שלי, אם אפשר.
<צח לוין: הנתון שלכם, שיש 200,000 נערים עובדים ויש 100,000 שמחכים, מה שנקרא אבטלה סמויה של נערים, אני מאמין שעם נתון כזה שיש רשימת המתנה לעבודה ויש כל כך הרבה נערים שמפחדים לאבד את מקום העבודה שלהם, איש לא יבוא ויפנה אליך ויהיה מוכן לחשוף את שמו.
<מאיר דוד: אז אמרתי, צח.
<צח לוין: ולכן אני חושב שזה משהו שאצלכם יש צורך מאד עזר להגביר את האכיפה, להגיע לכל מקום, באמת לשבת ולהשקיע גם באולמות, גם ב- - -
<מאיר דוד: דיברנו על זה.
יפעת שאשא ביטון: איך זה בסתירה למה שהוא אמר?
<מאיר דוד: מה אתה מחדש?
<מאיר דוד: זה לא מחדש כלום.
<מאיר דוד: אנחנו כבר דיברנו על זה.
יפעת שאשא ביטון: לא, אני שואלת מה זה בסתירה למה שנאמר?
<צח לוין: אני אומר שכל פעם חוזר פה הנושא הזה של העניין של העדויות.
<צח לוין: צריך פה לתת יותר דגש, שהמשרד ייתן יותר דגש.
<מאיר דוד: אז אני אמרתי, תקשיב.
<מאיר דוד: חלק מאכיפה זה גם עדויות.
<מאיר דוד: חלק מאכיפה זה גם לתשאל את הנערים.
<מאיר דוד: זה גם וגם.
<מאיר דוד: זה לא יהיה רק.
יפעת שאשא ביטון: אבל אני חייבת לומר לך משהו.
<צח לוין: כשנוער מפחד לפנות ו - - -
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להגיד לך מש הו.
<מאיר דוד: אני לא מחכה שהנוער יפנה, חברה.
<מאיר דוד: אני לא מחכה שתפנו אלינו.
יפעת שאשא ביטון: אני חייבת להגיד לך פה משהו.
<מאיר דוד: לא לחזור על דברים.
יפעת שאשא ביטון: חלק מהעצמה של הנוער ולתת לנוער כוח בידיים שלו, זה הקריאה שלנו גם לקחת אחריות ולדווח, ולדעת שבדיווח שלו אנחנו נעשה כל מה שמוטל עלינו כדי להגן עליו.
יפעת שאשא ביטון: אבל האחריות חייבת להיות פה הדדית.
יפעת שאשא ביטון: אני לא מוכנה ליצור שום שיח של החלשה כלפי הנוער.
יפעת שאשא ביטון: אני אגיד את זה פה בכאב ובצער, זה פשוט מתחבר לי לאיזה שהוא אירוע שהייתי בו אתמול בערב.
יפעת שאשא ביטון: זה אותו שיח שניהלו מול נשים כל השנים, שיח של החלשה: האישה לא צריכה להגיד ואישה לא תבוא ואישה מפחדת ואישה ואישה.
יפעת שאשא ביטון: אישה צריכה להיות חזקה, לבוא ולעמוד על מה שהיא רוצה להציג, ובאותה מידה הנוער, והנוער הוא עוד צעיר ויש לנו עוד את היכולת להעצים אותו ולתת כלים בידיים שלו ולתת לו כוח.
יפעת שאשא ביטון: התפקיד שלנו והאחריות שלנו זה לתת לו את כל הגיבוי שנדרש, אם וכאשר הוא נפגע וחשוב שאנחנו ננהל שיח כזה גם עם בני הנוער.
יפעת שאשא ביטון: וזה מה שאנחנו עושים, אגב.
<צח לוין: לגמרי.
<צח לוין: חשוב לי רק לציין שזה דברים מאד נכונים ואדרבא ואינשאללה, שזה באמת ימשיך, אבל אי אפשר לבנות על זה את כל הנושא.
יפעת שאשא ביטון: לא בונים הכל.
