GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<הדר אליהו: בהצהרה הצהיר שר החינוך, אני חושבת שזו המטרה של כולנו, להגדיל את מספר החניכים, זה ברור.
<הדר אליהו: אני רוצה לשאול שאלה כזו, האם יש חניכים שעוזבים באמצע הדרך?
<הדר אליהו: <קריאה:> יש.
<הדר אליהו: אני מניחה שיש ויכול להיות שהם עוזבים מסיבות כלכליות - - -
<קלי כהן: כן, אבל יכול להיות שמסיבות אחרות.
<הדר אליהו: אני בכוונה מנתבת, יש אלפי סיבות, יש גם כאלה שיורדים מהארץ, זה מה לעשות, אולי תנועה וירטואלית.
<הדר אליהו: יש כאלה שעוזבים מסיבות כלכליות ובגינם אנחנו מדברים.
<הדר אליהו: או.קיי, זאת הסיבה.
<הדר אליהו: השאלה, האם לגביהם, האם מה שאנחנו מחשיבים אותם, האם הם חבר'ה שאנחנו רוצים לאתר את אותם חדשים, הם אלה שגם בשבילם יש לנו את התקציב החדש.
<הדר אליהו: סימן שאלה.
<הדר אליהו: ככה אני מנסה למפות את החבר'ה - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל אז זה האנטי תזה למה שהם הציגו.
יפעת שאשא ביטון: כאן הציגו תמונה שמי שנמצא וקשה לו כלכלית התנועה מסייעת לו, אז הוא לא צריך לנשור על רקע כלכלי.
<הדר אליהו: אני שואלת שאלות - - -
<קלי כהן: לכן קשה לי עם 'נושרים מסיבות כלכליות'.
<הדר אליהו: השאלה שלי היא כזו, לגבי כאלה שנושרים, אני מקווה, מאמינה שבסוף איכשהו עושים את זה ומחזירים אותם פנימה.
<הדר אליהו: השאלה היותר קריטית מבחינתי, האם יש אפשרות למרות הקשיים האובייקטיביים התקציביים, שהצגתם פה שהם לא פשוטים ואין ספק, למרות ההצהרה שהתקציב נועד לפעולות שיבואו עוד חניכים, לפחות בחלקו, יוקצה לפעולות שיביאו עוד חניכים שיש להם קושי כלכלי?
<הדר אליהו: זה הבדל.
<הדר אליהו: <קריאה:> אולי המרכז לשלטון מקומי יתגייס לנושא הזה?
<הדר אליהו: מרכז השלטון המקומי הוא כשלעצמו לא יכול.
<הדר אליהו: אני אדבר בשם הרשויות.
<הדר אליהו: קודם כל, הרשויות המקומיות נותנות את חלקן בתמיכות, נתחיל בזה - - -
יפעת שאשא ביטון: וגם הן נמצאות במצוקות ואם אתם בונים על הרשויות - - -
<קלי כהן: אנחנו לא.
<קלי כהן: אנחנו לא בונים, לצערנו אנחנו לא בונים - - -
יפעת שאשא ביטון: זה לא בגנות, פשוט - - -
<שחל: לצערנו אני לא רואה.
<שחל: כמו שמסבסדים מתנ"ס ופעילות המתנ"סים שהיא פעילות מסובסדת - - -
יפעת שאשא ביטון: אתה כנראה לא מכיר את הרשויות המקומיות.
<הדר אליהו: אתה כנראה באמת לא מכיר.
<הדר אליהו: אם יורשה לי אני אגיד כך - - -
יפעת שאשא ביטון: הן לא, הן מקבלות את זה מהחברה למתנ"סים וכל היתר, עזבו, אל תכנסו לזה.
<הדר אליהו: הם מקבלים תמיכות על פי קריטריונים, אתם כנראה לא מכירים את הרשויות המקומיות.
<הדר אליהו: אני רק אוסיף, הרשות המקומית בשונה מכם, כך זה צריך להיות כי אתם מסתכלים על 30% מבני הנוער שבתנועות וזה בסדר גמור, אתם שואפים ליותר, זה עוד יותר, זה אפילו מצוין.
<הדר אליהו: שנייה, כרגע אני רוצה להתמקד.
<הדר אליהו: יש עוד 70% בני נוער שעוסקים בפעילות אחרת.
<הדר אליהו: יכול להיות שאחוז, לא יכול להיות, בטוח שאחוז מסוים לא משתתף ולא זוכה להיות בתנועת נוער מסיבות כלכליות, עליהם אנחנו מדברים.
<הדר אליהו: יש גם אחוז מסוים שגם לא מעוניין ויש בני נוער שעושים הרבה מאוד דברים אחרים והרשויות נמצאות גם שם.
<הדר אליהו: <קריאה:> אולי הם לא שמה ולא שם, אולי לא מספיק אצלנו.
<הדר אליהו: בסדר.
<הדר אליהו: צריך להבין שככל שניתן נותנים תקציבים.
<הדר אליהו: הלוואי - - -
<קלי כהן: לא נגיע למצב ש-100% מכלל בני הנוער במדינת ישראל יהיו חברים בתנועות נוער.
<הדר אליהו: אני רק רוצה עוד פעם לשאול, לחדד את השאלה שלי.
