GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אליאב בטיטו: בדיוק כמו שמסבירים לנו, לפני שאנחנו עולים על ההגה אנחנו מבינים את האחריות שיש לנו על הכביש ועל זה שאנחנו יכולים לדרוס מישהו יכולים להיכנס על זה לכלא.
<אליאב בטיטו: אם נבין את האחריות כשאנחנו שותים אלכוהול או שעושים אי אילו דברים בתוך הווילות, לדעתי זה יפתור את הבעיה.
<אליאב בטיטו: לא יפתור, יצמצם לפחות את התופעה.
יפעת שאשא ביטון: דבר נוסף, אני מאמינה מאוד בכוח שלכם כבני נוער לפעול בקבוצת השווים שלכם.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, הרבה פעמים לחץ חברתי מטעמכם יכול לסייע יותר מכל המבוגרים שיושבים פה מסביב לשולחן, וגם במקומות האחרים.
יפעת שאשא ביטון: השאלה, איך אנחנו יכולים לגייס אתכם הנוער שכן מבין וכן מודע.
יפעת שאשא ביטון: פגשתי הבוקר נערה מקסימה בשם שני ביטון שכותבת ב"פוגי" או משהו כזה, באמת אתה רואה שהנוער שלנו הוא מלח הארץ ויש הרבה בני נוער שאנחנו יכולים לעבוד אתם למען בני נוער - - -
יפעת שאשא ביטון: השאלה איך אנחנו מגייסים אתכם דרך מועצת תלמידים.
<אליאב בטיטו: מה שאנחנו עשינו, לפחות משהו שאנחנו מאוד מאוד מקפידים עליו בקו הפרסומים גם מבחינה דוברות, זו דוגמה, אתמול אישרתי את הכרזה של פורים שאנחנו מוציאים כתבנו שם הערה: 'זכרו, עד גיל 18 אסור לשתות'.
<אליאב בטיטו: הערה כזאת: עד גיל 18 אסור לשתות - - - <קריאה:> לא ממומלץ וזה לא בריא.
<אליאב בטיטו: לא מומלץ ולא בריא, אני לא זוכר בדיוק את הניסוח.
<אליאב בטיטו: כתבנו שם ניסוח מתוך החוק שהיום קיים.
<אליאב בטיטו: בעצם אמרנו: 'חבר'ה, גם אם שותים אז עד הגבלה'.
<אליאב בטיטו: בסילבסטר שכשהיה לנו ברור שבני נוער הולכים לבלות כתבנו מספר עצות, לפי בילוי או אחרי בילוי איך אני בעצם דואג לסיים את הערב בצורה נבונה, שאני לא אבוא להשתכר.
<אליאב בטיטו: גם להשתכר, כן כולנו נחשפים לאלכוהול לפחות לחלק מהציבור שמקיים ערבי קידוש בבית,.
<אליאב בטיטו: אני יכול לומר כנער דתי, אני נחשף לאלכוהול כל יום שישי.
<אליאב בטיטו: ברור שנחשפים לאלכוהול, ברור שאנחנו רואים את זה ברשתות כמו שפרופסור רולידר ציין.
<אליאב בטיטו: אי אפשר להתעלם מהתופעה, התופעה קיימת.
<אליאב בטיטו: השאלה איך אנחנו יודעים גם כשאנחנו נחשפים למשהו לא טוב נדע שלא נעשה את זה
<עמוס רולידר: עזוב סיסמאות.
<עמוס רולידר: אני אציע לך פרויקט.
<עמוס רולידר: קחו אתם, מועצת הנוער הארצית, תצאו בקמפיין נגד הצימרים.
<עמוס רולידר: אתה שומע, ושתצא באלטרנטיבה - - -
<אליאב בטיטו: איזו אלטרנטיבה?
<עמוס רולידר: אלטרנטיבה, תשמע, האלטרנטיבה, או באמת בבתים מסוימים שהורים יתאחדו ביחד ויתנו לכם את השירות הכי טוב.
<עמוס רולידר: אתה יודע מה, בוא נחשוב ביחד על איזה מקום בתחום בית הספר.
<עמוס רולידר: בעצם משהו, עזוב, אתם תצעדו קדימה - - -
יפעת שאשא ביטון: בתוך הקהילה.
<עמוס רולידר: בתוך הקהילה.
<עמוס רולידר: מי צריך את הצימרים האלה.
<עמוס רולידר: תן אלטרנטיבה, אבל תעמדו אתם ותהיו באמת החלוץ.
<עמוס רולידר: אתה יודע, אני אתן לך מכיוון אחר.
<עמוס רולידר: יפעת צודקת, יש תופעה שאנחנו לא מדברים עליה כאן, יש תופעה קשה מאוד של בריונות כלפי ילדים, נתונים קשים מאוד – ילדים שסובלים מהחברים שלהם.
<עמוס רולידר: בכל העולם יודעים היום דבר אחד, אגב 6 באפריל, כנרת, כנס מוגנות ילדים, אני מזמין את כולכם.
<עמוס רולידר: אני רוצה להגיד לכם, אנחנו יודעים דבר אחד בעולם היום, היחידים שיכולים לפתור את בעיית ה"שיימינג", זה ה- by stenders, הילדים שעומדים מהצד, כי ברגע שאתם כמועצת תלמידים, כמנהיגות תעמדו בפני אחרים ותגידו: 'לא, לדעתנו זה לא נכון.