<מאיר דוד: אנחנו לא בונים על זה בכלל.
<מאיר דוד: הרוב יהיה אכיפה יזומה שלנו.
<מאיר דוד: אנחנו לא בונים עליכם שאתם תתנו לנו מידע או תתלוננו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו משלבים את הכל ולא סתם אנחנו יושבים פה מספר גופים סביב השולחן.
יפעת שאשא ביטון: לכל הגופים שיושבים כאן יש אחריות.
יפעת שאשא ביטון: אגב, גם לכם, אם אתם רואים את עצמכם שותפים.
יפעת שאשא ביטון: כל מי שמזהה פגיעה או ניצול של בן נוער צריך לדווח.
יפעת שאשא ביטון: בין אם זה הנוער העובד ובין אם זה שלטון מקומי ובין אם זה משרד החינוך ובין אם זה משרד החינוך ובין אם זה אתם ובין אם זה משרד הכלכלה ובין אם זה כל אחד אחר.
יפעת שאשא ביטון: והמטרה שלנו לראות איך אנחנו כחברה יוצרים איזו שהיא אחריות כלפי נוער שהוא עובד.
יפעת שאשא ביטון: ובגלל זה אמרנו שגם בתהליך ההסברה אנחנו פונים גם להורים ואנחנו פונים גם לאזרחים בכלל, כדי שאם אזרח מגיע למקום עבודה והוא מרגיש שיש שם משהו חריג, אני רוצה שאנשים ידברו.
יפעת שאשא ביטון: ואם אנחנו נצליח ליצור מציאות כזאת, אז נכון, זה לא יקרה מחר בבוקר ואנחנו צריכים לעבוד בשביל זה, אבל אנחנו מוכנים לעבוד ולעבוד קשה אפילו.
<הדר אליהו: אפשר לומר משהו בעניין?
יפעת שאשא ביטון: ואני רוצה לשאול שאלה.
<הדר אליהו: שני דברים.
<הדר אליהו: גם בשם מנכ"ל השלטון המקומי, אבל רגע, אם הגיע תורי.
יפעת שאשא ביטון: כן, כן, את יכולה לדבר, הדר.
<הדר אליהו: נמצאת פה נציגת משטרת ישראל.
יפעת שאשא ביטון: הייתה, נכון.
<הדר אליהו: כן, נעים מאד.
<הדר אליהו: שאלה: הרי שם של בן נוער - באופן כללי אני שואלת – שמגיש תלונה, הוא בעצם חסוי ממילא עד נקודת קצה מאד רחוקה.
<הדר אליהו: תקני אותי אם אני טועה.
<מיטל אברהמי: את צודקת.
<הדר אליהו: זה גם נותן פה איזו שהיא תחושת ביטחון היה ו-.
<הדר אליהו: אז אני חושבת שזה בסדר.
<הדר אליהו: אוקיי, בסדר.
<הדר אליהו: אני מבקשת, שאלת אותי בין לבין.
<הדר אליהו: פעם שעברה דיברנו על זה שתצרפו את ליאת מוסרי, יושבת ראש אגודת מנהלי יחידות הנוער.
<הדר אליהו: אז אני מבינה ש-.
<הדר אליהו: לא משנה, אני שוחחתי עם ליאת בכל מקרה.
<הדר אליהו: מנהלי יחידות הנוער ברשויות המקומיות - הם בעצם על פי חוק הנוער החדש שנחקק בשנת 2011 - אמונים על כל תחום הנוער ברשות המקומית ולא משנה על ידי איזה גוף הוא מופעל, אם זה תנועות הנוער, אם זה ארגוני הנוער, אם זה מד"צים של הרשות, לא של הרשות, מה שזה לא יהיה.
<הדר אליהו: מתנ"סים, ארגונים כאלה ואחרים.
<הדר אליהו: אני בעצם דיברתי עם ליאת, שאני רוצה שנעשה את כל המהלכים מול ראשי הרשויות.
<הדר אליהו: אנחנו נעביר גם ישירות אל מנהלי יחידות הנוער, כדי שיעשו את הצ'ק אין מהצד השני כשזה קורה.