<הדר אליהו: התקציב, ככל שאני מבינה הוקצה כדי לעלות את מספר המשתתפים בתנועות הנוער.
<הדר אליהו: אני שואלת, האם ניתן למקד אותו להוספת חניכים שיש להם קושי כלכלי.
<הדר אליהו: זאת התייחסות אחרת לגמרי.
<הדר אליהו: הבנתם?
<הדר אליהו: אני לא יודעת אם זה הגיוני בכלל.
<הדר אליהו: האם זה ריאלי, אני שואלת שאלת תם.
יפעת שאשא ביטון: זה מה ששאלתי גם.
<קלי כהן: אם התקצוב יהיה פר ראש, התשובה היא כן.
<לימור רובין: אם אני מקבלת סבסוד מהמדינה והוא עבור כל אחד שאני מסבסדת אז בוודאי שיהיה לנו כסף לסבסד עוד.
יפעת שאשא ביטון: כן, אני עוד פעם אומרת, אתם סותרים את עצמכם כי אתה אמרת once נכנס לשירותנו ילד, הוא לא ינשור על רקע כלכלי.
<קלי כהן: חד-משמעית.
<קלי כהן: זו אמירה ערכית שאנחנו עומדים מאחוריה.
<קלי כהן: <קריאה:> אני, לי יש אינטרס לעזור לכמה שיותר.
<לימור רובין: זה שהוא נמצא ואני מסבסדת אותו ב-10%, 20%, אם יהיה לי יותר אולי אני אוכל לסבסד אותו ב-50% מהמחיר של המפעל.
<לימור רובין: זה הכול פונקציה של כמה כסף אני יכולה לתרום לסבסוד שלו.
יפעת שאשא ביטון: שנייה, רק תגיד באיזה כובע אתה כי לוביסטים אצלי לא מדברים מתחילה.
<מתנדב: אני במקרה גם לוביסט, אני רואה שיש - - -
יפעת שאשא ביטון: אבל אתה לא לוביסט של תנועת הנוער.
<מתנדב: לא.
<מתנדב: מתנדב 24, זה הדבר הכי כייפי והכי חשוב בחיי, היום שבט צופי דיזנגוף שאני עומד בו - - -
יפעת שאשא ביטון: ראש שבט דיזנגוף.
<קריאה: במקרה הוא היה במסדרון פה והצטרף לדיון.
<מתנדב: אני לא במקרה במסדרון, אני פה בדרך כלל.
<מתנדב: יש שני דברים שאני חושב שאני יכול להעשיר את השיח שחשוב שידעו.
<מתנדב: אני ראש שבט גדול, מבוסס, וותיק וידוע.
<מתנדב: אחת, אני חושב שקלי חטא לאמת כשהוא אמר ש-8 מיליון מסבסדים, כי הסבסוד הפנימי שלנו של שבטים - - -
<נפתלי דרעי: הם יותר, הם לא יושבים אצלו.
<מתנדב: הם לא יושבים אצלו, אני בתוך השבט לדעתי, 20% או 30% - - -
<לימור רובין: שלי זה סבסוד ישיר.
<מתנדב: אני אומר, תנועת הצופים בכל דרגתה, זה הרבה יותר.
<מתנדב: זה אחת.
<מתנדב: אני רוצה לשים שני דברים על השולחן ובקצרה.
<מתנדב: יש לי הרגשה שהתפיסה הקונצפטואלית שתנועת בשבוע זה פעולה, תנועת נוער, שבט צופי דיזנגוף עובד 24/7.
<מתנדב: הילדים הם אלה שבאים לנקות ולבנות, הם עושים ביום ראשון, אני גם אבא לשלושה מדריכים מורים חניכים, ביום ראשון הם עושים ישב"צ (ישיבת צוות) וביום שני יום עבודה, יום שלישי פעולה וביום רביעי, הדבר הזה עובד 24/7.
<מתנדב: זה מדינת ילדים, אין מוסד חינוך שעובד כך.
<מתנדב: דבר האחר שאני חושב שאין פה בשיח.
<מתנדב: אני מבקש שנושא הפריפריה, צריך לשנות את המושג.
<מתנדב: אני רוצה לספר מה יש אצלי בשבט.
<מתנדב: מעבר ל-1,000 ילדים בדיזנגוף המדריכים שלי יוצאים להדריך חוץ בשבטים מוחלשים יותר.
<מתנדב: יש לי ארבע קבוצות, זה קרוב ל-30 ילד, של חניכי צמי"ד – בעלי צרכים שהמדריכים שלנו, הילדים.
<מתנדב: אגב, אנחנו גם מסבסדים אותם כלכלית מבלי שזה מוגדר בספרים אלא הלכה למעשה במפעלים ביום-יום שעה-שעה.
<מתנדב: פרויקט חדש, אני פשוט מתרגש כשאני אפילו חושב עליו, יש לנו צופי ורייאטי.
<מתנדב: יושבים שישה ילדים בבית והמדריכים שלנו מעבירים להם.
<מתנדב: זאת אומרת, המילה פריפריה היא לא מילה נכונה.
<מתנדב: אנחנו מגיעים - - -
יפעת שאשא ביטון: הפריפריה, זה - - -
<מתנדב: אני מדבר על ההוצאה.
