GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יפעת שאשא ביטון: לגבי נושא של צוות מורחב שלא כולל אדם אחד שעל פיו יישק דבר, אז אני התבשרתי שבאמת הצוות הורחב למומחים נוספים, כולל אנשים ממערכת הבריאות, נכון?
יפעת שאשא ביטון: או שאני טועה.
יפעת שאשא ביטון: כולל אנשים מתוך מערכת הבריאות, כדי שיהיה אפשר לאמוד את הנושא הזה.
<צביקה כספי: ונציגות הורים.
<צביקה כספי: שתהיה נציגות הורים שם.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת במשרד הבריאות שיהיו מומחים בתחום שיידעו לתת מענה רפואי וטיפולי לסוגיות של קרינה.
יפעת שאשא ביטון: נשמעו כאן קולות שבעצם מגיעים לרופא, לא תמיד יש מודעות לכך שיש כאבי ראש או כל מיני תגובות שנובעות בעצם מקרינה ולא מדברים אחרים, לא פסיכיאטרים ולא שפעת ולא כל דבר אחר; אז שגם בקרב אנשי הרפואה תהיה התייחסות והעלאה למודעות.
<ערן פוקס: אפשר הערה בבקשה?
<ערן פוקס: הערה קטנה.
<ערן פוקס: ממה שקטנה.
יפעת שאשא ביטון: מה, עם הפס של השתייה?
<ערן פוקס: לא, לא עם הפס ולא עם שום דבר.
<ערן פוקס: עכשיו, במהלך כל הדיון הזה של השעתיים, דיברו פה פעמיים על – זה יקרה מאד, זה עולה הרבה כסף - - -
יפעת שאשא ביטון: אני לא הזכרתי כסף.
יפעת שאשא ביטון: אני ביקשתי את הדרישות שלי מעבר לכל היבט של תקציב.
<ערן פוקס: לא, רגע שנייה, ואני אומר אנחנו מדברים פה על כל נושא התקשוב במערכת החינוך, על זה שיש פה את משרד איכות הסביבה, משרד הבריאות, משרד החינוך, משרד המדע והטכנולוגיה, כל המשרדים, כולם יודעים על כל הנושאים הטכנולוגיים - - -
יפעת שאשא ביטון: רק ההערה.
<ערן פוקס: הילדים שלנו - - -
יפעת שאשא ביטון: יקרים יותר מהכל.
<ערן פוקס: אין להם מחיר לילדים שלנו ולא לבריאות שלהם.
<ערן פוקס: אז צריך לחשוב גם על זה.
<ערן פוקס: וכמו שאמר פה צביקה, בוועדה שהם רוצים להקים, שגם תהיה נציגות הורים.
יפעת שאשא ביטון: אני אמרתי את זה.
יפעת שאשא ביטון: אם אתם לא הייתם עסוקים במה אתם רוצים להגיד, אז אתם הייתם שומעים שזה המשפט הראשון שאני הוצאתי כשנאמר פה זה יקר מדי - לילדים שלנו אין מחיר.
<ערן פוקס: אני שמעתי את המשפט הזה.
יפעת שאשא ביטון: אמרתי את זה בצורה מאד מפורשת.
יפעת שאשא ביטון: כמו שאתה רואה בהתייחסות שלי כאן להמלצות, לא דיברתי על כסף.
יפעת שאשא ביטון: זה בכלל לא תלוי תקציב.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו חייבים לעמוד בדברים שאנחנו אומרים כאן, כי יש לנו אחריות כוללת כלפי הילדים שלנו.
יפעת שאשא ביטון: זה בכלל לא בשאלה.
יפעת שאשא ביטון: ויחד עם זאת, אני גם בסוף הדיון אומרת, חברים, זה באמת לא עולם של שחור ולבן.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא יכולים לברוח מהתהליכים שקורים בעולם.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רק יכולים להשתלב בהם בצורה בריאה יותר ונכונה יותר.
יפעת שאשא ביטון: וזו לדעתי המשימה שעומדת לפתחנו.
<קריאה: גברתי, רק אם אפשר להכניס, סליחה, מעקב - - -
יפעת שאשא ביטון: זו כבר ישיבה שנייה שאנחנו מקיימים בנושא ואנחנו בעצם נאסוף את הנתונים.
יפעת שאשא ביטון: והבאת אותם אפילו בחופש?
