GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דוד פלבר: אם אנחנו מסכמים גם את השירותים הנמכרים לממשלה וגם את הגיוס מתרומות פרטיות, זה 609 מיליון שקל נוספים.
<דוד פלבר: זאת אומרת, 160 ו-609 זה בסך הכול 770 מיליון שקל.
<דוד פלבר: הפדיון של כל ימי ההתרמה האחרונים שיש לי, הנתון האחרון שיש לי.
<דוד פלבר: שוב, זה לא משנה שעברה כי הנתון הוא משנה קודמת, הוא 17 מיליון שקל.
<דוד פלבר: אם תעשו את האחוז, זה בערך 2%.
<יצחק קדמן: זה ברוטו.
<דוד פלבר: זה ברוטו.
<דוד פלבר: אני שם את הנתונים.
<דוד פלבר: אחר כך אפשר לנתח אותם.
<דוד פלבר: הנתון האחרון הוא, סך כל ההכנסות לפני ההוצאות, אתה צודק זה ברוטו, לפי ההוצאות להפקת יום ההתרמה, מכל ה-18 העמותות זה 2%.
<דוד פלבר: אם אנחנו מבודדים את האגודה למלחמה בסרטן שזכתה והציבור תורם לה בעין יפה, היא בערך לוקחת מחצית מזה.
<דוד פלבר: 8 מיליון שקל מה-18 זה האגודה למחלה בסרטן לבד.
<דוד פלבר: כל ה-17 העמותות יחד זה 8 מיליון שקל.
<דוד פלבר: שם זה יוצא פחות מאחוז בממוצע.
<דוד פלבר: יכול להיות שיש עמותה ששם זה יותר ואחרת פחות.
<דוד פלבר: אני רוצה לומר שיש תועלת נוספת מעבר לכסף.
<דוד פלבר: עמותה, גם בהקשר החינוכי וגם בהקשר הציבורי, עמותה כשהיא יוצאת להתרמה מקבל זמן שידור בטלוויזיה ומקבלת חשיפה לתלמידים ולכן התועלת היא לא רק דרך החור של הגרוש.
<דוד פלבר: נכון שהחור של הגרוש פה, לכל הדעות הוא זניח.
<דוד פלבר: יש לו יתרון אחד שהוא לא צבוע.
<דוד פלבר: כשהממשלה נותנת תמיכה לאיגוד החרשים היא אומרת לו: 'תקנה מכשירי שמיעה'.
<דוד פלבר: כשהוא גובה כסף הוא יכול לעשות בזה פעילות מועדונים אחר הצהריים עם כוס תה ועוגה והרצאה בשפת חרשים.
<דוד פלבר: <קריאה:> קייטנה.
<דוד פלבר: קייטנה בקיץ וכל מיני דברים כאלה.
<דוד פלבר: יש תועלת הסברתית מעבר לתועלת הכספית.
<דוד פלבר: נכון שהתועלת הכספית היא לא מאוד גובהה.
<דוד פלבר: כפי שסקר השופט שנהב את הוועדה שלו, אנחנו יישמו בוועדה האחרונה את הדרישה להדרכה חינוכית.
<דוד פלבר: כל העמותות מגישות לנו תכנית.
<דוד פלבר: נכון שאין לנו יכולת ולמעשה גם לא דרישה לבקרה על זה.
<דוד פלבר: זה דבר שמתנהל בין רשות מקומית לבין בתי הספר שלה.
<דוד פלבר: יש רשות שבה, לדוגמה, "אלו"ט" נותנת שירות טוב אז הם ירשו שכל הרשות תתרים רק ל"אלו"ט" ושרשויות אחרות יתרמו רק ל"אקי"ם" ששם "אקי"ם" נותנת שירות טוב.
<דוד פלבר: אנחנו לא מתערבים בזה, אנחנו מצפים מהם שהם יבדקו מהן התועלות ליישוב, מי נותן הסברה טובה לתלמידים ושהם יחליטו על זה ביניהם.
<דוד פלבר: לי אין עניין לתרום 250, סליחה שאני אומר, 250 רשויות את הדוח שלהם מה הם עשו אצלם - - -
יפעת שאשא ביטון: אתה אחראי, מה זה אין לך עניין.
יפעת שאשא ביטון: אם בחוזר מנכ"ל אמורים לתת פעילות חינוכית בתוך בית הספר, יש לך אחריות.
<דוד פלבר: מה אני אעשה עם הנתון.
יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לך.
יפעת שאשא ביטון: מי שלא עומד במעטפת החינוכית והערכית שלו - - -
איילת נחמיאס ורבין: אתה זה שעושה את ימי ההתרמה, אז זה מה שנגזר מהן.
<דוד פלבר: אנחנו רואים את עצמנו כרגולטור שחשוב לו הערך של עזרה של הזולת והמוגנות של התלמידים.
<דוד פלבר: מה שנעשה בפועל בשטח, אם עמותה זו או אחרת התרימו מקום זה או אחר, שהמקום, והם עושים את זה, בתי ספר יודע מה "אקי"ם" עשה אצלו, 'וואלה, בשנה שעברה הוא בא ונתן הדרכה'.
<דוד פלבר: מה "אילן" עשה אצלי, או שהוא עשה כרגע - - -
איילת נחמיאס ורבין: העמותות מדווחות לך, נכון?
איילת נחמיאס ורבין: אתה מקבל דיווח.