<מתנדב: תאמיני לי שזו הוצאה שבגאווה - - -
יפעת שאשא ביטון: בכוונה לא אמרתי יישובי קצה, כי יש יישובים מאוד עשירים ולא מוחלשים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על הפריפריה במובן החברתי.
<מתנדב: אני רואה את המפעלים החברתיים כמו של השבט שלנו.
<מתנדב: יש לנו ילדים של עובדים זרים וילדים וזה, הכול בסדר.
<מתנדב: אני רואה בזה כתרומה, כחינוך שאני מחנך את הילדים שלי שהם זוכים לתת את זה, לא כהוצאה לסבסוד אחרים.
<מתנדב: המגע החברתי, המסר של תנועת הנוער, זאת אומרת, זה דבר שהוא לא יאמן.
<מתנדב: אני בוגר תנועת נוער ואומר - - -
יפעת שאשא ביטון: ודווקא בגלל התשוקה שבה אתה מציג את הדברים וכל החן הזה, זה מעלה את החיוך והכול, אתה יכול להבין למה אני כמי שיושבת כאן, אני רוצה שכמה שיותר ילדים יהיו חלק מהחוויה המדהימה הזאת.
<מתנדב: אני בא בידיים נקיות.
<מתנדב: לפני ארבע שנים קיבלתי שבט עם 640 ילד והיום, בשבוע הבא הוא יהיה 900-1,000.
<מתנדב: זאת אומרת, אנחנו לא עוברים, תנועת הצופים לא עוזבת אותנו.
<מתנדב: אני פה התפרצתי ואני לא יודע אם בכלל תנועת הצופים אוהבת שאני בפנים או לא.
<מתנדב: אני התפרצתי ואני פשוט מביא את השטח ואת הנשמה.
יפעת שאשא ביטון: ה"צופים" מקבלים את כולם.
<לימור רובין: אוהבים את כולם.
<מתנדב: אני צוחק.
<מתנדב: תנועת הצופים, כל מה שהיא אומרת לנו: 'לכו תביאו'.
<מתנדב: לא קרה פעם שאמרו לנו: 'למה אתם מוציאים כסף על לעשות חינוך'.
<מתנדב: זה לא קרה לי.
<מתנדב: קרה על דברים אחרים, תסביר למה הוצאת ככה או אחרת, אבל על חינוך נהפוך הוא.
<מתנדב: אני אגיד רק דוגמה אחרונה ואני אסיים, כאילו עם כל הלהט שלי - - -
יפעת שאשא ביטון: לכל העניבות וכל זה.
<מתנדב: בשבוע הבא אני אביא לך עניבה.
<מתנדב: דבר אחרון, הוצג פה טקס רבין.
<מתנדב: שבט דיזנגוף נמצא במרחק של 400 מטר מכיכר רבין.
<מתנדב: חניכי שבט דיזנגוף השתתפו כמו כל חניך אחר באותה הוצאה כי זה הסבסוד הצולב.
<מתנדב: לא רק שישנו אצלנו וארגנו אצלנו, ההוצאה היא ארצית ולא חשוב אם אתה מהפריפריה או מתל אביב.
<מתנדב: תרמנו את חלקנו להוצאות ואנחנו עושים את זה בידיעה וגאווה.
<מתנדב: סליחה על ההתפרצות.
יפעת שאשא ביטון: אני מיד נותנת לך נפתלי.
יפעת שאשא ביטון: מריה רצתה לשאול משהו לגבי השלטון המקומי.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה מריה.
<מריה רבינוביץ': בנושא של תלונות של הורים.
<מריה רבינוביץ': אני מבינה שהורים מתלוננים בתנועות אז יש לכם פתרון לכל מיני בעיות.
<מריה רבינוביץ': כשמתלוננים לשלטון המקומי, אני שמעתי שיש הרבה תלונות מההורים בשטח, מה אתם עושים, איך אתם פותרים את זה?
<הדר אליהו: התלונות, בעצם מי שהעלה אותן בוועדת הנוער, זה יושב ראש וועדת הנוער שהוא שלומי לנגר.
<הדר אליהו: בזמנו הייתה שיחה גם עם נפתלי, אני מודה שהדברים ככה עוד לא שומעו עד הסוף.
<הדר אליהו: יש הבנה שיש בעיה אובייקטיבית שקשורה לתנועה.
<הדר אליהו: ובכל זאת, התחושה היא תחושה הדדית של מה בכל זאת עושים, או.
<הדר אליהו: קיי.
<הדר אליהו: כך זה באמת נמצא בטווח הזה.
<הדר אליהו: מצד אחד יש הבנה לקשיים האובייקטיביים של כל התנועות, מי יותר מי פחות.
<הדר אליהו: שוב, מצד שני יש הגדלה של תקציב, אבל יש גם דרישות מאוד גבוהות של ביטחון, של בטיחות וכו'.
<הדר אליהו: שוב, השאלה שאני שאלתי נמצאת במקום שאנחנו שואלים, המרכז השלטון המקומי איך אנחנו, אחת, או מעלים את התקציב כפי שאמר נפתלי שהוא מיועד ספציפית ואולי להורדת תשלום ההורים, זה לא קשור לסבסוד, אובייקטיבית להורדת תשלומי הורים, שיהיה צבוע לנושא הזה.
<הדר אליהו: או הסיפור שלייעד תקציבים שכבר ניתנו ממש צבוע, למפות אוכלוסיות מסוימות שלא מגיעות ולהביא אותן.
יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לך איפה אני רואה כאן את השלטון המקומי, כמי שכן מכירה את המצוקות של הרשויות המקומיות ובעיקר של רשויות קטנות, פריפריאליות.
יפעת שאשא ביטון: מה לעשות, גם תקציבית הן מוחלשות.
יפעת שאשא ביטון: בכל זאת יש כספים שמיועדים לחינוך בלתי פורמאלי או לכל מיני פעילויות כאלה ואחרות.
יפעת שאשא ביטון: השאלה, אם בשלטון המקומי יוצאת אמירה שילדים שמשולבים בתנועות נוער, כי הם רוצים ואני לא מצפה כרגע שנכניס את כל הילדים, כי מי שלא רוצה אין לו מה לעשות שם.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת את זה ביושר, אבל ילדים שכן רוצים או שכן היו בוחרים לבחון את האפשרות הזאת לו רק ידם הייתה משגת, שיהיה תקציב שמיועד לגיבוי אותם ילדים.
יפעת שאשא ביטון: לא בעיה לאתר אותם, הרי מה עושים בתנועות הנוער, הם נכנסים לתוך מערכת החינוך, נכון?
יפעת שאשא ביטון: הם מציגים את הפעילות, רואים מי מהילדים רוצים.
יפעת שאשא ביטון: לא בעיה לתווך את אותם ילדים שאילו ידם הייתה משגת הם כן היו.
יפעת שאשא ביטון: ניגשים דרך המחנכים או צוותים אחרים של בית הספר.
יפעת שאשא ביטון: שהרשות המקומית תגיד שיש X כסף שאנחנו נותנים כמלגות.
יפעת שאשא ביטון: נותנים כל מיני סיבסודים כאלה ואחרים - - -
<קלי כהן: יש כאלה רשויות שעושות - - -
<הדר אליהו: אני יכולה לומר לך שיש מספר לא מבוטל של רשויות, שעושה את זה.
<הדר אליהו: שוב פעם, את יכולה בדיוק מהמקום שדיברת עליו של רשויות חזקות יותר וחלשות יותר, יש פה בדיוק את אותו פער כמה רשויות מקצות לתחום הזה בדיוק מהמסיבות האובייקטיביות שדיברנו בהן.
<הדר אליהו: עניין התקציבים לחינוך הבלתי פורמאלי, אם לרגע ניקח את הדברים בצורה ריאלית, התקציב היחיד שהרשות המקומית מקבלת ממשרד החינוך זה 'הנוער בוחר ערך כדרך'.
<הדר אליהו: זה פרויקט חשוב אין ספק, אבל זה גרושים.
<הדר אליהו: או.
<הדר אליהו: קיי, כך שלהגיד שהן מקבלות תקציב לחינוך הבלתי פורמאלי זה כלום.
<הדר אליהו: שוב, אני מסכימה איתך, אני מכירה הרבה מאוד רשויות גדולות ובינוניות ואפילו כמה קטנות שיש להן מנגנון של הנחות - - -
<קלי כהן: בדיוק, החזקים מחזקים את החזקים במקרה הזה.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה נפתלי.
<נפתלי דרעי: אני רק רוצה להוסיף דבר אחד שאולי יכול ללמד אותנו.
<נפתלי דרעי: לפני קצת יותר מעשר שנים היו שתי תנועות" "בני עקיבא" ו"צופים" שהחליטו שהן רוצות לשלב ילדים עם מוגבלות, מה שנקרא 'ילדי צמי"ד' בפעילות התנועתית ועבדו עשר שנים.
<נפתלי דרעי: לפני שנתיים חברו לסיפור הזה: משרד החינוך, משרד הרווחה, הג'וינט, אשלים, ביטוח לאומי וכו'.
<נפתלי דרעי: נבנה פרויקט גדול שמועצת תנועות הנוער מובילה אותו, הוא נועד לגרום לילדים עם מוגבלות לבוא לתנועות הנוער.
<נפתלי דרעי: היום כל תנועות הנוער שותפות לפרויקט הזה.
<נפתלי דרעי: הצלחנו, הייתה לנו השקה עם שר החינוך לפני שלושה שבועות.
<נפתלי דרעי: בשנתיים האלה כבר הכפלנו את מספר הילדים עם מוגבלות שחברים בתנועות הנוער.
<נפתלי דרעי: היעד לוד שלוש שנים, להכפיל שוב את המספר.
<נפתלי דרעי: עלה מ-2,000 ל-4,000 ועכשיו מ-4,000 ל-8,000.
<נפתלי דרעי: מה קרה בצד שני, התקציב שניתן במשרד החינוך לפעילות הזאת היה בערך מיליון שקל.
<נפתלי דרעי: מ-10 מיליון ששמענו היום שניתנו ל-2016, אנחנו פנינו למשרד החינוך, לשר החינוך ואמרנו לו תשמע: 'מה-10 מיליון האלה אנחנו מבקשים דבר אחד, נקצה 5 מיליון, חצי מהתוספת הזאת לשילוב של ילדים עם מוגבלות'.
<נפתלי דרעי: כי ילד עם מוגבלות בתנועות הנוער עולה כפול מילד רגיל, זה הסעות, זה נגישות וזה הרבה דברים.