יפעת שאשא ביטון: בגלל שאין הרבה זמן, אז את - - -
עובדת במרכז לגיל הרך: לא, ביום רביעי - - - אגב, יש לנו שישה ילדים בקבוצה, היום, בגלל החג, חלק מההורים לא הצלחנו לתפוס כי חג, אז אנחנו שלושה ילדים.
יפעת שאשא ביטון: בואו נדבר עם הילדים.
יפעת שאשא ביטון: שלום, איזה יפה אתה יושב.
עובדת במרכז לגיל הרך: (מתרגמת).
יפעת שאשא ביטון: הם מדברים עברית?
עובדת במרכז לגיל הרך: הם בני שלוש.
עובדת במרכז לגיל הרך: פה יש לנו תיאטרון קטן מיועד לגיל הרך.
עובדת במרכז לגיל הרך: כל הסיפורים שאנחנו מגישים הם לגיל הרך.
עובדת במרכז לגיל הרך: זה נלקח מהספרות העברית, הסיפור הפעם 'הטיול של החתול והארנב'.
עובדת במרכז לגיל הרך: זה סיפור לגיל הרך מהספרות העברית.
עובדת במרכז לגיל הרך: הסיפור הזה מדבר במיוחד על שוני וסובלנות.
עובדת במרכז לגיל הרך: לכל אחד יש אישיות שונה מהשני, אבל יש להם משהו משותף, אז הם ממשיכים בחברות שלהם.
עובדת במרכז לגיל הרך: את התיאטרון אנחנו כבר שנה שביעית מפעילים.
עובדת במרכז לגיל הרך: בהתחלה זה היה במימון מלא של אשלים, התכנית הראשונה שלנו, היום זה 90,000 שקל לשלוש הצגות עם כל התפאורה וההכנסות וזה ממומן מגביית הורים והרשות המקומית.
יפעת שאשא ביטון: מקסים, לא מובן מאליו בכלל.
עובדת במרכז לגיל הרך: ממש לא.
עובדת במרכז לגיל הרך: וזה רק השלישי בכל המגזר הערבי, הראשון במגזר הדרוזי.
יפעת שאשא ביטון: ומגיעים לכאן בעצם ילדים בגיל הרך בכלל?
עובדת במרכז לגיל הרך: מהגנים של כסרא-סמיע מגיעים 18, מגיעים ביחד שני גנים, גן נכנס לראות את ההצגה, ברוב ההצגות הילדים שותפים בהצגה, והגן השני מתחלק לשתי קבוצות, קבוצה נכנסת לחוויה בצליל וקבוצה נכנסת למשחקייה, איפה שהיינו קודם, ואחר כך מתחלפים.
עובדת במרכז לגיל הרך: אז הם יוצאים למרכז ההעשרה ומקיימים שלושה דברים באותו יום.
עובדת במרכז לגיל הרך: בעוד יומיים יש לנו מוזיקה וזומבה.
יפעת שאשא ביטון: (בישיבה)
לימור לב: את רוצה להגיד משפט לפתיחה, כי אני רוצה להגיד כמה מילים על נושא הגיל הרך.
לימור לב: על יעדים לצפון משפט, קצת על הגיל הרך ואז לתת לזינאת לספר מה קורה פה בכסרא-סמיע.
יפעת שאשא ביטון: אז אני לא אכביר במילים, אני בעצם מגיעה מהתחום, הנושא של הגיל הרך הוא מאוד יקר ללבי וזה גם חלק מתחום הפעילות במסגרת הוועדה לזכויות הילד.
יפעת שאשא ביטון: לי יש רומן עם קרן רש"י ויעדים לצפון עוד לפני שהיה יעדים לצפון.
יפעת שאשא ביטון: הייתי ככה חלק מתהליך ההתהוות, עוד כשהייתי סגנית בקרית שמונה, כך שאני מכירה בהחלט את המסגרת, ובכל זאת במגזר הערבי אני פחות נחשפתי, אז אני פה ממש כדי ללמוד.
דורון מגן: פה זה המגזר הדרוזי.
יפעת שאשא ביטון: הדרוזי.
יפעת שאשא ביטון: אתה יודע, כן, זה חלק מה - - -
דורון מגן: לא, יש במגזר הערבי - - -
יפעת שאשא ביטון: אתה צודק באלף אחוז, אצלנו הכול זה ככה, או מגזר יהודי, או מגזר ערבי.