<דוד פלבר: אתם שאלתם על הדיווח של הרשויות - - -
איילת נחמיאס ורבין: לא של הרשויות.
איילת נחמיאס ורבין: הרשויות בסדר, אבל - - -
<דוד פלבר: הרשויות, אני אומר שזה נתון שגם יהיה לי אותו אני לא יכול לעשות איתו הרבה.
איילת נחמיאס ורבין: בסדר, אבל יש חשיבות גם לבדיקה של הדיווח של העמותות ולו בדיווח הזה שיכול להיות - - -
<דוד פלבר: זה נעשה.
איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת שאתה כן בודק.
איילת נחמיאס ורבין: אם אתה בודק - - -
<דוד פלבר: אני מקבל מראש תכנית מה יהיה - - -
איילת נחמיאס ורבין: אני מדברת על בדיעבד.
<דוד פלבר: בדיעבד, אני יכול לקבל מהעמותות - - -
איילת נחמיאס ורבין: אני אגיד מדוע, משום שכל העמותות שיושבות, לפחות את מי שאני מכירה, הן עמותות באמת מעולות מהמעולות שיש.
איילת נחמיאס ורבין: יכול להיות שיש עמותה שלא עומדת במעטפת החינוכית ואי לכך היא לא יכולה להיות חלק מימי ההתרמה.
<דוד פלבר: זה נכון.
איילת נחמיאס ורבין: אז מה לעשות, אין דרך לבדוק את זה.
איילת נחמיאס ורבין: אם לא בודקים את זה אז אין דרך לעלות את זה.
<דוד פלבר: זה דיווח שאני כן יכול לקבל.
<דוד פלבר: עד היום אין לי את הדיווח הזה של פוסט פקטור, יש לי רק את התכנית מראש - - - <קריאה:> דוד, אתה מקבל את זה.
<דוד פלבר: אני מקבל את זה בדיעבד, אבל לא בהיקף של מה נעשה בכל בית ספר.
<רחל רוזנמן: אנחנו שולחים רשימות של - - -
<דוד פלבר: אני לא יכול להגיד שכל ה-18 עמותות מדווחות לי ואני יכול לתת לכם פרוטוקולים של 18 עמותות ואת הפעילות החינוכית של כולם.
<דוד פלבר: יש עמותות שעושות את זה יותר טוב ויש עמותות שהפריסה שלהן יותר גדולה ויש עמותות שמטבע הדברים הן יותר קטנות, הפריסה שלהן יותר קטנה והיכולת שלהן לתת את ההדרכות האלה היא הרבה יותר קטנה.
יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לך מה מטריד אותי בסיפור הזה, מעבר לזה שהעמותות עושות לא עושות.
יפעת שאשא ביטון: אין שאלה שהעמותות האלה ראויות כולן ואנחנו חפצים ביקרן ושהן תמשכנה ותצלחנה בפעילות.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת, one's אנחנו מפרסים חוזר מנכ"ל שצריך לעקוב אחריו.
יפעת שאשא ביטון: אי אפשר לתת לשטח את התחושה שיש כאן הפקר של " 'כתבנו ובסדר, תעשו לא תעשו אנחנו נחליק את זה', זאת התחושה.
יפעת שאשא ביטון: כלומר, אם אנחנו לא באמת עומדים מאחורי הדברים שלנו, בוא נגיד שפה זה ימי התרמה וזה חשוב, אבל מה קורה עם הדברים היותר משמעותיים שאנחנו רוצים שימלאו את חוזר המנכ"ל, אנחנו מפספסים גם שם.
<דוד פלבר: היותר משמעותיים בצדק.
<דוד פלבר: ימי התרמה, שם, אני אומר שוב, אנחנו על הרשויות המקומיות חושבים, גם מניסיוננו, שם נעשית בקרה יותר הדוקה.
<דוד פלבר: מנהל מחלקת חינוך מחלק בין העמותות - - -
יפעת שאשא ביטון: הנה השלטון המקומי.
יפעת שאשא ביטון: זה השלטון המקומי, נכון?
יפעת שאשא ביטון: "אין הלימה בין הדברים המובאים בחוזר בקשר לתכנית מחויבות האישית, אך זה לא קיים מספר שנים".
יפעת שאשא ביטון: בקיצור, זה די חוזר על הדברים שאנחנו אמרנו כאן.
יפעת שאשא ביטון: התכנית יפה, מעטפת פנטסטית, חוזר מנכ"ל נותן מענה לכול, בפועל לא ברור מה מכל זה קורה.
יפעת שאשא ביטון: בואו נשמע את התלמידים, הם יודעים יותר טוב מאיתנו.
יפעת שאשא ביטון: אחר כך עדי שמגר - - -
<דוד פלבר: לשבחם אני אומר שהם עשו את המהפך.
<דוד פלבר: בוועדה שלנו הם עשו את המהפך.
<דוד פלבר: המהפך בוודאי היה בזכות התלמידים, צריך לומר את זה לשבחם.
<דוד פלבר: מה שהשופט הזכיר שרוב המבוגרים אמרו: 'תפסיקו לבלבל את המוח שהילדים ילכו לשחק ושהמבוגרים יתנו כסף'.
<דוד פלבר: מועצת התלמידים, הנוער הם יצרו את המהפך, וזה יאמר לשבחם.
יפעת שאשא ביטון: אליאב בטיטו, מועצת התלמידים הארצית.
<אליאב בטיטו: מה שדוד הזכיר, נכון היה את הנציג שלנו, זוהר היום כבר בוגר.