<נפתלי דרעי: לשמחתנו השר נענע.
<נפתלי דרעי: זאת אומרת, עכשיו גם יש משאבים לשלב ילדים עם מוגבלות.
<נפתלי דרעי: גם פה, אם יהיו משאבים יהיה אפשר להגדיל, הוכחנו את זה.
<אירית ברוק: האמירה של ההשקה שהייתה לפני שלושה שבועות היא בעצם אמירה למנהלי בתי הספר: 'בואו תשלחו את הילדים עם המוגבלות שאצלכם לתנועות הנוער'.
<הדר אליהו: יש לי שאלה, אולי זה יעזור.
<הדר אליהו: אם תלמידים עם מוגבלות משולבים, מה עם התקציבים שלהם ממשרד הרווחה שהם מקבלים, ביטוח לאומי?
<הדר אליהו: אולי אפשר לעשות פה איגום משאבים.
<נפתלי דרעי: משרד הרווחה התחייב לנו ל-300 אלף.
<נפתלי דרעי: בשנת 2015 הוא כבר עצר את התקציב כי הפנה את כל הכסף שלו למישהו אחר.
<נפתלי דרעי: הוא התחייב לנו לחמש שנים ועכשיו הוא לא נותן.
יפעת שאשא ביטון: זה דיון פנימי של משרד הרווחה לכל בעלי המוגבלויות, זה כבר סיפור אחר.
יפעת שאשא ביטון: ברשותכם אני רוצה לסכם.
יפעת שאשא ביטון: אני מודה שאני יוצאת מהדיון הזה בתחושות מעורבות.
יפעת שאשא ביטון: מצד אחד אני מאוד מבינה את הסיפור של תשלומי הורים.
יפעת שאשא ביטון: אני בגישה שדמי הרצינות חייבים להינתן, באמת חשוב לי שזה גם ייכתב.
יפעת שאשא ביטון: אני מאמינה שזה מחייב, אני מודה שאני עשיתי את זה גם במפעל ההזנה בקריית שמונה, אגב בניגוד לכללים לצורך העניין.
יפעת שאשא ביטון: כל משפחה שגם לא צריכה לשלם שקל, אמרתי ישלמו 50 שקלים בשביל הגאווה שלהן, בשביל שירגישו שהן חלק.
יפעת שאשא ביטון: אבל, מכאן ועד להגיע לסכומים של כל ההשתתפות במפעלים השונים והכול, אני מוצאת איזשהו פער.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, גם משפחה שמסוגלת לבוא לשים את דמי הרצינות ולשלב את הילד שלהן בתוך תנועת הנוער, לא בטוח שהיא תוכל לשלב אותו אחר כך בכל המפעלים.
יפעת שאשא ביטון: פה אני כן רוצה להשתמש דווקא במה שאתם אמרתם ולקבל מכם התחייבות.
יפעת שאשא ביטון: אני באמת רואה ערך מאוד מאוד גדול בנושא של תנועות הנוער.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שגם לראשי רשויות וגם לעיר בכלל, ילדים ככל שהם ישתלבו בתוך תנועות נוער אנחנו נראה אותם צומחים כאזרחים טובים ומיטיבים, כולם ירווחו, גם הילדים וגם החברה וגם הקהילה.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לפחות שבאמת נעמוד בהצהרה הזו: ילד שנכנס לתוך השבט או לתוך אותה תנועת נוער, לא יוצא מסיבות כלכליות.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, שבאמת השבט לוקח עליו אחריות כולל השתתפות במפעלים השונים.
יפעת שאשא ביטון: אסור לו להרגיש חריג ומוחרג רק בגלל שהוא לא מסוגל לעמוד בתשלום.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזאת האמירה שלפחות נותנת לי טיפה אוויר.
יפעת שאשא ביטון: אני אשמח להתחייבות שלכם וגם מועצת הנוער.
יפעת שאשא ביטון: once הגיע ילד, עמד בדמי הרצינות, לא מוותרים.
יפעת שאשא ביטון: בסדר, נקבעו תשלומי הורים כפי שנקבעו למהלך השנה, לכם יש אחריות כלפיו כדי שהוא ינשור על רקע כלכלי.
יפעת שאשא ביטון: אני כן הייתי רוצה שתעשה בדיקה בשלטון המקומי מול הרשויות השונות, מתוך אינטרס של הרשות ומתוך אותו בסיס של מה שהצגתי, שהן תראינה איך הן יכולות להקצות לזה X כסף.
יפעת שאשא ביטון: זה לא בשמיים, אני לא מבקשת מהם לממן את כל ילדי העיר.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שצוותים חינוכיים יודעים לאתר, הרבה פעמים זה בודדים, עשרות בודדות של ילדים שכן יכולים להשתלב.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שעושים הרבה אירועים ברשויות המקומיות באלפי שקלים, שיקצו לזה את המעט כדי שלפחות יוכלו להשתלב בתוך התנועה, אתם תמצאו את הדרך.
יפעת שאשא ביטון: הנושא של הבטיחות – חברים באמת, הגיעו לשבט והכול טוב יפה.
יפעת שאשא ביטון: אצלנו לא היה, אני, לא היה קן בנוי, אנחנו היינו כל הזמן במגרשי ספורט של בתי הספר, היינו עושים שלשות.