יפעת שאשא ביטון: אני מקבלת בהחלט את ההערה, אמרתי שאני באה ללמוד, נכון?
דורון מגן: אני אסביר אחר כך, יש הבדל מהותי.
לימור לב: דורון או טניה, אתם רוצים להגיד איזה מילה?
טניה לוי: אני הגעתי כנציגה של משרד החינוך בתכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון.
טניה לוי: אני חדשה בתפקיד, ארבעה חודשים, ממונה על חלק מהיישובים בצפון, כשבעצם התכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון היא בשותפות עם חמישה משרדי ממשלה, יש לה מנגנונים ושפה וכלים שהיא מציעה שהיא נכנסת לתוך רשות וחלק מהפלטפורמה שלנו ליצירת שיתופי פעולה בתוך רשויות, אנחנו עובדים גם בשיתוף פעולה עם יעדים לצפון בגיל הרך.
טניה לוי: פה בעיקר יש שיתוף פעולה מאוד פורה, המפקחות של החינוך שותפות יחד עם יעדים לצפון והוועדות לגיל הרך בבחירת תכניות, בחשיבה על שעות העשרה, על תרבות.
טניה לוי: יש שיתוף פעולה פורה על הפלטפורמות של התכנית הלאומית לילדים ונוער.
דורון מגן: אני דורון מגן, אני מפקח לילדים ונוער במשרד הרווחה ואני מלווה את כסרא-סמיע כבר ארבע שנים וחצי בתחום של בני נוער.
דורון מגן: אני חייב לומר שבאמת יש קפיצה גדולה בשירותים לגיל הרך בכל הנושא של גיל רך ובני נוער, פיתוח משאבים מאוד מאוד טוב ואני לא סתם אמרתי במגזר הדרוזי כי אני חושב כסרא-סמיע בגליל המערבי נותנים איזה שהוא סמן ימני מאוד חזק לפיתוח מענים טיפוליים, במשרד הרווחה לפחות, מהתקציבים שלנו לתוך הנושא הזה.
דורון מגן: ראיתם כאן את המועדונים, אבל משרד הרווחה בנה כאן שתי מועדוניות חדשות, עכשיו גם מעון יום חדש שעומד לפעול ממש עכשיו.
דורון מגן: ובאמת יש כאן חשיבה על התהליך הטיפולי.
דורון מגן: אני חושב שהאוכלוסייה מבינה, רוצה ומקבלת לאט לאט יותר ויותר, ואנחנו שמחים על כל יוזמה.
דורון מגן: כאן אנחנו שותפים עם הורות וטף, זה מענה טיפולי ל-70 נפשות.
דורון מגן: אני חושב שכשה
דורון מגן: געתי לפני ארבע שנים וחצי היה איזה 20-30, נכון?
זינאת ביהאן: היינו בהתחלה 11 נפשות, הייתי מגיעה לחדר הזה ובוכה, אין שיתוף פעולה.
זינאת ביהאן: זה היה תהליך מאוד - - -
דורון מגן: ואז תוך כדי חיבור עם החינוך וההצפה בצורה נכונה, להביא את הקהל, לתת להם שירות טוב, זה מה שפותח והיום זה סתום ואני חושב שאפילו יש רשימת המתנה.
זינאת ביהאן: כן.
יפעת שאשא ביטון: כמה תושבים יש כאן?
אנואר פלאת: 8,200.
זינאת ביהאן: בבקשה, אנואר, סקירה.
אנואר פלאת: ברוכים הבאים, ברוכים הנמצאים.
אנואר פלאת: יפעת, אנחנו יודעים עלייך קצת, למדנו אותך שאת באמת אישה שיש לך רקורד חזק, גם בעיריית קרית שמונה וגם באוהלו.
אנואר פלאת: יישר כוח, כל הכבוד.
אנואר פלאת: נאחל לך שתצליחי, שכולנו נצליח ואתם תגיעו רחוק.
אנואר פלאת: אז כסרא-סמיע זה שני יישובים מאוגדים ברשות מוניציפאלית אחת, כאשר קיימת שונות ביניהם, אבל אנחנו ידענו לגשר על הפערים.
אנואר פלאת: כסרא על טהרת הדרוזים, כ-5,500 נפשות, וסמיע כ-2,500, יש שם 25% נוצרים ו-3% מוסלמים והשאר דרוזים.