<אליאב בטיטו: הוא ככה קם ואמר: 'איך יכול להיות שמבטלים את ימי ההתרמה'.
<אליאב בטיטו: זה בדיוק הרקע שאנחנו בני הנוער הבענו אז, לא אני, אבל הנציגים שלנו.
<אליאב בטיטו: תראו, דוד, לפני הדיון אמרו לי שאתה איש מקסים שמעריכים אותך מאוד.
<אליאב בטיטו: דיברתי עם מספר אנשים כדי לבדוק על מה מדובר.
<אליאב בטיטו: אבל עדיין, קודם כל אנחנו בעד ההתרמות וברור שצריך ימי התרמה ושיש בזה הרבה ערכים חינוכיים.
<אליאב בטיטו: אבל, בשטח יש המון, המון, המון דברים שהם לא תקינים.
<אליאב בטיטו: הם לא תקינים גם על פי חוזר המנכ"ל שמשרד החינוך הכתיב וגם על פי הערכים הבסיסים שאנחנו כתלמידים צריכים לבוא לראות קצת סדר.
<אליאב בטיטו: אתה עומד בראש הנושא הזה.
<אליאב בטיטו: אני יודע שעל פי חוזר מנכ"ל אומרה להתכנס וועדה עם נציגי מועצת התלמידים של הנוער הארצית, עם נציגי משרד הבריאות, משרד החינוך, נציגים של כל מיני משרדים ממשלתיים כאלה ואחרים, שאמורה לאשר אילו עמותות יכולות להתרים ואילו לא.
<אליאב בטיטו: מה לעשות שלא כל עומתה יכולה להיכנס לתוך בית הספר.
<אליאב בטיטו: דיברנו על זה שצריכים לפחות 15% מהכספים ללכת לטובת בני נוער.
<אליאב בטיטו: זה משהו שהוא לא קורה - - -
<דוד פלבר: לא.
<דוד פלבר: 15% מהמטופלים שהם ילדים.
<אליאב בטיטו: הבעייתיות היא כאן, בעצם יכול להיות שתבוא עמותה שמטפלת במקרים, שוב כבודה במקומה מונח ואני לא כאן כדי לקבוע מי תהייה ומי לא, אבל היא תבוא ותגיד: 'או.
<אליאב בטיטו: קיי, אנחנו מטפלים גם בבני נוער.
<אליאב בטיטו: יש לנו 15% בני נוער שאנחנו מטפלים', אבל בפועל זו לא עמותה שנוגעת אפילו ב-15% בני נוער, זה דברים שקורים בכל בתי הספר.
<אליאב בטיטו: השאלה שלי, מתי הוועדה התכנסה לאחרונה.
<אליאב בטיטו: אמורה להיות וועדה שתדון אילו עמותות כן ואילו לא.
<אליאב בטיטו: מתי הייתה לאחרונה וועדה?
<אליאב בטיטו: אני אתן ל--- לענות לגבי זה.
<אליאב בטיטו: דבר שני שלא קורה, זה הסברה בבתי הספר.
<אליאב בטיטו: אנחנו גם, אחת הדרישות המשמעותיות שהייתה בוועדה היא, זה לבוא ולעשות הסברה בבתי הספר.
<אליאב בטיטו: כן, לפני שאנחנו הולכים להתרים לאיזו עמותה קודם כל צריך להבין למי אני מתרים.
<אליאב בטיטו: צריך להבין למה אני מתרים בכלל, סבבה שעכשיו אני הולך להתרים לחולי סרטן או לכאלה ואחרים.
<אליאב בטיטו: למה אני עושה את זה.
<אליאב בטיטו: להבין את הערכים החינוכיים מאחורי זה.
<אליאב בטיטו: לעשות את השיחה עם התלמידים, זה המינימום.
<אליאב בטיטו: לצערי אלו דברים שלא קורים.
<אליאב בטיטו: שוב, אני לא בא ומטיח אשמות, סתם כי אלו דברים שעלו מהשטח וחשוב שנבוא ונטפל בזה.
<אליאב בטיטו: קודם כל שנהייה מודעים לבעיה ונודה בה.
<אליאב בטיטו: עכשיו, הבעיה האחרונה שאני אגע בה היא עניין בתי הספר.
<אליאב בטיטו: דיברתם כאן על הרשויות המקומיות שהן אלה שאמורות להחליט אילו עמותת תהיינה ואילו עמותות לא תהיינה ברשות שלהם.
<אליאב בטיטו: לבחור במי להתעסק יותר ובמי פחות.
<אליאב בטיטו: מה שקורה, אנחנו דיברנו עליו, שבהמון בתי ספר בגלל קשרים אלו ואחרים של המורה או שמנהל בית הספר, אז המורה הביא במקרה את חבר שלו שיש לו עמותה בעיר, הביא אותו לבית הספר להתרים.
<אליאב בטיטו: אלו דברים שקורים ואני במו עיניי ראיתי דברים כאלה.
<אליאב בטיטו: ראיתי תלמידים שאמרו לי: 'אני לא יודע בכלל בשביל מי אני מתרים, אמרו לנו לכו להתרים'.
<אליאב בטיטו: נקודה באמת אחרונה ובזה אני אסיים.
<אליאב בטיטו: יש עכשיו תכנית של משרד החינוך.
<אליאב בטיטו: בעצם תכנית שאתם מובילים, לא יודע מי ספציפית, אבל המשרד מוביל.