<עמוס רולידר: אנחנו הולכים למקום אחר'.
<עמוס רולידר: תשמע, זה כוח אדיר.
<עמוס רולידר: אתם כמובן צריכים שמאחוריכם יעמדו מבוגרים שלא ממצמצים, שיחזקו אתכם כי ברגע שאנחנו לא נעמוד מאחוריכם זה לא יקרה.
<עמוס רולידר: זה באמת הכוח העצום שיש בפניכם, לא כך כל בכרזה: 'תשתו לא תשתו'.
<עמוס רולידר: אגב, זה מצוין, תביא את זה, הערב ברבע לשמונה אגיד את זה "בחיסכון", חשוב להציע את זה לכולם, זה נכון.
<עמוס רולידר: אני חושב שלהציע אלטרנטיבה, לקבל מזה חיזוק מהורים ומכולם, אבל לעמוד כנגד אותו רוב, זה בעיניי דבר שאתם יכולים לעשות אותו והוא יכול להצליח והוא יכול להיות שינוי עצום.
<אליאב בטיטו: אני מסכים אתך לחלוטין, אני רק אגיד ששמנו לב שכשאין אלטרנטיבה אז הולכים למה שיש.
<אליאב בטיטו: בדיוק כמו הסיפור שנתת עם הגרפיטי.
<אליאב בטיטו: אנחנו, מה שכן עשינו, נפגשנו עם השלטון המקומי, נפגשנו גם עם מי שאחראית מטעם השלטון המקומי על הנושא הזה.
<אליאב בטיטו: קראנו להם להקים מרכזי צעירים ונוער ברשויות המקומיות.
<אליאב בטיטו: אני יכול להגיד, בעיר עפולה נפתח לפני מספר שבועות מרכז מנהיגות של בני נוער שבני נוער מוכנים ללכת לשם בכל שעה במהלך היממה, למעט השעות המאוד מאוחרות של הלילה.
<אליאב בטיטו: זה נתן מענה לציבור מאוד גדול של בני נוער שלא היה להם את זה.
<אליאב בטיטו: לגבי ה"שיימינג" שהזכרת כאן, אני רק אגיד במשפט.
<אליאב בטיטו: אם אתה זוכר בשנה שעברה, בטוח שאתה זוכר, לגבי השיר הסלפי המפורסם של הפסטיגל.
<אליאב בטיטו: השנה יצרנו שיתוף פעולה עם הפסטיגל.
<אליאב בטיטו: אם שמת לב, הנושא השנתי הוא ה"שיימינג".
<אליאב בטיטו: יצרנו תחרות משותפת - - -
יפעת שאשא ביטון: הם עשו את זה פנטסטי.
יפעת שאשא ביטון: אני פרגנתי להם מעל כל במה.
<אליאב בטיטו: לחלוטין כן.
<אליאב בטיטו: בעצם מה שעשינו, יש דמות של יושב ראש מועצת התלמידים בפסטיגל, יצרנו סרטון משותף, בעצם הוא ובית הספר, אני המועצה הארצית, מזמינים את כל בני הנוער.
<אליאב בטיטו: הזמנו את כולם ליצור סלוגן, סרטונים, שירים בנושא והזוכים יכלו להיכנס אל מאחורי הקלעים, כרטיס לפסטיגל ועוד המון המון הטבות שנתנו להם.
<אליאב בטיטו: הדבר הזה, אני אומר לך שקיבלנו מאות יצירות של בני נוער.
<אליאב בטיטו: תלמידים בכיתות ו' ששולחים לנו, מקבלים טלפונים מילדות ונערות: 'איך אני יכולה לפגוש את הכוכב הזה?'.
<אליאב בטיטו: אמרתי לה: 'תצרי בנושא בריונות ברשת, תובילי מהלך בכיתה שלך או שתוביל מהלך בכיתה שלך'.
<אליאב בטיטו: הדבר יצר שינוי מדהים.
<אליאב בטיטו: אני מבחינתי בסוף הפרויקט הזה הרגשתי, נכון זה לא משהו שקיבל חשיפה תקשורתית וגם לא היינו צריכים אותה, זה קיבל את התמיכה של בני הנוער - - -
יפעת שאשא ביטון: גם לא צריכים אותה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים את הנוכחות והמשמעות שלכם בקרב בני הנוער.
<אליאב בטיטו: בדיוק, חשיפה בשטח.
<אליאב בטיטו: בסוף הפרויקט כשראיתי את התגובות, קיבלתי תגובה, אחת המרגשות, היא הייתה מנערה שעברה את זה וחוותה את זה.
<אליאב בטיטו: כשקראתי אותה, העברתי את זה לחלק מהחברים במועצה.
<אליאב בטיטו: אמרתי להם: 'בשביל עשינו את זה וזה שווה הכול', בדיוק על אותו עניין.
<אליאב בטיטו: אנחנו נשמח בכל דבר שיש בנושא הזה לעזור ולסייע.
<אליאב בטיטו: אם יש לך הכוונות אנחנו נשמח לקחת את זה צעד אחד קדימה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו באמת נשב ביחד על רעיונות, כי כנראה שלא סתם אמרתי שהכוח הוא באמת בידיים שלכם.
<קרן רוט איטח: אני רק רוצה להעיר הערה בהקשר זה.
<קרן רוט איטח: יש כוח של מנהיגות נוער "עמיתים ומשפיעים".