אנואר פלאת: כרשות בכסרא-סמיע זיהינו לפני הרבה שנים, עוד לפני שנכנסתי למחלקת החינוך אני עסקתי בבלתי פורמלי, וראינו שהפערים לא מתחילים בחטיבה ובתיכון, הם מתחילים הרבה לפני.
אנואר פלאת: התמזל מזלי עם כניסתי לתפקיד שאנחנו קיבלנו מתנה מהג'וינט, אשלים, ופתחנו פה מרכז לגיל הרך, בהתחלה במימון מלא, התחילו אט אט כל שנה לצאת ב-20% ובשנה החמישית אתה בפול מימון שלך.
אנואר פלאת: בהתחלה חששנו, כי אין לנו תרבות של תשלומים מי יודע מה.
אנואר פלאת: האמת, זו תרבות שאיך שהיא מרגילה את האנשים ככה יתנהגו.
אנואר פלאת: תכננו את זה יחד עם הרווחה וראינו שבשטח קיימות הרבה פונקציות שזה רווחה חינוכית של משרד החינוך, עולא, לפני שהיא תהיה מגזרית היא הייתה רכזת שלנו בשיקום שכונות חברתי ומצאנו שאנחנו לעיתים עושים פעמיים אותו דבר.
אנואר פלאת: אז אני והרווחה, ולזכותך, דורון, יש לך שגריר נאמן, ידידי רבאח, אמרנו 'בואו נשים את האגו במגרה, בוא נתחיל לעבוד למען בני עמנו'.
אנואר פלאת: ואז יצאנו לדרך עם שותפה כמו זינאת.
אנואר פלאת: לא עם כל אחד אתה יוצא לעשות מלחמה.
אנואר פלאת: זו מלחמה חברתית, כי ברגע שאת פונה לאנשים, קודם כל הכחשה, הם מכחישים ש - - - ויש לנו פה דברים, מאפיינים שלנו, נישואי קרובים, יש לנו מחלות נדירות, יש לנו חסכים וצריך לבוא ול - - - ובשנתיים האחרונות התמזל מזלנו ונכנסנו לתכנית הלאומית, עוד לפני שהייתה טניה, ואני מאחל לך המשך הצלחה בשותפות, ומצאנו גורם מפעיל בדמותו של יעדים לצפון.
אנואר פלאת: לא צריך לשבח אדם בפניו, אבל אני אומר כל הכבוד להם.
אנואר פלאת: יש לעיתים גורמים מפעילים שבאים והאלמנט הכלכלי הוא אלמנט כלכלי, אצלם זה לא אלמנט מרכזי.
אנואר פלאת: התוצר זה הדבר החשוב ופה באמת כל הכבוד על שיתוף הפעולה.
אנואר פלאת: אנחנו שבע שנים פה במרכז הגיל הרך - - -
זינאת ביהאן: תשע שנים.
זינאת ביהאן: מי סופר?
יפעת שאשא ביטון: הזמן עובר מהר כשנהנים.
אנואר פלאת: שבע שנים באשלים, זינאת?
זינאת ביהאן: התכנית כן, עכשיו אנחנו כבר שנתיים עצמאיים, פרויקט שיקום שכונות, יעדים לצפון והרשות.
אנואר פלאת: בשביל לקצר ולהגיד, היום אנחנו נמצאים במצב כאשר התכנית הלאומית, יש החלטה על פתיחת יחידה התפתחותית פה בכסרא, כאשר אנחנו נותנים שלוחות לפקיעין, פסותא, חורפיש ו - - - וזה רק מעיד על ההצלחה שהייתה לנו בכל הנושא של המרכז לגיל הרך, של העבודה של הרווחה, של המועדוניות, של מעון היום שאתה דיברת עליו.
אנואר פלאת: אנחנו משקיעים לא רק במבנה הפיזי, אלא בהון האנושי ובזה יש לנו הצלחה רבה.
אנואר פלאת: אני מאוד שמח שאת מגיעה אלינו היום כאשר אנחנו עברנו, אבל עם האוכל בא התיאבון, עם שיתוף הפעולה של ההורים וההצלחה.