<אליאב בטיטו: זה המעורבות החברתית.
<אליאב בטיטו: מעורבות זה לא התנדבות.
<אליאב בטיטו: מעורבות חברתית, בואו קחו את זה ושלבו את זה.
<אליאב בטיטו: יש כבר תכנית שמתעסקת ממילא בכל העניין של מעורבות חברתית, אז למה לא לשלב את זה עם ימי התרמות ולבוא ולהוציא את הדברים האלה גם בשטח.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו, כרגיל אחריך אין כבר מה להוסיף.
יפעת שאשא ביטון: נשאר רק לחכות.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שצריך לתת לו תואר של תואר כבוד של חבר כנסת, הוא ממילא נמצא פה הרבה ובכל דיון אוהבים להקשיב לו.
יפעת שאשא ביטון: דוד, אתה אכן מציע, אבל הוא מעלה פה טענות שהן מהותיות והן מתיישבות עם הנתונים שלנו.
יפעת שאשא ביטון: אני אשמח אם אתה - - -
<דוד פלבר: אני אתחיל עם הנושא של התרמות של גופים שלא מאושרים על ידנו.
<דוד פלבר: אין דרך לדעת מה קורה בכל בית ספר.
<דוד פלבר: יש 1,500 כאלה.
<דוד פלבר: חד-משמעית זה לא בסדר, זה הפרה כמו כל כלל אחר, מנהלי, חוזר מנכ"ל או פלילי.
<דוד פלבר: אם הוא עשה את זה אז אולי יש דברים אחרים שהם לא בסדר.
<דוד פלבר: אין לי דעת להגן על זה וגם אין לי דרך לדעת את זה.
<דוד פלבר: אם נקבל על זה דיווח, כמובן שהמנכ"לית תעיר לו כמו על הפרה אחרת.
<דוד פלבר: אין לזה הצדקה - -
<רחל רוזנמן: אבל אם אפשר בחוזר מנכ"ל להכניס סעיף שאין להוציא תלמידי בתי ספר - - -
יפעת שאשא ביטון: זה כתוב כבר.
יפעת שאשא ביטון: יש אשכולות מוגדרים לגבי עמותות.
<דוד פלבר: בוודאי שכן.
<דוד פלבר: כתוב שרק העמותות - - -
יפעת שאשא ביטון: אם אתם יודעים על בתי ספר כאלה תשלחו אלינו.
<דוד פלבר: שאלתה מתי מתכנסת הוועדה.
<דוד פלבר: הוועדה מתכנסת כל שנה לאשר את העמותות שהגישו את הבקשות ולאשר את העמותות הוותיקות כדי לראות אם הן עדיין עומדות בקריטריונים.
<דוד פלבר: כל שנה מתכנסת הוועדה.
<דוד פלבר: החוזר שאנחנו מוציאים מיהן העמותות שיתרימו בכפוף לטבלה שבה יש את ההכנסות, הוצאות ושכר הבכירים והוצאות הנהלה וכלליות, זה התוצר שהוועדה הזאת מוציאה.
<דוד פלבר: כל שנה יש טבלה כזאת, אשכולות ההתרמה, וזה מנומק.
<אליאב בטיטו: אני בכל אופן, אני 7 חודשים בתפקיד, אני לא קיבלתי ולא שמעתי על דבר כזה.
<אליאב בטיטו: גם בדקתי עם היושבת ראש הקודמת, שאלתי אותה: 'היית בוועדה כלשהי'.
<אליאב בטיטו: אם זה כל שנה זה טיפה בעייתי כי גם אנחנו על פי החוק, על פי חוזר מנכ"ל, אנחנו אומרים להיות בה ולא שמענו על הוועדה.
<דוד פלבר: אני מצטער שלא הוזמנת.
<דוד פלבר: אכן היו דיונים בהעדרכם.
<דוד פלבר: בפעם הבא או שתוזמן או שעל פי חוזר החדש, כל אלה שהם לא עובדי משרד, כיוון שלא תמיד קל לכנס אותם, בחוזר המנכ"ל החדש הם מופיעים כאופציה ולא כחובה.
<אליאב בטיטו: רק משפט.
<אליאב בטיטו: מה ששמעתי כשבדקתי את זה, אמרו לי שבצעם גם נציגי כל מיני משרדים.
<אליאב בטיטו: אומרים שבגלל שהם לא עובדי משרד החינוך אי אפשר לחייב אותם, אבל להזמין אותם.
<אליאב בטיטו: לא הוזמנתי.
<דוד פלבר: ניסנו להזמין אתכם לא פעם, את דין וזו שבאה אחריה - - -
<אליאב בטיטו: דין היה לפני שש שנים.
<דוד פלבר: דין היה פעיל.
<דוד פלבר: אני אומר שדין היה חבר וועדה והגיע והיה זמין.
<דוד פלבר: אחריו היה מאוד קשה.
<דוד פלבר: הייתה לנו מישהי שהייתה אחראית על תלונות במשרד שתמיד ניסתה לתאם - - -
איילת נחמיאס ורבין: אני מבטיחה לך שאליאב יבוא גם כשלא תזמין.
<דוד פלבר: אם אתה מוכן לבוא, אני מוכן לתת לך את הצ'אנס.
<דוד פלבר: אני אשמח מאוד.
<דוד פלבר: שאלת על מעורבות חברתית.