<קרן רוט איטח: אנחנו דווקא בנושאים האלה עובדים עם מנהיגות נוער החל מכיתות ה' ו-ו', ילדים נבחרים שעוברים הכשרה עם הצוות החינוכי ואחר כך הם נכנסים לכיתות ומהווים איזה כוח משפיע.
<קרן רוט איטח: הם עובדים גם עם בני הגיל היותר צעירים או בבתי ספר.
<קרן רוט איטח: יש פה עתודת מנהיגות נוער שהיא ממש מגויסת לסיפור הזה.
יפעת שאשא ביטון: רויטל בבקשה נציגת ההורים.
<רויטל ליפמן שמר: צהריים טובים.
<רויטל ליפמן שמר: קודם כל שמחתי מאוד לראות את הנוער כאן.
<רויטל ליפמן שמר: אני אימא לנוער, למען הגילוי הנאות, ונציגה של ארגון ההורים.
<רויטל ליפמן שמר: בשנה שעברה נתקלו בבעיה הזאת סביב האפטר פארטי של סיום התיכון בירושלים.
<רויטל ליפמן שמר: נערכנו ממש על השניות האחרונות.
<רויטל ליפמן שמר: היו לנו תובנות שהפצנו בין במנהלי התיכונים.
<רויטל ליפמן שמר: אני לא מתנערת מהתפקיד ההורי, ההפך.
<רויטל ליפמן שמר: אני חושבת, ושמחתי לדעתו של המלומד, הצורך בגבולות והצבת גבולות הוא לא רק בהקשר של אלכוהול וסמים.
<רויטל ליפמן שמר: לצורך מעטפת יותר טובה ופעילות אקטיבית שתביא לשינוי צריך גם אכיפה חוקית בתחום שהוא כרגע אפור, זה נושא האמרגנות והיחצנות, אחרת אחרי שנסיים את האכיפה שם אנחנו נעביר את הטריטוריה מהצימרים, למקום אחר, אולי חזרה ליערות.
<רויטל ליפמן שמר: האמרגנים והיחצנים של המסיבות עוסקים במקצוע ללא רישיון, לא מחויבים בסטנדרט מקצועי מסוים ועל כן האחריות שלהם בפועל, לא רק בכוח, לא קיימת.
<רויטל ליפמן שמר: בשנה שעברה נתקלנו בתופעה מדהימה שבה הם מחתימים את השמיניסטים, גם השביעיסטים, על כך שהם אחראים לעצמם, ומתנערים מכל מיני אחריות שאולי הייתה יכולה להתגלגל עליהם.
<רויטל ליפמן שמר: הם יצרו מסמכים משפטיים, אני עורכת דין ברוב עוונותיי, התפעלתי מהיכולת לתפור את הבגד מהר מהר.
<רויטל ליפמן שמר: זאת אומרת, ראיתי את שילוב החוזים הקודמים.
<רויטל ליפמן שמר: אותה בעיה ראינו עם אחריות בעלי מקום.
<רויטל ליפמן שמר: יש בחקיקה מספיק אחריות על בעלי מקום, אבל הם יצרו לעצמם מסמכים משפטיים כדי להתנער מזה.
<רויטל ליפמן שמר: הנוער כל כך מחפש לו בית מחוץ לבית כדי לעסוק בפעילות, נקרא לה, מתנשאת מעבר לבילוי, ניסוי כלים האם הם מסוגלים להגיע עד לקצה.
<רויטל ליפמן שמר: ניתנת להם בזה בית או אפשרות בגלל שבעלי המקום, לא הוגדרה מה טיב האחריות שלהם גם כשהם לא נמצאים וגם סעיף שלא יאפשר להם להתנער מאחריות.
<רויטל ליפמן שמר: אם בשני העיסוקים האלה, אם חשמלאי צריך רישיון כדי לעסוק בחשמל כדי למנוע פעילות שתפגע בביטחון ובבטיחות של אנשים, צריך להסתכל גם על אמרגן וגם על יחצן כבעל מקצוע שהפעילות שלו עלולה להוות סיכון לביטחון ובטיחות של האנשים.
<רויטל ליפמן שמר: צריך להסדיר את זה בין אם בחוק הזה או בחקיקה נפרדת, זה כבר עניין אחר.
<רויטל ליפמן שמר: שוב, אותו דבר גם לגבי בעלי המקום.
<רויטל ליפמן שמר: יש מספיק חוקים בהם יש סעיף שלא ניתן להתנות על החוק בהקשר של אחריות.
<רויטל ליפמן שמר: זה יחזיר את האחריות לבוגר תורן.
<רויטל ליפמן שמר: אני לא רוצה להתנער מהתפקיד ההורי, אני ברוב עוונותיי הצעתי את קיומי, נוכחתי בשתי מסיבות כאלה.
<רויטל ליפמן שמר: מאחר והם כל כך נבהלו, הם הודיעו לי שהם מוכנים לאוסף של תנאים מאוד מדוקדקים של כמות השתייה מול כמות האכילה, מיקום המסיבה, כמות המאבטחים - - -
יפעת שאשא ביטון: מאוד בעייתי.
<רויטל ליפמן שמר: עד כדי כך התפקיד ההורי, לפעמים מספיק רק לנבוח, לא לנשוך.