<הדר אליהו: אני אשוחח איתה על זה, בסדר?
<הדר אליהו: אני אסגור את הדברים.
<הדר אליהו: זו מבחינתי עוד נקודה, מעבר למה שנאמר בפגישות הקודמות.
<הדר אליהו: זה הכל.
<הדר אליהו: אני בעצם מתייחסת לאחת מהנקודות שעלו בפגישה הקודמת, על לחבר את זה לתעודת בגרות חברתית.
<הדר אליהו: אמנם זה משרד החינוך מחד, אבל יחידת הנוער ברשות המקומית היא זאת שמתכללת את כל מקומות ההשמה להתנדבות במהלך שלוש השנים.
<הדר אליהו: אז נעשה את החיבור הזה.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה רגע לשאול.
יפעת שאשא ביטון: לגבי הפלייר שיוצא לצורך העניין, סיכמנו שבעצם ייצא פלייר דרך הארנונה, נכון?
יפעת שאשא ביטון: או ברושור או משהו.
<הדר אליהו: סיכמנו שאנחנו מוציאים מכתב לראשי הרשויות עם מספר הצעות איך הם יכולים להעביר או, או, או, או וגם מספר הצעות.
יפעת שאשא ביטון: כן, זהו.
יפעת שאשא ביטון: כי בפעם הקודמת אמרנו – נעשה את זה גם דרך בית הספר ונעשה את זה גם דרך הארנונה.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת זאת האמירה ש - - -
<הדר אליהו: דרך בית הספר אין עם זה בעיה בכלל.
<הדר אליהו: עוד פעם: אני- - -
יפעת שאשא ביטון: השאלה שלי עכשיו היא טכנית לגמרי, כי אנחנו כבר במאני טיים, אנחנו בשלב שזה צריך לקרות תיכף.
<הדר אליהו: אני מצרפת להם את הקובץ המעודכן שיועבר על ידי אילון.
<הדר אליהו: ממש הוא יהיה מצורף למייל הזה.
<הדר אליהו: הקובץ כולו הוא מתומצת מאד, הוא מאד נגיש.
<הדר אליהו: יש קישור לאתר עצמו.
<הדר אליהו: יש את עניין האפליקציה - איך להורי את האפליקציה.
<הדר אליהו: אני אוסיף את הסיפור שאמרנו לגבי ההרצאות.
יפעת שאשא ביטון: והזכויות לא מופיעות שם?
<הדר אליהו: מופיעות, מופיעות.
<הדר אליהו: זה בדיוק העניין.
יפעת שאשא ביטון: לא בקובץ ובאפליקציה, אלא במסמך עצמו.
יפעת שאשא ביטון: חוץ מהאפליקציה וחוץ מהכתובת של האתר – יופיעו בעצם הזכויות?
<הדר אליהו: יש.
<הדר אליהו: בפנקס עצמו יש את הזכויות.
<הדר אליהו: הוא יצורף כקובץ.
יפעת שאשא ביטון: הפנקס יצורף, אוקיי.
<הדר אליהו: כן.
<הדר אליהו: ובעצם עם העצות שלנו להפיץ - - -
יפעת שאשא ביטון: אתם ערוכים עם הנושא של הפנקסים והכל?
<הדר אליהו: זה קובץ PDF.
<מאיר דוד: מלבד קובץ הפנקסים שעובדים עליו, כל השאר יש באתר ומעודכן.
<מאיר דוד: אני חושב שזה קצת מיותר, סליחה, אבל אני לא אתערב לכן.
<מאיר דוד: כי ברגע שיש את האפליקציה, הרי האפליקציה זה תואם של הקובץ.
<הדר אליהו: נקודת המוצא שלי - - -
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לענות על זה ולמה זה לא מיותר.
יפעת שאשא ביטון: עכשיו בוא נהיה אמיתיים.
<מאיר דוד: לא, אני לא אמרתי.
<מאיר דוד: עובדים על זה.