<דוד פלבר: כן, זה מנהל חברה ונוער, נשלב את זה.
<דוד פלבר: רוצה גם לשלב את זה בתכנית הכללית שנקראת "פעילות חברתית, מעורבות חברתית" או משהו כזה שמאגד ומאגם את כל הפעילויות שבני נוער עושים, מה שנקרא פעם "מחויבות אישית", נכליל במסגרת יותר רחבה.
<דוד פלבר: התכנית הזאת של ההתנדבות ימי התרמה בהחלט יכולה וצריכה להיות חלק מהעניין.
<דוד פלבר: פעילויות חברתיות, שוב אני חוזר לדין שאמר לנו: 'אנחנו נהייה השגרירים שלכם.
<דוד פלבר: יש נציג שלנו בכל בית ספר ואנחנו נגיד לכם מי עושה את העבודה טוב ומי לא'.
יפעת שאשא ביטון: מדאיג אותי, 6 שנים אתם מחכים לראות - - -ad mind
<דוד פלבר: לא מחכים.
<דוד פלבר: אני אומר שהייתה לנו דרך לקבל מידע ממישהו שהיה - ad mind לעניין והיום אין אנשים כאלה.
<דוד פלבר: לא התלמידים - - -
איילת נחמיאס ורבין: אה, כי אתה אמרת שמי שהיה יושב ראש מועצת התלמידים אמר שהם ידאגו להגיד לך איזו עמותה הייתה פועלת כהלכה ואיזו עמותה לא.
<דוד פלבר: אמרתי שהם התנדבו לזה.
<דוד פלבר: לא אמרתי שחייבתי את זה.
איילת נחמיאס ורבין: אני מבינה דוד.
איילת נחמיאס ורבין: כל מה שאני רוצה לומר, א', עם כל הכבוד, זה לא התפקיד שלהם.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שלמרות שבני הנוער הם באמת מדהימים בישראל, אני לא חושבת שתמיד הם יודעים להגיד איזו עמותה פועלת על פי אותה מעטפת חינוכית שאנחנו רוצים.
יפעת שאשא ביטון: גם אם עדיין זו לא האחריות שלהם, הם יכולים להיות - - -
<דוד פלבר: הציפייה שלנו לא שהם ישקלו את הערך החינוכי אלא אם, זה מה שהוא אמר: 'אני אגיד לכם אם היה, אם התכנסה וועדה, אם שיתפו אותנו, אם שיתפו את ועד ההורים'.
<דוד פלבר: החוזר מפרט כמה מנגנונים לעשות את זה.
<דוד פלבר: הם אמרו שהם ידווחו, אין לי טענה אליהם.
יפעת שאשא ביטון: אם יש מקרים שבהם אנחנו יכולים להתריע, דלתה של הוועדה פתוחה.
יפעת שאשא ביטון: אני אשמח לקבל את הרישומים מהשטח.
יפעת שאשא ביטון: רחל מ"אלו"ט".
<רחל רוזנמן: שמי רחל רוזנמן, אני מנהלת פיתוח משאבים ואני אחראית כבר עשר שנים על יום ההתרמה של "אלו"ט".
<רחל רוזנמן: מאז שהוכנסו מסקנות הוועדה של השופט שנהב, אני חייבת להגיד שאנחנו לקחנו בשיא הרצינות את המסקנות האלה.
<רחל רוזנמן: אני חושבת שדוד יכול להעיד, אנחנו עוקבים אחריהן אחת לאחת.
<רחל רוזנמן: אנחנו מנהלים פעילות חינוכית יום-יום ברחבי הארץ.
<רחל רוזנמן: אנחנו הקמנו סדנה חווייתית בנושא של אוטיזם, אנחנו עוברים יום-יום בכל בתי הספר מהנגב עד לגליל, שלוש סדנאות ביום בצורה מאוד מאוד אינטנסיבית, חמישה ימים בשבוע.
<רחל רוזנמן: אנחנו משקיעים בזה הרבה מאוד כסף, אנחנו הפקנו סרטונים, אנחנו הרכבנו סדנה כך שתתאים לתלמידים של היום, לצורה בה הם מתייחסים לחומרים כאלה.
<רחל רוזנמן: אנחנו רואים אפקטים מדהימים בשטח, תגובות יוצאות מן הכלל של הצוות החינוכי, של התלמידים.
<רחל רוזנמן: יש המון תלמידים שהם משולבים, אוטיסטים שמשולבים בכיתות וזה יוצר מהפך בצורת ההתייחסות של הכיתות.
<רחל רוזנמן: אנחנו משקיעים כל כך הרבה מאמץ לאורך כל השנה.
<רחל רוזנמן: מה-1 בספטמבר עד סוף יוני למעט החופשות בבית הספר, אנחנו פועלים כל יום בבית הספר עם פעילות מוגברת מאוד, כמובן, בשבועות לפני יום ההתרמה.
<רחל רוזנמן: כך שהפעילות הזאת מתחברת בסוף, כי אין כיתה שיוצאת ליום התרמה ולא מקבלת את הסדנה הזאת.
<רחל רוזנמן: זאת אומרת, זה כאילו שהסדנה סוגרת את הכול.
<רחל רוזנמן: לקחנו ברצינות את העניין של השכבות שיוצאות.
<רחל רוזנמן: אנחנו ממש פועלים אחד לאחד.