יפעת שאשא ביטון: היום הם נמצאים בתוך מבנים, חשוב שהמבנים האלה יהיו בטיחותיים.
יפעת שאשא ביטון: מי שנמצא בתוך מבנה שהמבנה יהיה בטיחותי.
יפעת שאשא ביטון: יש לא מעט מפגעי בטיחות, אני לא יודעת איך קציני הבטיחות חתמו, לפחות במקומות שאני מכירה.
יפעת שאשא ביטון: תקפידו כי חס וחלילה קורה משהו קטן לילד, כולנו פה משלמים מחיר פי כמה מעלות תיקון הדברים.
יפעת שאשא ביטון: אני כן הייתי רוצה שגם במסר שלנו כוועדה החוצה, לתווך את הפעילות שהוצגה כאן, את העניין שתנועת נוער זה לא רק משהו וולונטרי של נפגשנו אחר הצהריים.
יפעת שאשא ביטון: יש פה מחויבות למספר פעילויות במהלך השבוע, זה אפילו לא כמו חוג, יש פה עניין של אירועים מיוחדים, יש את כל העניין של יצאה החוצה.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, יש פה הרבה מעבר למפגש חוגי, לצורך העניין צריך לתווך.
יפעת שאשא ביטון: בעצם זו קהילה, חשוב לתווך את זה נכון כדי שזה יקבל את העוצמה ואת הנופך הנכונים.
יפעת שאשא ביטון: זה בגדול.
יפעת שאשא ביטון: אני, מה שאני, אני אנסה לפעול מול האוצר.
יפעת שאשא ביטון: קודם כל האוצר הציג פה נתונים מדהימים גם לגבי הרצינות שלו לגבי התנועות עצמן.
יפעת שאשא ביטון: אני מבינה שאתם לגמרי שבעי רצון גם לגבי ארגוני הנוער שלא נמצאים פה סביב השולחן ובאמת זכו להגדלה משמעותית בתקציב, גם הנושא של לחזק את האוכלוסייה הערבית כדי שגם היא תוכל להשתלב.
יפעת שאשא ביטון: בכל זאת אני כן אפנה שאלה כדי לראות איך אנחנו יכולים לגייס חניכים גם ביישובים מוחלשים נוספים לתוך תנועות הנוער, באמת כדי לאפשר לכמה שיותר - - -
<אירית ברוק: חשוב להגיד שגם שר החינוך.
<אירית ברוק: זה לא האוצר רק.
יפעת שאשא ביטון: שר החינוך ושר האוצר.
יפעת שאשא ביטון: מבחינתי הכתובת היא נועה ונועה יודעת לעשות את החיבורים בין משרד החינוך לבין האוצר.
<אירית ברוק: 10 מיליון שקל של בנט.
יפעת שאשא ביטון: בסופו של דבר אני אשמח מאוד שהמשרד יביא את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני אפנה באותה מידה את השאלה למשרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: בסופו של דבר שיתופי הפעולה הם ביניהם.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שבסופו של דבר נועה מייצגת את משרד החינוך בתוך האוצר ולכן הקשר הטבעי.
יפעת שאשא ביטון: את יודעת, בסוף סופרים את הכסף.
יפעת שאשא ביטון: אם מישהו רוצה להוסיף אמירה לסיכום כדי שנוכל להכניס אותה לפרוטוקול, אז בשמחה מועצת תנועות הנוער.
<נפתלי דרעי: אנחנו חותמים על כל מה שאמרת ומתחייבים לדברים.
<קלי כהן: ומברכים.
יפעת שאשא ביטון: לא יכולתי לבקש יותר ממחויבות כזאת.
<נפתלי דרעי: וביחד נלך לאוצר וגם למשרד החינוך שיגדילו את התקציבים, אין שום בעיה.
<נפתלי דרעי: אנחנו מתחייבים - - -
יפעת שאשא ביטון: ואתם גם תעשו את המאמץ אצלכם לראות איך באמת מוסיפים מעגלים נוספים.
יפעת שאשא ביטון: נושא הדיון היום: אכיפה וטיפול בהפצת נפצים וחומרים האסורים לשימוש לקראת חג הפורים.
יפעת שאשא ביטון: נושא שהעלה חבר הכנסת אורי מקלב ואני מודה לו.
יפעת שאשא ביטון: זו לא הפעם הראשונה שהוא נותן דעתו גם בהקשר של פורים, קיימנו כבר דיון גם בנושא משחקי הלייזר למיניהם.
יפעת שאשא ביטון: הרעיון הוא באמת לראות איך אנחנו מעלים את הנושא הזה למודעות, בעיקר מנסים להגן על הילדים שלנו בכך שאנחנו נביא גם לידיעתם, גם לידיעת ההורים ובכלל לידיעת הציבור את הסכנות הטמונות בשימוש בצעצועים כאלה.
יפעת שאשא ביטון: לפני שאנחנו פותחים את הדיון, יש איתנו אורחות ואורחים, סטודנטים לעבודה סוציאלית במכללת רופין, ברוכים הבאים, וכיף לראות אתכם כאן.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נפתח את הדיון עם חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.
אורי מקלב: חברי חבר הכנסת.
אורי מקלב: אני לא רוצה לומר שכמעט מדי שנה אנחנו מתכנסים בעניין הזה, אבל חשבתי שיש שנה אחת שכבר לא נצטרך לטפל בעניין.