אנואר פלאת: היום אנחנו בבתי ספר יסודיים, אנחנו רואים את הבוגרים של כל התכניות, של אתגר הורים, של מהבית לבית הספר, של מעגן, של כל התכניות שעשינו באיגום משאבים ואנחנו מרגישים את ההצלחה.
אנואר פלאת: ובעת הצלחה קצת מאמץ את מגיעה להצלחה.
אנואר פלאת: החוכמה איך לשמר אותה ולשמור ולהתקדם בצעדים איתנים על מנת שבאמת יהיו לנו בוגרים שייתנו את המענה, גם לאוכלוסייה וגם בכלל לעדה.
אנואר פלאת: היום החינוך לוקח נטל מרכזי במועצה.
אנואר פלאת: ראש המועצה, אני רוצה להתנצל בשמו - - -
יפעת שאשא ביטון: השקעה, לא נטל.
אנואר פלאת: אני אומר לך, ביום שאני לא רב עם הגזבר אני רושם וי.
יפעת שאשא ביטון: אתה רואה את זה במקום של הנטל.
אנואר פלאת: הוא אומר לי, 'החוכמה שלך שכל פעם אתה מוצא לי סעיף אחר', פעם זה מועדונית ופעם זה פרויקט ופעם זה ניהול עצמי ופעם זה - - -
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לנחם אותך, זה קורה בכל רשות.
אנואר פלאת: הגזבר לא רוצה לראות אותי.
אנואר פלאת: ביום שאני לא נמצא שם זה טוב לו.
יפעת שאשא ביטון: כמה מועדוניות יש כאן?
יפעת שאשא ביטון: הבנתי שיש פה אחת ויש אחת חדשה ש - - -
אנואר פלאת: יש לנו שלוש מועדוניות, אחת בסמיע ושתיים בכסרא, כאשר שתיים אינטנסיביות ואחת חינוכית ורווחה, משותפת.
יפעת שאשא ביטון: זה שתיים רווחה ואחת זה חינוך ורווחה?
אנואר פלאת: כן.
יפעת שאשא ביטון: מישהו מתכלל את כל זה כאן ביישוב?
זינאת ביהאן: את תחום הגיל הרך?
דורון מגן: לא, המועדונית זה לא גיל רך.
יפעת שאשא ביטון: לא, אבל הוא דיבר על שיתוף פעולה בין החינוך לרווחה.
יפעת שאשא ביטון: קודם כל אני חייבת להגיד לך שזה המפתח לכול, בכל המקומות שהשכילו להבין שהחינוך והרווחה חייבים לשתף פעולה ביניהם הצליחו לעלות על דרך המלך, אבל אני שואלת עדיין, יש פה מועדוניות כאלה ומועדוניות אחרות ויש את המרכז הזה ויש גנים ויש הכול, יש מישהו שמתכלל את זה?
יפעת שאשא ביטון: או שאתם פשוט יושבים כצוות ו - - -
אנואר פלאת: לא, מי שמתכלל את המועדוניות זה הרווחה.
אנואר פלאת: בתכנית הלאומית אנחנו גם קבענו שהוא יהיה המוביל היישובי.
אנואר פלאת: הוא בחור, חבל שהוא לא נמצא פה, הוא נותן מעצמו המון.
אנואר פלאת: הוא יודע לעבוד, ויש לנו מפקח, דורון.
אנואר פלאת: רק היה עיכוב קצת בהעברת המועדונית, מירושלים קיבלנו התראות.
אנואר פלאת: הכוונה היא שקיימת פה עשייה.
אנואר פלאת: יש לנו עשייה כי יש צורך.
אנואר פלאת: אם לבוא ולהגיד עד כאן, זה טעות, האוכלוסייה פה - - -
יפעת שאשא ביטון: ככל שיותר מודעים אז גם מגלים יותר צורך ויותר מקרים שצריך לטפל.
אנואר פלאת: אני אומר לך בכנות, המעבר לתשלום, בהתחלה התחלנו להגיד לאנשים 'תשלמו דמי רצינות', אבל המרכז לגיל הרך עשה לנו טוב בזה שאנחנו זיהינו שהילד הוא צרכן, הוא צריך לקבל הכול, הוא לא מקבל משכורת והוא לא משלם.
אנואר פלאת: מי שמשלם זה ההורים ומי שמקטר זה ההורים ותרבות התשלומים הייתה לא טובה בעבר ואי אפשר לעבור בבת אחת, צריך להיות תהליך.