<רחל רוזנמן: דרך אגב, הסדנה הזאת היא כל כך מוצלחת שאנחנו הוזמנו להציג אותה באו"ם השנה, ב-2 באפריל, ביום האוטיזם הבינלאומי של האו"ם.
<רחל רוזנמן: זאת אומרת, אנחנו כן מתייחסים מאוד מאוד ברצינות לנושא הזה.
<רחל רוזנמן: חורה לי לשמוע שלא עשינו את זה ולא עשינו את זה.
<רחל רוזנמן: אני גם יודעת עד כמה העמותות האחרות לקחו את זה מאוד מאוד ברצינות.
<רחל רוזנמן: יום ההתרמה הזה, אתם יכולים לבוא עם האחוזים, לשחק עם האחוזים, הוא מאוד משמעותי.
<רחל רוזנמן: אני אחראית על תקציב התרומות של "אלו"ט", אני יודעת איזה משקל עצום יש ליום ההתרמה הזה מעבר למשקל הכספי.
<רחל רוזנמן: אין לו תחליף, תאמינו לנו, פה כולנו פה גאונים בלנסות למצוא תחליפים לזה.
<רחל רוזנמן: אנחנו אלופים - - -
איילת נחמיאס ורבין: באיך למתוח את השקל, רחל תגידי את זה.
<רחל רוזנמן: יצירתיים, מאיפה להביא את הכסף.
<רחל רוזנמן: סליחה, כל ההצעות שעלו פה, את יודעת, אנחנו היינו בסרטים האלה, ראינו, למדנו.
<רחל רוזנמן: כאילו אנחנו באמת, אבל מעבר לערך הכספי, כל עמותה שיש לה יום התרמה, שבוע-שבועיים לפני יום ההתרמה העיתונות והטלוויזיות מלאות מתארחים בתכניות.
<רחל רוזנמן: יש הד מאוד גדול לאוכלוסיות הנזקקות האלה בגלל יום ההתרמה כי כולנו מרימים קמפיינים תקשורתיים כדי למשוך הד – קמפיינים בבתי הספר, קמפיין בתקשורת.
<רחל רוזנמן: עושים מאוד מאמץ כדי לתת הד גדול לדבר הזה.
<רחל רוזנמן: אם יש חריגות פה שם, אנחנו באמת מתעסקים פה עם אלפי תלמידים, אם יש חריגות פה ושם אנחנו שמחים לקבל איזה פידבק לתקן.
<רחל רוזנמן: אנחנו בודקים את עצמנו כל הזמן, אנחנו מדווחים לדוד.
<רחל רוזנמן: דוד הולך איתנו צמוד, הוא יודע עד כמה הקו פתוח.
<רחל רוזנמן: זאת אומרת, יש קו פתוח ואנחנו כל הזמן מדווחים, מתייעצים, שואלים: 'מותר לנו את זה, מה דעתך על זה'.
<רחל רוזנמן: אנחנו כן שומרים על קשר פתוח.
<רחל רוזנמן: שוב, תודה רבה על החבר'ה הצעירים האלה שבזכותם אנחנו בעצם ממשיכים את המפעל האדיר הזה בכל הארץ.
יפעת שאשא ביטון: רחל, אני מבינה מהדברים שלך שבעצם כל ילד שיוצא להתרים הוא ילד שחווה את הסדנה או את - - -
<רחל רוזנמן: חייב, כולל במגזר הערבי ויש לנו פעילות גדולה במגזר הערבי.
איילת נחמיאס ורבין: יש לי שאלה, אבל אני לא בטוחה שאתם הכתובת.
איילת נחמיאס ורבין: איך נערכים באותם דברים שכן מטרידים גם אותנו?
איילת נחמיאס ורבין: דוד, לצורך העניין זה העניין הבטיחותי של התלמידים.
<רחל רוזנמן: בהסברות שאנחנו עושים, אני חושבת שאני מדברת פה בשם כולם, בהסברות שאנחנו עושים בכיתה, אחרי שאנחנו מסיימים את העניין של התוכן: 'אנחנו רוצים להכין אתכם עכשיו לקראת'.
<רחל רוזנמן: או שהולכים לפעמים בזוגות או בשלישיות, לפעמים הולכים אפילו ברביעיות.
<רחל רוזנמן: 'אתם דופקים בדלת, לעולם לא עוברים את הסף, אם מישהו אומר לא רוצה אתם אומרים תודה רבה באדיבות ובחיוך.
<רחל רוזנמן: לא קרה כלום, אתם תשמעו הרבה לא בחיים שלכם, לא קרה כלום, מה קרה'.
<רחל רוזנמן: אנחנו מכינים אותם, אנחנו נותנים להם הוראות בדיוק, 'אתם מסיימים, מחשיך אתם הולכים הביתה'.
<רחל רוזנמן: זו פעילות של שעתיים, שעתיים שנותן מזמנו.
<רחל רוזנמן: זה לא סוף העולם, הם מקבלים תדרוך מאוד מאוד מדויק.
<שמעון צוריאלי: אנחנו גם בקשר עם המשטרה.
<שמעון צוריאלי: אנחנו מודיעים מראש למשטרה, מקבלים מהם תגובה והם מוציאים למחוזות באיזה יום ובאיזה שעות.
<שמעון צוריאלי: אנחנו מקבלים אחרי זה פידבק, עובדה שבמחוז מסוים לא קיבלו את ההודעה, צלצלו אלינו, התלוננו מהמשטרה במחוז: 'למה לא הודעתם'.