<רויטל ליפמן שמר: הם הסכימו, כדי לא לקבל ממש נוכחות הורית, לקבל נוכחות של בוגרי צבא מאותו בית ספר, בני 22-23 שדיווחו בזמן אמת.
<רויטל ליפמן שמר: זאת אומרת, ממילא הם מצלמים סלפי, אז הצענו להם מצלמות במקום.
<רויטל ליפמן שמר: היו שני חובשים במקום, היה מציל כי הייתה בריכה, כך שהיה פינוי מסודר.
<רויטל ליפמן שמר: אני אומרת שהיה פינוי מסודר לבית חולים קרוב עקב הרעלת אלכוהול, זה צפוי - - -
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שהייתה הרעלת אלכוהול ולא למקרה ש.
יפעת שאשא ביטון: הייתה הרעלת אלכוהול והיה פינוי מסודר.
יפעת שאשא ביטון: ברגע זה כשאנחנו מקבלים את השיח הוא בעייתי לי - - -
<רויטל ליפמן שמר: רגע, רגע, שנייה.
<רויטל ליפמן שמר: מה שאני מנסה להגיד שלא צריך להכשיר את השרץ.
<רויטל ליפמן שמר: אני לא מחפשת איזה תפקיד כזה של ההורה המאפשר והם מתחת לאף עושים.
<רויטל ליפמן שמר: הם עושים ממילא, הם באים מתודלקים עוד לפני כן.
<רויטל ליפמן שמר: זאת אומרת, אני יודעת ממה שקרה באותו לילה, שהם מגיעים מתודלקים בארבעה-חמישה משקאות קודם לכן, אז גם אם במסיבה אפשרנו לקבל רק שני משקאות לילד, אלה שני המשקאות שיביאו את חלק מהנוכחים להרעלת אלכוהול.
<רויטל ליפמן שמר: התדלוק שנעשה על ידם נעשה מתחת אפם של ההורים.
<רויטל ליפמן שמר: אני אומרת את זה, ידנו קצרה לחנך את כל ההורים.
<רויטל ליפמן שמר: אנחנו מקבלים, שוב אם דיברנו על רישיון ועל אחריות, אנחנו מקבלים את התפקיד הזה בלי לימוד ובלי רישיון.
<רויטל ליפמן שמר: אנחנו בהחלט מודעים לעניין הזה, אבל מעבר למעטפת שדיברתי עליה של אכיפה משטרתית ואכיפה חוקית שהזכרתי קודם, אני מציעה למצוא דרך להחזיר את הבילוי למקומות המסודרים.
<רויטל ליפמן שמר: לא ששם זה חף מאלימות, במועדונים וכו', וסכינים.
<רויטל ליפמן שמר: הסיבה שהם בורחים לצימרים כי זה רחוק וכי סיירת הורים, פעולה שגם בה הייתי מעורבת לפני שנתיים בירושלים, לא מגיעה לגן הציבורי הזה באיזה מושב שכוח אל.
<רויטל ליפמן שמר: הדבר השני, ההסברה צריכה להיות גם בתוך היישובים הקטנים, כי שכנים שמפריעים להם או שיש ווילות שמראש משמשות, אגב לפעמים זה לא ווילות לפעמים זה הנגר כזה, לופט שמועבר ממקום למקום, זה יאפשר למשטרה לאכוף יותר כאשר בעלי בתים שגרים במקומות, נקרא לזה יישובים כפריים, יהיו מודעים לסכנות האלה ויאפשרו קבלת מידע.
<רויטל ליפמן שמר: זה צריך גם אכיפה על ידי צעירים בתוך המשטרה.
<רויטל ליפמן שמר: אני מדברת כדי לקבל מידע קודם כמו שהיה עם מסיבות ה"רייב", זה אותו סיפור רק בשינוי אדרת.
<רויטל ליפמן שמר: צריך לחשוב איך מאפשרים בילוי אלטרנטיבי עם הקלות מסוימות בתוך המקומות המסודרים כדי שתהייה לפחות אכיפה, שזה מקום שהוא מתאים לתנאי בטיחות וביטחון של פעילות רבת משתתפים.
<רויטל ליפמן שמר: האיסור של כניסת חומרים משכרים או ממכרים, את זה אנחנו הגדרנו מראש בתוך אותה מסיבה, בתוך חמש מסיבות שהיו בירושלים, רק הזיזו את מקום הצריכה למקום אחר.
<רויטל ליפמן שמר: לכן אני חושבת שמעבר לאחריות ההורית שיש כאן צריך לעשות חושבים בגדול וברחב, כמו שאמר הפרופסור, איך אנחנו מייצרים להם אלטרנטיבות בילוי שבהן הם לא צריכים עד דלא ידע כדי להשתחרר.
<רויטל ליפמן שמר: אני אומרת משהו קצת יצירתי, אבל יכול להיות שסטודיו במשחק וצורות אלטרנטיבות של ביטוי אישי יכולות להיות מעניינות לאנשים צעירים לא פחות מאשר אלכוהול.
<רויטל ליפמן שמר: הצורך שלהם להתפרק יכול למצוא מקומות אחרים.
<רויטל ליפמן שמר: עכשיו לגבי בתי הספר ומשרד החינוך.
<רויטל ליפמן שמר: אני מבינה שבכלל יש הרבה דעות בעניין הזה, גם בארגון שממנו אני מגיעה, כמה מעורבות צריך לבקש או לדרוש או לצפות מבתי הספר התיכון.