יפעת שאשא ביטון: אני פלונית אלמונית, קיבלתי את הארנונה, במילא לא תמיד אני פותחת.
יפעת שאשא ביטון: פתחתי את הארנונה, מצאתי את המסמך, ראיתי כך וכך, אפליקציה.
יפעת שאשא ביטון: אתה חושב שאני בשנייה הולכת ומורידה את האפליקציה או שאני עכשיו אשב ואכנס לאתר של משרד הכלכלה?
יפעת שאשא ביטון: אז יש את כל הפריקים של הדברים שהאלה שיעשו את זה, וזה בסדר ואנחנו ננסה שכמה שיותר תהיה להם האפליקציה; ויש את אלה שלא, שאם לא נביא להם את זה עד לפה – הם לא יבלעו את זה.
יפעת שאשא ביטון: ולכן כן חשוב לי שהזכויות של בני הנוער יהיו שם.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שדיני העבודה, לצורך העניין, של עבודת הנוער, כן יהיו נגישים, שהם יוכלו לקרוא.
יפעת שאשא ביטון: אתה יודע מה?
יפעת שאשא ביטון: מספיק לי שהורה אפילו על הדרך ירפרף בדברים שכתובים שם ומספיק שמשהו ידליק לו איזה שהוא אור אדום, או שכשהילד שלו יעבוד פתאום זה יחזור לו בפלאש.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו עשינו את שלנו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים פשוט שההורים יהיו מודעים.
<מאיר דוד: בסדר.
<מאיר דוד: אנחנו עובדים על זה.
<הדר אליהו: אני יודעת.
<הדר אליהו: תראה, הנתונים מדברים בעד עצמם.
<הדר אליהו: 93% מבני הנוער, כשהם נשאלים שאלות פנים, וזה סקר שהועלה פה, אין להם מושג.
<הדר אליהו: והמצב לא טוב ואם הוא היה טוב לא היינו פה.
<הדר אליהו: אחד ועוד אחד, אין מה לעשות.
<הדר אליהו: אז אנחנו רוצים להעלות מודעות ואתה יודע מה, אולי גם האישה שיושב במספרה ורואה את הנערה החופפת והיא סתם אזרחית טובה, בכלל אין לה ילדים צעירים ולא כלום והיא אזרחית טובה והיא תעשה מעשה.
<הדר אליהו: זה לא פחות חשוב.
<הדר אליהו: והיא ראתה את זה במקרה בטופס הארנונה.
יפעת שאשא ביטון: מיטל - הנציג של עיר ללא אלימות שבדרך כלל מלווה אותנו באדיקות, לא כאן, אבל אולי את יודעת לענות.
יפעת שאשא ביטון: הם דיברו בפעם הקודמת על השילוב בעצם של כל הנושא של עבודת נוער גם בעיר ללא אלימות כחלק מהדרכה וסדנאות.
יפעת שאשא ביטון: יש לך מושג איפה זה עומד?
<מיטל אברהמי: לא.
יפעת שאשא ביטון: טוב, אז מה שאני מבקשת זה דבר כזה.
יפעת שאשא ביטון: אני מיד אסכם, אלא אם כן למישהו יש משהו להוסיף.
יפעת שאשא ביטון: אתם רוצים להוסיף, הנוער העובד והלומד?
<שרית אולשביץ: לא.
<שרית אולשביץ: כרגע לא.
יפעת שאשא ביטון: תמי - אני מבקשת שאנחנו נפנה בפניה גם לעיר ללא אלימות וגם למשרד החינוך כדי לראות איפה הם עומדים בעצם מבחינת החלקים שלהם בתכנית.
יפעת שאשא ביטון: השאיפה היא שבמפגש שאנחנו מקיימים מיד אחרי הפגרה, אנחנו נמצאים פה בסטאטוס של תכנית מלאה.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת כולם יודעים מה כבר הצעדים שהם עשו ומה הצעדים שאנחנו עושים, שכל החומרים יהיו מוכנים.
יפעת שאשא ביטון: אם הסרטון מוכן לפני כן - ואת זה אני גם אגיד בסיכום – ואתם מפיצים לפני כן, אז תשלחו לנו.