<שמעון צוריאלי: אמרנו: 'לא תפקידנו, אנחנו הודענו למטה הארצי'.
<שמעון צוריאלי: שעתיים אחרי זה קיבלנו התנצלות.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה רחל.
יפעת שאשא ביטון: עדי שמגר בבקשה.
<עדי שמגר: אני עדי שמגר מעמותת עלם.
<עדי שמגר: כמו שאתם יודעים עמותת עלם פרוסה בכל הארץ, ממש מקריית שמונה ועד אילת.
<עדי שמגר: מטפלת בבני נוער ובצעירים בסיכון ובמצוקה.
<עדי שמגר: זאת אומרת, זה ממש קהל היעד.
<עדי שמגר: אנחנו עושים סביב יום ההתרמה מאות הסברות, בנוסף לסדנאות שאנחנו עושים במהלך כל השנה בנושאים שמאוד מעניינים את בני הנוער ורלוונטיים לבני הנוער.
<עדי שמגר: באמת יש לנו פה הזדמנות להסביר להם על קבוצת השווים שלהם, מה קורה לבני הנוער מקבוצת השווים שלהם שחיים חיים אחרים משלהם.
<עדי שמגר: צריך להיות פעם בהסברה כדי להבין את התגובה של התלמידים, לא משנה אם זו כיתה ז' או כיתה ט'.
<עדי שמגר: אנחנו מקבלים המון שאלות בזמן אמתי.
<עדי שמגר: הרבה פעמים אנחנו עושים את זה בשיח פתוח, באמת תוך כדי סרטונים או דברים שיותר יגרו אותם.
<עדי שמגר: לפעמים זו גם הזדמנות בשבילנו לאתר תלמידים שנמצאים במצוקה, זה קורה בפעמים רבות או כשנער מסמן או כשהמורה מסמנת או שהמסבירה או המסביר, בדרך כלל אלו מתנדבים, יוצאים החוצה ועושים סימן למורה שהנה יש פה משהו שצריך לשים לב אליו.
<עדי שמגר: אנחנו מפנים אותם לאתר שנותן להם מענה רציף כל השנה.
<עדי שמגר: אנחנו יודעים שבגיל הזה הרבה נערים ונערות קשה להם לשאול את השאלות, וככה יש להם הזדמנות לעוד מקור.
<עדי שמגר: זאת אומרת, מבחינתנו זה ממש מה שנקרא, לב העשייה הנושא הזה של יום ההתרמה.
<עדי שמגר: כמובן שאני מצטרפת לכל הדברים האחרים שרחל אמרה.
יפעת שאשא ביטון: עדי, גם אצלכם כל הנושא החינוכי, יוצאים ילדים לימי התרמה אחרי - - -
<עדי שמגר: יוצאים אחרי הסברה מסודרת, הכול רשום, איזה כיתות יוצאות.
<עדי שמגר: דוד עובד איתנו שנים - - -
יפעת שאשא ביטון: ילד שיוצא להתרמה - - -
<עדי שמגר: יוצא אחרי הסברה.
יפעת שאשא ביטון: הילד פגש אתכם לפני כן, יודע מי אתם ומה הפעילות שלכם.
<עדי שמגר: אנחנו גם עושים להם מבחן בזמן אמתי, בסוף.
<עדי שמגר: כלומר, מה "עלם" עושה ואיזה דברים, ככה בנחמדות, מה שנקרא, באמת כדי שאנשים ילכו.
<עדי שמגר: אתה מרגיש את החוויה, החוויה היא חוויה עוצמתית, הם זוכרים אותך.
<עדי שמגר: אני בשכונה שלי שעשיתי הסברה, אחרי היו תלמידים שניגשו אלי ואמרו: מה, עוד פעם ההסברה הזאת'.
<עדי שמגר: זאת אומרת, אלו דברים שנשארים חקוקים.
<עדי שמגר: דיברנו פה על החוויות של חברת הכנסת ורבין שהיא זוכרת את זה מהילדות שלה וכולנו זוכרים.
<עדי שמגר: יש ערך גם למסורת.
<עדי שמגר: אני הייתי שנתיים בחו"ל וראיתי כמה מסורות בארה"ב נשארות.
<עדי שמגר: לנו יש פחות, לנו יש פחות, אבל כשחוזרת הילדה שלי מיום התרמה היא אומרת: 'וואו, אימא, את לא מאינה מה עשינו'.
<עדי שמגר: היא חוזרת מההסברה, יותר חשוב, היא עושה את זה ברגליים שלה והולכת וכל החוויה זו התרגשות אדירה שנשארת.
<עדי שמגר: זה לא סתם חרות אצלנו ונשארת אצלנו החוויה הזאת.
<עדי שמגר: לא נדבר על עולם המסכים היום, שם אנחנו מצליחים להוציא אותם קצת החוצה וברגליים.
יפעת שאשא ביטון: אפשר להוציא אותם לעוד דברים.
<עדי שמגר: נכון, נכון.
<עדי שמגר: אפשר להוציא לעוד דברים.
<עדי שמגר: זה לא קל, זה בהחלט ערך של נתינה ושל התנדבות אמתית.
<עדי שמגר: תודה.
<יצחק קדמן: טוב.
<יצחק קדמן: אני הולך להיות מאוד לא פופולרי בחדר הזה, לפי מה שאני שומע.
<יצחק קדמן: לפני שאני הולך לומר את דעתי אני רוצה לסייג את מה שאני אומר ולהבהיר באופן חד-משמעי.