<רויטל ליפמן שמר: הם מצדם אומרים שזה לא במגרש שלהם כי זה נעשה בשעות הפנאי.
<רויטל ליפמן שמר: מהבחינה הזאת צריך לשנות את הגישה, "בליד"ה", שם לילדיי לומדים - - -
יפעת שאשא ביטון: זה אומר, אנחנו לוקחים אחריות ונחנך את הילדים למען או לטובת שעות הפנאי.
<רויטל ליפמן שמר: אני אומרת מה קיבלנו בפרצוף בשנה שעברה מול העיניים.
<רויטל ליפמן שמר: התפיסה צריכה להיות שלא רק בבית ספרנו מדברים על זה, עוסקים בזה, מאפשרים את זה ואולי גם מאפשרים את האולם ואת המקומות הפיסיים.
<רויטל ליפמן שמר: החינוך לבילוי אלטרנטיבי לא יכול להיות מנותק מהיום-יום של נוער והיום-יום שלו הוא בבית ספר.
<רויטל ליפמן שמר: אני לא מדברת אגב על נוער מנותק או על נוער בסיכון וכו', שזה - - -
יפעת שאשא ביטון: מדברים על כלל הנוער.
יפעת שאשא ביטון: היום גם העלויות הן מטורפות כך שזה - - -
<רויטל ליפמן שמר: זהו, עכשיו לגבי העלויות המטורפות, אני רוצה לעלות את זה בהקשר של שוויון הזדמנויות.
<רויטל ליפמן שמר: שוב, לילדים מבתים שיש להם פחות אפשרות, אז הם לא ישיגו להם מאבטחים משנים קודמות פלוס חובשים, פלוס מציל, פלוס פיקוח מרוחק או יותר מקרוב.
<רויטל ליפמן שמר: לכן דווקא במקומות בהם האפשרויות הכלכליות יותר נמוכות צריך לעזור גם בעניין הזה יותר ולאפשר בילוי מפוקח על ידי מבוגרים.
<רויטל ליפמן שמר: אני חוזרת על מה שנאמר, אני רק לא בטוחה שהמבוגרים האפקטיביים יהיו ההורים של אותם ילדים.
<רויטל ליפמן שמר: בסיירת הורים חלק מהרעיון הוא שהילדים של אחרים מפוקחים על ידך בגן הציבורי שבו סיירת ולא הילדים שלך.
<רויטל ליפמן שמר: שוב, מבלי להתנער מהתפקיד ההורי שבו הורה צריך להציב גבולות לילדו ולהיעזר על ידי רשויות וכל גוף שיהיה מוכן לסייע לו בעניין הזה, צריך לחשוב בצורה יצירתית על האפשרות של הורים כגופים קהילתיים ולאו דווקא ההורים הספציפיים לילד הספציפי.
<רויטל ליפמן שמר: במובן הזה זה יכול להיות מעטפת שתעזור להורה הספציפי עם הילד הספציפי.
<רויטל ליפמן שמר: עוד דבר לגבי העניין של - - - -
<רויטל ליפמן שמר: לגבי המסיבות בווילות ובהנגרים ובכל מיני צורות אחרות.
<רויטל ליפמן שמר: שוב, זה נובע מהצורך לברוח מהפיקוח במקומות אחרים.
<רויטל ליפמן שמר: זה כמו עובדי קבלן בלי עובדים.
<רויטל ליפמן שמר: זה אותו סגנון של להרגיש עם ולהיות בלי, כל השיטות האלה של לברוח מאכיפה.
<רויטל ליפמן שמר: אם יהיה ברור שהאכיפה נוקשה גם במקומות שכביכול הם אפורים, אז לא יהיה שווה למקומות כמו הנגרים וכו' להשקיע באבטחה, בעמידה בתקנים ובדברים נוספים של החוק ולכן התופעה יכול להיות שהיא תצטמצם.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה רויטל.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת מוטי יוגב בבקשה.
מרדכי יוגב: ברשות היושב הראש ולפרופסור רולידר שמימיני.
מרדכי יוגב: שמעתי את שמו, לא הכרתי, וכל הנוכחים - - - <קריאה:> מערוץ 2 ו- - -
מרדכי יוגב: החסך הוא שלי.
מרדכי יוגב: אני אומר יישר כוח לכל העוסקים בחינוך.
מרדכי יוגב: אנחנו מדברים, פרופסור רולידר הזכיר בעיה נוספת, את זה אני אומר בעיקר לבני הנוער.
מרדכי יוגב: הוא הזכיר בעיה נוספת יחד עם בעיית האלכוהול והסמים, בעבר היה סיגריות ובכוונה אני אומר גם הסיגריות, הוא הזכיר את מערכת היחסים של בינו לבינה.
מרדכי יוגב: אני חושב שאם יש לנו בזה מכת מדינה או מכה חינוכית צריך בשלושת הדברים שנאמרו פה, עבודה חינוכית.
מרדכי יוגב: שני דברים, עבודה חינוכית ואכיפה.
מרדכי יוגב: צריך לשים את הדגש על עבודה חינוכית.
מרדכי יוגב: כל המאמצים החינוכיים, אני מברך עליהם, כל מאמץ במקומו.
מרדכי יוגב: יחד עם זאת, השורש הוא החינוך.
מרדכי יוגב: בתוך זה את הקייס מנג'ר, אני סבור שאותו צריך לקחת משרד החינוך.