יפעת שאשא ביטון: ממש ביום שאתה מעלים את הסרטון לאוויר, תשלחו לנו בתפוצה כדי שנעשה את זה גם בצורה רשמית דרך הכנסת וננסה לתת לזה איזו שהיא תנופה.
יפעת שאשא ביטון: לגבי הדיון הנוכחי.
יפעת שאשא ביטון: אז באמת אני מקבלת את ההצעה שהייתה כאן בשולחן, שהמידע באתר הכלכלה, לגבי עבודת נוער יצוף לקראת חודש מאי אפילו או בסוף אפריל, כדי שבאמת כל מי שנכנס, זה הדבר הראשון שיתפוס אותו.
יפעת שאשא ביטון: לבקש ממשרד החינוך שהאפליקציה או המידע, הקישור למשרד הכלכלה – כפי שהציג פה הנציג – יופיע גם באתר משרד החינוך וגם באתרי בית הספר.
יפעת שאשא ביטון: אתם תעבירו בדיוק את מה שאתם מבקשים שיעלה לאתר, למשרד החינוך?
יפעת שאשא ביטון: אתם תצרו את הקשר?
<מאיר דוד: נציג משרד החינוך פה?
יפעת שאשא ביטון: בדרך כלל נמצאת פה הדרה והיא לא כאן מאיזו שהיא סיבה.
<הדר אליהו: אם תרצה אני אתן לך את הטלפון שלה.
יפעת שאשא ביטון: בסדר, שאילון יהיה בקשר ולוודא פשוט שמגיעה האינפורמציה שאנחנו רוצים שתעלה לאתר משרד החינוך ולאתרים הבית ספריים של משרד החינוך, כולל ההנחיה של הדרה כלפי השטח.
יפעת שאשא ביטון: משרד הכלכלה בעצם הביע כאן נכונות להירתם ולהיכנס לבתי הספר להסברה.
יפעת שאשא ביטון: צריך להעביר את האינפורמציה הזו בשלטון המקומי לבתי הספר וגם להדרה, לשלוח במכתב בעצם שיש נכונות כזאת וזה יכול לסייע.
יפעת שאשא ביטון: השלטון המקומי יוציא מכתב שיופץ לראשי רשויות, יסביר על התהליכים על השירות שעומד לראשותו וכמובן הפצת הפליירים, כולל הפצה דרך בתי הספר לכל הנערים והנערות העובדים לצורך העניין, לשכבות הגיל שבהן כבר מותר לעבוד.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שתצא הודעה גם מהדובר שלי וגם מהוועדה, שייצא בהודעה של התקשורת דגש על כל הנושא של הטיפים שניתנים באולמות שמחות.
יפעת שאשא ביטון: שבעלי השמחות יידעו שהטיפ שהם נותנים קולקטיבי – לא מגיע ליעד שלהם וכדאי מאד שהם יפקחו עין גם בעניין הזה.
יפעת שאשא ביטון: מאד חשוב להעלות את המודעות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו אחר כך נמצא את הדרך לראות איך אנחנו עושים את זה בצורה שגם תתפוס את העין.
יפעת שאשא ביטון: ביקשתי ממשרד הכלכלה שיעביר אלינו את הסרטון.
יפעת שאשא ביטון: סקר מודעות של משרד הכלכלה בשיתוף עם הנוער העובד יתקיים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמח לקבל את נתוני הסקר לכשתסיימו אותו.
יפעת שאשא ביטון: והשלטון המקומי מערב את יחידות הנוער ומחבר אותן בעצם לנושא.
יפעת שאשא ביטון: שני דברים שעומדים כאן על סדר היום בנוסף: אחד זה הנושא של סיירות נוער.
יפעת שאשא ביטון: זוכרים שדיברנו יחד עם מועצת התלמידים?
יפעת שאשא ביטון: אתם מתארגנים לקראת הסיפור הזה?
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, כשאנחנו ניפגש כבר תהיה לכם איזו תכנית?