אורי מקלב: את ההשלכות של הנפצים וכל הדברים הנוספים, כל שנה מתווסף עוד מוצר חדש ומיוחד שמצליחים להביא אותו לארץ, מוצר אחד מסוכן, אחד למשנהו.
אורי מקלב: כל שנה אנחנו עדים לפציעות רבות של רבים.
אורי מקלב: זה ממש נורא, זה מגיע עד פגיעות של אצבעות קטועות, שריפות בתים, כוויות קשות מאוד ושונות בילדים.
אורי מקלב: ממה שיש לארגונים שמטפלים בזה או לחדרי המיון, הם מדברים באמת בפציעות בסדר גודל גדול מאוד ובפציעות רבות מאוד שאנחנו מצווים וחייבים למנוע אותן.
אורי מקלב: הטיפול בעניין הזה, צריך לטפל בשתי דרכים.
אורי מקלב: דרך אחת, הראשונה, צריך להגיד שתי דרכים, בכל אופן האקדמיה, אני לא טועה - - -
יפעת שאשא ביטון: שתי דרכים, דרך אחת.
אורי מקלב: דרך היא גם זכר וגם נקבה, אבל אני חושב שהאקדמיה קבעה בסוף דרך אחת.
אורי מקלב: אז שתי דרכים.
אורי מקלב: אבל האישה נקנית - - - <קריאה:> העיקר שהולכים בדרך.
יפעת שאשא ביטון: אה, אה, האישה נקנית, כבר מתחיל לא טוב.
יפעת שאשא ביטון: כן כבר לא נותן צידוק לזכר.
יפעת שאשא ביטון: <קריאה:> במסכת קידושין.
אורי מקלב: למה, זה לא ככה, צריך להשקיע בעניין הזה.
אורי מקלב: <קריאה:> את המסכת הזאת כולם מכירים.
יפעת שאשא ביטון: כן, כל הגברים שולטים פה במסכת.
יפעת שאשא ביטון: <קריאה:> עכשיו לומדים את זה בדף היומי.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת אורי מקלב הוא האחרון שאפשר להאשים ב- - -.
אורי מקלב: בכל אופן אנחנו נגיד בשתי דרכים.
אורי מקלב: הדרך האחת היא למנוע את זה בכלל להגיע.
אורי מקלב: אחרי זה שמגיע לדעת איך לאכוף את זה, את האנשים שנמצאים, את אלה שמתעסקים בזה, אלה שמכשילים את האנשים בזה, את אלה שמוכרים, בכלל החינוך.
אורי מקלב: אני בהחלט כאן שואל האם זו גזרת שמיים שהנפצים האלה יופצו, לא רק שזה לא מתמעט, זה הפוך.
אורי מקלב: לצערי אי אפשר - - -
יפעת שאשא ביטון: זה יצירתי יותר משנה לשנה.
אורי מקלב: מה, זה מגיע דרך המנהרות, איך מגיעים הנפצים האלה בכמויות כאלה?
אורי מקלב: לא מדובר בכמויות מזעריות, מדובר בכמויות ענק, מדובר על טונות - - -
מסעוד גנאים: אני אגיד מאיפה - - -
אורי מקלב: אתה תיתן לי את הכתובות?
מסעוד גנאים: כן, יודע את המקורות.
יגאל גואטה: נכנס אליך אחר כך.
אורי מקלב: גם כשזה מגיע זה מגיע ממנהרות, אני לא חושב שזה צריך להגיע ממנהרות.
אורי מקלב: יש דרכים שזה מגיע.
אורי מקלב: השאלה, האם אי אפשר לעקור את הדבר מהשורש?
אורי מקלב: האם אי אפשר להתגבר היום בהשקעה של ציר הזמן של היום, שהציר של הכנסת, שהנשק, העברה שמקשה יותר.
אורי מקלב: היום הבדיקות יותר קשות, זה לא מה שהיה פעם שאולי היה אפשר.
אורי מקלב: היום, לאור המצב הביטחוני, יש מעקב, יש אכיפה של דברים אחרים.
אורי מקלב: השאלה, איך מצליחות להסתנן כמויות כאלה גדולות ולאחר כן, אם יודעים איפה קונים אז לא צריך להיות שאיש משטרה יגיע למקורות האלה.
אורי מקלב: יש מקור אחד, מקור שניים, מקור שלוש ומגיעים למקומות האלה.
אורי מקלב: מעבר לכך, אני רואה שמשרד החינוך נמצא פה, אני מקווה שהפרוספקט הזה של משרד הכלכלה, הוא יפה, הוא יפה מאוד.
אורי מקלב: אני חושב - - -
מסעוד גנאים: גם משרד החינוך.
יגאל גואטה: שילוב, חינוך וכלכלה, כן.
אורי מקלב: גם משרד החינוך, פשוט ראיתי בסוף שהיה כאן משרד הכלכלה.
אורי מקלב: בכל אופן, אני רואה שגם משטרת ישראל שותפה במשהו, בטלפון.
אורי מקלב: אנחנו רוצים לשמוע מה היה עד היום ומה יעשה לקראת פורים.
אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד לך, כשאני קיבלתי, גם מהורים וגם ממחנכים, שהשנה השוק מוצף עם החומרים האלה, הם הרבה יותר קשים, הם בעוצמה הרבה יותר גדולה ממה שהיה בשנים קודמות, אני לא יודע להגיד כן או לא, אני גם לא מבין בזה.
אורי מקלב: השוק השנה הוא עם צעצועים הרבה יותר מסוכנים, הרבה פחות בטיחותיים – זה יכול להישרף בכיס, הוא נשרף, הוא מבעיר אש, הוא פוצע הרבה יותר חזק, הוא בעוצמה הרבה יותר חזקה.
אורי מקלב: לכן, אנחנו צריכים לפעול בעניין הזה ביתר שאת.
יפעת שאשא ביטון: לפני שאני אעביר את רשות הדיבור למשרד הכלכלה ולאחר מכן לחבר הכנסת יגאל גואטה, השוק אכן מוצף ואנחנו לא נצליח להעלים את זה, זה גם בסדר, זה חלק מהחגיגה.
יפעת שאשא ביטון: יכול מאוד להיות שבתהליך של מודעות של שימוש נכון בנפצים ובכל האביזרים האחרים, אני גם יודעת שזה הולך ומשתכלל כל שנה, אז אולי נצליח למזער את הנזקים.
יפעת שאשא ביטון: לצד אותם כל הנפצים המאושרים, לצורך העניין כל השומשומים למיניהם והאחרים.
יפעת שאשא ביטון: אתה צוחק, את בטח מכיר, נכנסים גם הרבה מאוד מוצרים שהם לא עברו בדיקות תקן והם ככה פיראטיים.
יפעת שאשא ביטון: רציתי לשאול, א', איך אנחנו באמת יכולים למגר את התופעה של הסתננות של חומרים כאלה, או אביזרים כאלה לתוך שטח מדינת ישראל, זה לא מגיע בבודדת.
יפעת שאשא ביטון: לצורך העניין, משיגים את זה גם דרך E-bay וכל מיני כאלה.
יפעת שאשא ביטון: לרוב זה מגיע במשלוחים של חברות.
יפעת שאשא ביטון: אגב, כל ילד יודע איפה קונים וגם לא צריך חכמה גדולה בשביל זה, זה פשוט נמצא ונגיש בכל חנות משחקים ואפילו בכל פיצוציה.
יפעת שאשא ביטון: בכל מכלת אתה רואה את הקופסה, זה כמו מסטיקים אז מופיעים כל הקפצונים למיניהם.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, זה מאוד מאוד נגיש.
יפעת שאשא ביטון: השאלה כמו שאמרתי, פעם אחת, איך אנחנו מטפלים באביזרים הפיראטיים?
יפעת שאשא ביטון: פעם שנייה, משרד החינוך, אחר כך אני אשמח שיתייחס לגבי האיסור והאכיפה של הבאת נפצים ודברים כאלה לתוך בית הספר.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה משרד הכלכלה.
<ישראל משען: בוקר טוב לכולכם.
<ישראל משען: לי קוראים ישראל משען והתפקיד שלי הוא יושב ראש הוועדה לצעצועים מסוכנים במשרד הכלכלה.
<ישראל משען: הוועדה מורכבת מגופים נוספים: משטרה, משרד החינוך, מכון התקנים והכול.
<ישראל משען: אנחנו יושבים על מדוכה הרבה מאוד שנים בוועדות האלה.
<ישראל משען: אני מלווה את הנושא הרבה שנים.
<ישראל משען: אני שומע פה 'מוצף לא מוצף' - - -
יפעת שאשא ביטון: מוצף.
<ישראל משען: לא.
<ישראל משען: אני לא כל כך בטוח.
<ישראל משען: מה שהיה לפני שנים זה לא מה שיש היום.
<ישראל משען: כמובן שהדברים היום הרבה יותר מסוכנים, דברים יותר משוכללים.
<ישראל משען: משקיעים בנפצים ובחזיזים יותר חומר של אבקת שרפה.
<ישראל משען: אחרי זה אם המשטרה - - -
יפעת שאשא ביטון: הופכים את זה ליותר אטרקטיבי לילדים.
<ישראל משען: מה שאנחנו עושים, אנחנו נוהגים יחד עם משטרת ישראל, קרוב לחודש לפני פורים ביקורות בכל חלקי הארץ.
<ישראל משען: מבקרים בכל המקומות, מתמקדים יותר בהסברה.
<ישראל משען: הסברה שאני מדבר, זו השנה ה-12 שאנחנו מפיצים את העלונים האלה.
<ישראל משען: העלונים הללו מגיעים לבתי הספר באמצעות משרד החינוך, גם רותם יספר לנו איך הם מגיעים.
<ישראל משען: אנחנו למדנו, לפחות מהרושם שלנו יחד עם המשטרה, שבעסקים מוסדרים אנחנו לא מוצאים את הדברים הללו.
<ישראל משען: את אמרת שזה נכנס למכולת, לא מוצא - - -
יפעת שאשא ביטון: לא מוצא מה, פיראטי או לא מוצא - - -
<ישראל משען: לא ב- - -
יפעת שאשא ביטון: בוא, אני מוכנה לצאת אתך בסוף הדיון, נעשה פה סיור בירושלים.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לך שזה נגיש, הם כבר לא אדומים ובולטים כולם, חלק בלבן, חלק - - -