מרדכי יוגב: זאת אומרת, מבחינתי האחריות, ביטוי שאמרתי בהיותי למעלה מעשור מזכ"ל תנועת בני עקיבא, ביטאתי ואמרתי: 'שנהייה כולנו לוקחים את כל האחריות'.
מרדכי יוגב: זאת אומרת, לא ההורה כל האחריות, המורה כל האחריות, תנועת הנוער כל האחריות.
מרדכי יוגב: כל אחד יחוש שהוא כל האחריות.
מרדכי יוגב: כדאי שתהייה חפיפה ולא שכל אחד יגיד: 'אני אחראי רק בשעה שמגיעים אלי'.
מרדכי יוגב: הדבר הנוסף, משום שההורים הם הרי הורים לגווניהם.
מרדכי יוגב: את עם המודעות הרבה שלך והאימא שדיברה פה, אין לי ספק שהיא פה כי יש לה מודעות, אבל רוב ההורים הם או חסרי מודעות, או שהם רצים אחרי עמל יומם ומגיעים בשש בערב, לעיתים למעונות עד שש בערב שמסיימים משמרת שלישית של מעון, בשביל לקחת את הילד מהמעון, או שאחר כך רואים את הבן ב-9 או 11 בלילה או על הבוקר כשהוא רץ לבית הספר ואתה לעבודה.
מרדכי יוגב: אם כן, לדעתי מערכת החינוך צריכה לקחת פה הרבה הרבה יותר אחריות, זה הדבר הראשון.
מרדכי יוגב: אני חושב שמערכת החינוך צריכה להכריז: 'אני אחראית'.
מרדכי יוגב: קרי, לא רק מתמטיקה בראש, מבלי לפגוע במתמטיקה, אלא ערכים בראש ולעשות על הדבר הזה בחינה ארוכה של 24 שעות של בני הנוער.
מרדכי יוגב: בתוך זה גם לתת וואוצ'ר כספי הרבה יותר ללא בפורמלי, כי הילד בפורמלי בין 8:00-2:00 ובלא פורמאלי בין 2:00 ל-2:00 או משוטט באינטרנט או משוטט ברחוב.
מרדכי יוגב: לכן צריך להשקיע שם יותר משאבי תקציב לכל מי שייתן לנוער עיסוק נוסף עם משהו ערכי.
מרדכי יוגב: מצדי, וואוצ'ר לקבוצת כדורגל שפעם בחודש תתנדב בבית החולים שעל יד.
מרדכי יוגב: לתנועת הנוער בוודאי או למתנ"סים או לכל כל גורם ערכי אחר.
מרדכי יוגב: הדבר השני, הוא באמת בסולם הערכים.
מרדכי יוגב: סולם ערכים, אני חושב שצריכה להיות פה מהפכה חברתית וגם הוועדה לזכויות הילד יכולה להחליט שהיא לוקחת את האחריות יחד עם וועדת החינוך, אני מציע את זה והצעתי את זה לגבי עוד דבר.
מרדכי יוגב: סולם ערכי שונה ומדרגות ערכיות שונות, להוביל שינוי.
מרדכי יוגב: עשו את זה פעם באופן מעשי לגבי הסיגריות וזה הצליח.
מרדכי יוגב: אני מדבר בפרסום, אני מדבר פה על משהו יותר עמוק.
מרדכי יוגב: אני חושב שהפרסום שלנו: 'אם שותים לא נוהגים' מכשיר שתייה, אם שותים לא נוהגים, מכשיר שתייה.
מרדכי יוגב: הפרסום שלנו שעד גיל 18 אסור לשתות הוא מכשיר שכרות מגיל 18.
מרדכי יוגב: אנחנו ערב פורים ואת הזכרת את כל האמירה הזאת שחייב אדם להשתכר בפורים, או בלשון חכמנו: "לבסומי בפוריא עד דלא ידע".
מרדכי יוגב: רוב האנשים שהבינו את זה הבינו עד, ולא על דלא ידע, עד לא ידע בכלל, כי כשאדם שותה לשכרה הוא מאבד את צלם האנוש שבו, הוא הופך לחיה.
מרדכי יוגב: זה נזכר שם אחרי סיפור שקם רבי זעירא ודקר את החבר שלנו, לא עלינו מה שקורה ברחובות היום.
מרדכי יוגב: זה לא אנחנו, אנחנו לא רוצים להיות שם, אנחנו לא רוצים להגיע לעוד כוס שהיא זאת שעושה את השינוי לזה שאיבדנו את היכולת שלנו לשלוט בעצמנו.
מרדכי יוגב: אני חושב שזה אחד מהיסודות, אנחנו בני אדם, קרי לא לאבד את צלם האנוש בכל דבר כולל לא בשתייה לשכרה, כולל בסמים לאחר מכן, ולא להתיר את המעט שידרדר אותו אחר כך לסמים קלים וכו' וכו'.
מרדכי יוגב: זו מהפכה חינוכית.
מרדכי יוגב: מהפכה חינוכית בעוד דבר, פה אני מאוד מתחבר גם לקהילות ההורים, למה שנאמר פה, אני חושב שזו פעולה חשובה.
מרדכי יוגב: כמו בני הנוער והנהגות הנוער, דבר שאני אישית למדתי אותו בחינוך הפורמאלי.