אנואר פלאת: אז בהתחלה לקחנו דמי רצינות והתחלנו עם זה.
אנואר פלאת: היום גם הגענו למצבים שאנשים לא משלמים ואנחנו הלכנו על חוט דק, כי המפקחת של הגנים, חבל שהיא איננה, היא נמצאת בחופשת לידה, היא תחזור ב-15 בחודש, אבל היא אמרה 'תשמע, אתה פה מעניש את הילד ובעצם מי שאשם זה ההורה'.
אנואר פלאת: ידענו איך להביא את ההורים, פתחנו קורסים, בזכות המרכז לגיל הרך, בזכות - - -
יפעת שאשא ביטון: נכון, ההורים חייבים להיות חלק מהתהליך.
אנואר פלאת: כל המרכיבים, כל האנשים, מעגן ושל שיקום שכונות ושל התכניות כולן, באנו ואמרנו 'בואו נעשה איגום משאבים, בואו נשקיע בהון האנושי, באנשים'.
אנואר פלאת: כשהלכנו לאנשים הם קיבלו את זה בחשדנות, כי אנשים באים לשווק את עצמם, היום לא, הם עומדים בתור ואנחנו לא מקבלים כל אחד.
אנואר פלאת: המפנה הזה והשינוי הזה הוא בא דרך עשייה.
יפעת שאשא ביטון: זה תהליך.
יפעת שאשא ביטון: מה הלמ"ס פה, 4?
אנואר פלאת: אנחנו 2.
קריאה: היו 3 וירדו ל-2.
אנואר פלאת: אנחנו היינו ב-3, היום ב-2.
דורון מגן: זה שינוי תפיסה.
דורון מגן: אני באמת אמרתי, שינוי התפיסה הוא באמת שיש שירות טוב, שיש יחידה.
דורון מגן: ברגע שיש יחידה והיא מקצועית והיא מתמחה, אז אנשים מוכנים - - - התשלום לא גבוה, אבל עדיין זה שיתוף.
יפעת שאשא ביטון: זה לא משנה, אבל בהרבה מקומות אנשים בתחושה ש - - -
דורון מגן: נכון, שמגיע להם.
דורון מגן: בדיוק.
אנואר פלאת: דורון, צריך לחדד את הדברים.
אנואר פלאת: ברגע שאתה כמנהל מחלקת חינוך אתה בא ואומר לאבא, אם הוא לא ישלם מנה חמה הבן שלו לא יקבל מנה.
אנואר פלאת: עקרונית זה אסור.
אנואר פלאת: אני בדלת אחורית נתתי לאכול, כי אסור לי, אסור לי לעשות דברים, אני איש חוק, אבל בשביל להשיג - - - היום אתה נותן להם את המידעון ביום ראשון, ב-10 בחודש יש להם כי כולם שילמו.
אנואר פלאת: זה לא מובן מאליו.
אנואר פלאת: החדרנו את הנושא הזה לעיתים גם בדרכים של עקשנות והתמדה ועקביות.
אנואר פלאת: עם כל הכבוד, מישהו בא לוועדה של הנחות למועצה וברווחה, ניחא, בסדר, יש כאלה בכל מקום, אבל אתה חייב לעשות את זה דרך עבודה ולהיות ממוקד למטרה.
דורון מגן: תרשי לי, לימור, דבר אחד שאני כן רוצה להעלות כאן.
דורון מגן: אני עובד עם המגזר הדרוזי באזור הגליל המערבי, עכשיו קצת עשו שינויים באזורים שלי, אבל בכל מקרה אחד הדברים שאני כבר עובד עליהם שנתיים, ואנחנו מנסים לקדם, גם חמד רבאח, מנהל מחלקת הרווחה, שותף לעניין הזה, זה פנימיית יום למגזר הדרוזי.
דורון מגן: במגזר הדרוזי לא מוציאים ילדים מחוץ לבית לפנימיות.
דורון מגן: זה חלק מהתרבות וזה בסדר גמור, אבל כן אנחנו רוצים לאפשר להם לתת שירות משבע בבוקר עד שבע בבוקר, לילדים שקשה להם גם בבית.
דורון מגן: לכן פתיחה של פנימיית יום שנותנת שירות לילדים כאלה זה הכרחי למגזר הדרוזי.