<יצחק קדמן: אין לי שום שמץ של טענה לאף אחת מהעמותות שמשתתפות בימי ההתרמה היום.
<יצחק קדמן: אני מכיר את חלק גדול מהעמותות האלה בלי שום קשר לימי ההתרמה.
<יצחק קדמן: אלו עמותות שעושות דברים יוצאים מהכלל, גם אלה שלא מיוצגות בחדר הזה, אני אזכיר למשל את עלי ואת ילדים בסיכון, ויש עמותות נוספות, הן עושות עבודה נהדרת.
<יצחק קדמן: כל עזרה שצריך לתת לעמותות האלה לעשות את העבודה שלהן צריכה להתקבל בברכה.
<יצחק קדמן: אני רק לא חושב שמדינת ישראל צריכה לא לפתור את עצמה ולשלוח את הילדים לרחובות כדי שלעמותות המצוינות האלה יהיה ממה לחיות, ממה לעשות את הפעולה כולל את הפעולות של נשמה יתרה.
<יצחק קדמן: אחת העמותות שלא נמצאות פה אמרה לי: 'הסכום שאנחנו מקבלים בסופו של דבר הוא קטן, אבל זה הנשמה היתרה של משהו שאנחנו יכולים לעשות בו שימוש שלא מוגבל מכסף ייעודי וכסף צבוע, אנחנו יכולים לעשות בזה את אקסטרה.
<יצחק קדמן: כל זה נכון.
<יצחק קדמן: אני גם חושב שטוב שילדים יעסקו בפעילות חברתית והתנדבותית.
<יצחק קדמן: השאלה היא אם פעילות חברתית והתנדבותית צריכה להיות מותנת בזה שהם הולכים לאסוף כסף.
<יצחק קדמן: אגב, שיהיה ברור, אין רק 4 ימי התרמה בשנה בפועל.
<יצחק קדמן: גם אין 6, אין 6.
<יצחק קדמן: אלו ההתרמות שהולכות דרך מערכת החינוך.
<יצחק קדמן: בנוסף להן יש מערכות שמתנהלות על ידי תנועות הנוער בנפרד - - -
איילת נחמיאס ורבין: יצחק, תנועות נוער הולכות לאסוף כסף בימים רשמיים, באותם ימים?
<יצחק קדמן: לא באותם ימים, לא באותם ימים.
<דוד פלבר: רק לחדד את הנקודה.
<דוד פלבר: תנועות הנוער כפפות לאותו חוזר מנכ"ל והן מורשות לצאת באותם ימים.
<דוד פלבר: מה שאומר דוקטור קדמן זה נכון שקומונרית בסניף ראש העין של השומר הצעיר, מצא חן בעיניה משהו פנימי - - -
איילת נחמיאס ורבין: נקרא לזה בשפה לא פופולרית כמו שאמר דוקטור קדמן, התרמות פירטיות לצורך העניין.
<יצחק קדמן: זה לא הכול.
<יצחק קדמן: תנועת נוער, זה יחסית מסודר.
<יצחק קדמן: עכשיו בא גל שלישי של התרמות שמשתמשים בילדים, זה כל מיני ארגונים שמממנים תנועות נוער.
<יצחק קדמן: יש רביעי שזה עוד יותר חמור, זה מספר 4, המעגל הרביעי, זה כאלה שלוקחים ילדים תמורת תשלום, אני מפנה אתכם.
<יצחק קדמן: אתם יכולים לגשת לתחנה מרכזית בירושלים, מדי פעם יש שם שולחן של התרמות לגוף כזה ולגוף אחר, חלקם, אני לא יודע אם קיימים.
<יצחק קדמן: יושבים שם ילדים ואומרים להם, אני שאלתי דיברתי עם הילדים האלה.
<יצחק קדמן: אמרו להם שעל כל 10 שהם מביאים, שקל אחד הולך אליהם.
<יצחק קדמן: זה כבר המעגל הרביעי של שימוש בילדים לצורך התרמות כסף.
<יצחק קדמן: אני אקדים ואומר, כל עוד לא תאומץ חלופה שתהייה על דעת העמותות, אני מציע לא לנגוע בימי ההתרמה הקיימים.
<יצחק קדמן: אבל, אבל, קודם כל אני מדגיש את זה, אי אפשר להשאיר את העמותות תלויות באוויר.
<יצחק קדמן: נבטל להם דבר אחד ונגיד להן 'ברצות ה' תבוא איזו אלטרנטיבה אחרת'.
<יצחק קדמן: אבל, באומרי את הדבר הזה, אני חושב שאנחנו צריכים להתחיל לחשוב על חלופות אחרות.
<יצחק קדמן: הסברה, שיתוף ילדים ופעולות התנדבות – צריך לעשות את זה הרבה יותר.
<יצחק קדמן: אני שומע שאין לעמותות, אין סיכוי להיכנס למערכת החינוך אלא בימי התרמה, זה לא בסדר.
<יצחק קדמן: אני רוצה ש"עלם" תוכל להיכנס לבתי ספר גם בלי קשר לימי התרמה.
<יצחק קדמן: את הדברים החשובים שאמרת שעושים ילדים, צריך לעשות בלי קשר אם אתם מזוכים ביום התרמה או לא מזוכים ביום התרמה.
<יצחק קדמן: אם אין לכם כסף לארגן את הסדנאות האלה, משרד החינוך צריך לאפשר את זה.