מרדכי יוגב: אני הכנסתי את הנהגת בני נוער בבני עקיבא אחרי שלמדתי אותה בבתי ספר תיכוניים בתל אביב, משם למדתי.
מרדכי יוגב: מצאתי מאוד כי טוב, כי לעיתים רק הם יכולים להשפיע על בני גילם, רק הם יודעים בכלל מה פני החברים, איפה הוא ואיך להשפיע.
מרדכי יוגב: לכן, זה לא שאנחנו איבדו את השליטה ואת האחריות, פשוט אנחנו נעזרים בסוכן הכי טוב שיש בשטח, אבל לא לאבד את האחריות מעלינו, לתת לו כלים.
מרדכי יוגב: לתת לו כלים וכך גם קהילות הורים.
מרדכי יוגב: קהילות הורים סביב בית הספר, קהילות הורים, כן סביב מתנ"ס או סביב בית הספר שהוא הדבר הכי טוב.
מרדכי יוגב: גם לילדים הוא הדבר הכי טוב כי שם 99% מבני הנוער.
מרדכי יוגב: בכל הדברים האחרים: תנועות הנוער בקושי 30% מבני הנוער וכו'.
מרדכי יוגב: אני חושב שאנחנו צריכים לייצר על זה עוד חשיבה עם האנשים הטובים שיש פה, אבל בהחלט לקרוא לשר החינוך שייקח, אני גם אגיד לו את זה באופן אישי, לא צריך רק את הוועדה בשביל לומר, אבל לומר לו שייקח את הדגל הזה של השיח הערכי של לאן אפשר להעמיק אותו.
מרדכי יוגב: זה דורש גם הרבה דוגמה אישית.
מרדכי יוגב: אבל, לעיתים בני הנוער שלומדים את זה במערכת, איפה ראינו את זה, את הבאת את זה בעניין קשירה מאחור או בעניין סימוס שלקחנו את הילדים כסוכני שינוי.
מרדכי יוגב: אני אומר לכם, הילדים היו אצלי ללא ספק סוכני שינוי באיפה לשים את הבקבוקים בפח המפריד, אני לא התכוונתי לשים את הפח המפריד, לכן אחרי פעם-פעמיים ושלוש כאני זורק את הזבל, הוציאו מהזבל ושמו בסל ששמים בפח המפריד, התרגלנו גם אנחנו שיש דבר כזה, כך שזה עובד.
מרדכי יוגב: את סיפרת שזה עובד ביחס ל-sms 'אבא, אימא, אני רוצה אותך חיה, תחזרי הביתה ותפסיקי לסמס, - - -
יפעת שאשא ביטון: בזהירות בדרכים.
מרדכי יוגב: בזהירות בדרכים.
מרדכי יוגב: אני אומר לקרוא למשרד החינוך שייקח את המהפכה הזאת, שיהיה הקייס מנג'ר, נתנו בעבר גם למשטרה, לארגונים השונים, לעיר ללא אלימות וכו'.
מרדכי יוגב: אני לא פוסל בכלל את המשטרה.
מרדכי יוגב: להפך, היא עושה עבודה מצוינת, אבל מי שצריך לקחת פה את הקייס מנג'ר הוא משרד החינוך.
מרדכי יוגב: הוא זה שצריך לתכלל ולהביא לשולחן את האחרים ובתוך זה לחנך את כולנו כחברה, גם אותנו כמבוגרים בדוגמה האישית שלנו ביחס לצעירים.
יפעת שאשא ביטון: אני מוכרחה לומר ככה במאמר מוסגר.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על חינוך לערכים ועל תנועות נוער ולתת לבני הנוער פעילויות חלופיות, הכול בסדר, אבל בוא ונודה על האמת אנחנו המבוגרים לא מנותקים, הילדים צריכים גם את המסיבות.
יפעת שאשא ביטון: גם אלה שנמצאים בתנועות הנוער, ובחוגים באמת בשפע של תרבות והכול, בני הנוער צריכים גם המסיבות.
יפעת שאשא ביטון: התפקיד שלנו לאפשר להם לקיים את המסיבות האלה, אבל גם להיות כדי שלא קורה להם שום דבר רע באמת מחוסר שליטה או מחוסר הבנה של המצבים שהם נמצאים בהם.
יפעת שאשא ביטון: נכון שאתה יכול לעזור לנו מאוד עם שר החינוך, אבל אני מוכרחה לומר, אני גם מאמינה שהכול מתחיל בחינוך, אבל אני ממש בכוונה רוצה להדגיש את האחריות של כל השותפים בתוך הסיפור הזה כי אני לא רוצה שאף אחד ירגיש, 'או.
יפעת שאשא ביטון: קיי, אם הם יעשו אז אולי אני לא שם'.
יפעת שאשא ביטון: כולנו אחרים על הכול - -
<הדרה רוזנבלום: רק משפט אחד.
<הדרה רוזנבלום: אנחנו מדברים הכול חינוך, אני חס וחלילה מסירה אחריות, חס וחלילה - - -
יפעת שאשא ביטון: אנחנו גם לא ניתן לך, הדרה.
<הדרה רוזנבלום: אבל יש כולה 26 שעות חינוך במשך כל השנה.
<הדרה רוזנבלום: ב-26 שעות חינוך האלה מה אנחנו לא רוצים להכניס, גם את זה כדאי לדעת אולי אפשר לעשות, אם יש לך קשר עם שר החינוך.