דורון מגן: כרגע אין, חוץ מחורפיש, שזה גם רחוק וגם - - -
יפעת שאשא ביטון: אתה מדבר על איזה גילאים?
דורון מגן: אני מדבר על גילאים עד גיל 12.
דורון מגן: מגיל 6 עד 12.
יפעת שאשא ביטון: כי אם יש מסגרת חינוכית ואחר כך הם מגיעים למועדונית עד שבע בערב, זה סוג של.
דורון מגן: פנימיית יום מספקת גם את החינוך בבוקר, אם זה חינוך מיוחד, ואחר כך יש את השירות שלה עד הערב, כלומר הילד מוחזק כל היום וישן בבית.
דורון מגן: זה אין.
דורון מגן: את זה אנחנו מנסים, כבר שנתיים אני מנסה.
לימור לב: דורון, בבקשה, אני מבינה את זה, אבל אני רוצה להחזיר ולרכז את הדיון.
לימור לב: אני רוצה להגיד שתחום הגיל הרך הוא אחד מחמשת התחומים של עמותת יעדים לצפון, אנחנו עובדים גם עם נערות וצעירות, עם ילדים ונוער שנפגעו מינית, משפחות עניות ועם עיוורים ולקויי ראייה.
לימור לב: בנושא של הגיל הרך התפיסה שלנו, יפעת, את מכירה אותה, אמרתי לך גם קודם, אני למדתי, התנסיתי, בתפיסה, למדתי בקרית שמונה, באמת ראייה יישובית, ראייה מתכללת, עיסוק בתכניות איתור ומניעה, העשרה, טיפול, עבודה עם הורים וכמובן עם צוותים חינוכיים, כשאנחנו מבינים שכל המעגלים האלה יביאו לזה שלילדים תהיה את האפשרות הטובה ביותר למצות את הפוטנציאל ואת היכולות.
לימור לב: כולנו מאמינים באמת בהבנה שכמה שמאתרים ועובדים יותר מוקדם בתוך המסגרות, עם אנשי הצוות המוכרים לילד וכמובן עם ההורים, זה הבסיס להתפתחות תקינה.
לימור לב: לעמותת יעדים לצפון יש הזדמנות בשלוש השנים וחצי האחרונות לעשות עבודה מאוד אינטנסיבית ביישובים הדרוזים בצפון בזכות תקציבי מדינה שבאים דרך שיקום שכונות, עבודה שנעשתה פה בתחום הזה כבר שמונה-תשע שנים, שעולא היום מנהלת את התחום הזה וקודם החלוקה הארגונית הייתה קצת שונה, עולא הייתה רכזת של אשכול, כשבעצם יש לנו פה הזדמנות עם היישובים לעשות באמת עבודה.
לימור לב: היום בכל יישוב יש רכזת יישובית מתכללת בהיקף משרה בהתאם לגודל היישוב בניסיון לבנות תכניות.
לימור לב: ההזדמנות מבחינתנו בכסרא-סמיע כי יש פה תשתית.
לימור לב: אנחנו כולנו יודעים שחינוך ורווחה ושינוי חברתי עם עבודה לטווח ארוך זה ריצה למרחקים ארוכים, זה לא קורה ביום אחד, ובאמת הדברים שהתחלנו בהם הם תוצרים של עבודה שנעשית פה כבר הרבה שנים.
לימור לב: אני כן רוצה לתת לזינאת לדבר, ועולא, כמובן את תצטרפי כשתמצאי לנכון, קצת להסביר, כי אני חושבת שיש פה דוגמה לעבודה נכונה, מקצועית, מוכוונת מטרה, שמבוססת על נתונים ועל צרכים שמשתנים עם הזמן.
לימור לב: אנחנו גם נגיד עוד מילה בסוף, שכל התהליך הגדול הזה מביא גם להתפתחות מאוד גדולה, לבנייה מתוכננת של מרכז גיל רך חדש ובנייה של מעון נוסף, בעצם תהליך צמיחה מאוד מאוד משמעותי וגדול ובסך הכול, בראייה היסטורית, זה לא המון שנים.
לימור לב: בתהליכי שינוי חברתי אנחנו לא מדברים פה על עשורים.
עולא מוהנא: אני אגיד משהו, לגבי השאלה שלך בעניין של התכלול.
עולא מוהנא: ביישוב הזה, כמו בכל היישובים האחרים, יש ועדת היגוי שהיא הוועדה המתכללת, בנוסף למתכללת היישובית, המנהלת של הגיל הרך, יש גם ועדת היגוי מתכללת.