יפעת שאשא ביטון: פה אני אומר לכם אמירה חינוכית שאני אומרת כל הזמן, החינוך הוא לא רק בשעות החינוך - - -
<הדרה רוזנבלום: אנחנו אתך.
יפעת שאשא ביטון: החינוך הוא לאורך כל שעות היום.
מרדכי יוגב: את רוצה שמערכת תוביל בו, היא חייבת שעת חינוך ערכית, או איך שלא תקראי לזה.
מרדכי יוגב: זו התמודדות.
יפעת שאשא ביטון: זה בונוס ובתוספת, אני באמת חושבת שהחינוך צריך להיעשות לאורך כל שעות היום בכל מקצוע, גם במתמטיקה, ואפשר לעשות את זה.
יפעת שאשא ביטון: רק שם לפרוטוקול.
<גילה רונן: שמי גילה רונן, אני סגנית מנהלת השירות לנוער, צעירות וצעירים במשרד הרווחה.
<גילה רונן: אני רוצה להגיד תודה על הדיון שמתקיים פה.
<גילה רונן: נאמרו פה אמירות מאוד משמעותיות, אבל בעיקר כיווני פעולה שהם ממשים, כך שזה מאוד מעודד.
<גילה רונן: לך, אני לא זוכרת את שמך, תודה ממש - - -
יפעת שאשא ביטון: אליאב בטיטו.
<גילה רונן: תודה ממש.
<גילה רונן: אני חושבת שזה מאוד מרגש גם כאימא וגם כאשת מקצוע, מרגש ומרשים לשמוע את הדברים שלך ולראות איך באמת אפשר להשתמש בכוח ההשפעה והמנהיגות שלכם לדברים כל כך חיובים ומשמעותיים.
<גילה רונן: אני רוצה להגיד על החלק שלנו בשירות, אין ספק שהשירות כבר התחיל לעשות עבודה במרחבים מאוד לא קונבנציונליים, מי שמכיר את השירות כבר יודע את זה.
<גילה רונן: יש לנו הרבה עבודה עם "עלם" בניידות רחוב, יש הרבה עבודת רחוב ואיתור שנעשים בתכניות שונות.
<גילה רונן: יש לנו פעולות יזומות שנעשות בקיץ בחופשים בחופים, במועדונים ועוד כל מיני מרחבים למיניהם.
<גילה רונן: אנחנו מדברים יותר על קצה קצה של הזנות, וזה כולל גם עבודת רחוב, אבל בתוך מועדוני חשפנות וכאלה.
<גילה רונן: אנחנו כל הזמן מאותגרים למרחבים נוספים- - -
יפעת שאשא ביטון: יש אתגר חדש עם מרחב חדש?
<גילה רונן: לגמרי.
<גילה רונן: אני רק רוצה להגיד, דיברנו פה על אחריות משותפת, להגיד שזה באמת כרגע נמצא, האתגר הזה מונח לפתחנו ואנחנו גם נעשה חשיבה מעמיקה בעניין עם השותפים שלנו, ננסה באמת לגבש דרכי עבודה.
<גילה רונן: אתם דיברתם על הנושא של הורים ועל מערכות תמיכה נוספות.
<גילה רונן: כשאנחנו מדברים על המערכות שלנו, אז מדברים הורים, אולי מאוד רוצים, אבל מתקשים ועד כאלה שבאמת גם חסרי עורף משפחתית, שהנוכחות ההורית היא, בכלל אם ישנה היא מועטה ביותר.
<גילה רונן: אין ספק שיש לנו אחריות לעניין הזה.
<גילה רונן: רציתי רק להוסיף את החלק שלנו לעניין.
יפעת שאשא ביטון: אני אשמח לבקש משום הפעילות שאת מציינת ומשום שיש מרחב חדש.
יפעת שאשא ביטון: בסיורי רחוב שלכם, כמו שאמרתי בהתחלה, הם קצת העתיקו את מסיבות הרחוב למקום אחר.
יפעת שאשא ביטון: כולנו יודעים איפה הווילות ממוקמות, זה גם לא דבר רע כי הרבה פעמים קורות מסיבות טובות וחיוביות, מסיבות בת מצווה ובר מצווה שהורים יוזמים ועושים עם משפחות.
יפעת שאשא ביטון: כלומר, ווילה זה לא משהו רע וגם מסיבות זה לא משהו רע.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת להגיע למקומות האלה ולזהות.
יפעת שאשא ביטון: מאוד קל לזהות אם יש תכונה שהיא חריגה, אם זה יותר מדי רעש או תנודות שהן חריגות, לעלות, לראות שהכול בסדר ושידעו שיש שם נוכחות.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזה יכול להיות מאוד משמעותי, כי תהליך חקיקה לוקח זמן.
<תמי ברנע: יש סמכות להיכנס - - -
יפעת שאשא ביטון: למשטרה יש.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו תכף - - -
<תמי ברנע: לא, אבל מישהו מהרווחה, השאלה אם יש לו סמכות לעשות את זה.
יפעת שאשא ביטון: לבוא לראות שהכול בסדר.
<גילה רונן: להיות ברחוב, להיות ביערות.
<תמי ברנע: להיות ברחוב בסדר, אבל להיכנס למסיבה בצימר?
<גילה רונן: מבוגרים משמעותיים שיכולים להיות שם, ליצור אינטראקציה, לא ברמת - - -