עולא מוהנא: בוועדה הזאת יושבים כל הגורמים השותפים לתחום הגיל הרך, אם זה החינוך, אם זה הרווחה, אם זה הבריאות, אם זה התכנית הלאומית.
עולא מוהנא: כל הגורמים יושבים סביב שולחן אחד וכולנו ביחד - - -
לימור לב: ומעבר לזה שיושבים ביחד יש היום טבלאות תקציביות לכל יישוב משותפות.
לימור לב: אני חושבת שזה אחד ההישגים הגדולים, שוב, תכנית ביחד שהייתה בקרית שמונה, זה היה הרעיון שלה, שם אני למדתי פעם ראשונה את האקסלים האלה, שאתה שֹם שם את כל השותפים לפי תכניות ובסוף, כמו שאמרו קודם, רואים מה הצרכים, מה המשאבים.
לימור לב: זה באמת בזכות שגם נציגי המשרדים שעובדים פה לאורך שנים, גם המפקחים וגם הרכזים היישוביים וכל האנשים, מבינים את מה שנאמר פה קודם, ששיתוף הפעולה הזה - - - אנחנו גם יודעים שלפעמים יש פערים בין ההצהרות לבין בפועל, אז פה זה ברמת השקל.
לימור לב: זינאת היום מנהלת את כל התקציבים ומדווחת לכל מי שצריך לדווח על מה שצריך לדווח כדי שזה יגיע לתכנון המשותף.
זינאת ביהאן: נדבר על המרכז לגיל הרך בכסרא-סמיע.
זינאת ביהאן: הגיל הרך בכסרא-סמיע, הוא נוכח כבר שנה תשיעית.
זינאת ביהאן: אנחנו התחלנו ב-2007 דרך תכנית שותפות אחת.
זינאת ביהאן: אני חייבת לספר את הרקע ואת הסיפור של המרכז, התחלנו ב-2007, נכנסה תכנית של שותפות אחת, שזה אשלים ושותפות עם משרדי הממשלה, ופדרציה מסן פרנסיסקו, כמו שאת יודעת, כולם יודעים על פי מיפוי שנעשה בזמנו לגיל הרך במגזר הערבי הנתונים היו מאוד מאוד קשים ואז הייתה החלטה להשקיע בגיל הרך בחברה הערבית.
זינאת ביהאן: התחילו בפיילוט של 42 יישובים בפריסה ארצית ואחרי שנה הבינו שאי אפשר לעבוד ככה והתחילו לקחת פיילוט של עד שישה יישובים שאפשר לעבוד עם הרשות והרשות היא פוטנציאלית ונבחרו שישה יישובים.
זינאת ביהאן: האחרונה שנבחרה מהמגזר הדרוזי היא כסרא-סמיע, לקראת סוף 2007, תחילת 2008.
זינאת ביהאן: שאר היישובים שנבחרו זה אום אל פחם כעיר מוסלמית גדולה ו - - - בדרום כעיר מוסלמית שגם מעורבת והמודל השכונתי בחיפה, ואדי ניסנאס וחליסה.
זינאת ביהאן: מטרת הפרויקט שותפות אחת הייתה להקים מערך לגיל הרך שהוא בראייה הוליסטית, בראייה מערכתית.
זינאת ביהאן: ואז הוקם פורום מפקחות משותף ברמה ארצית ובמקביל גם ברמה יישובית התחלנו להקים את פורום חינוך, רווחה, בריאות ונעשה מיפוי של שבוע ימים בכל יישוב ויישוב.
זינאת ביהאן: היו שותפים גם אנשי דת, גם חינוך, גם רווחה, גם שפ"י, כל ההורים, גם סייעות, בשבוע המיפוי הזה ובהובלת אשלים.
זינאת ביהאן: המרכז לא היה קיים, התחלנו להגיע לאוכלוסיות ולאנשים בסביבה הטבעית שלהם, בגנים, בטיפות חלב ובהעשרה.
זינאת ביהאן: כמעט באותה שנה, ב-2008, נכנס במקביל גם פרויקט שיקום שכונות לדרוזים, שהם גם לגיל הרך.
זינאת ביהאן: אמרנו שאי אפשר, למרות שבכסרא על פי המיפוי שנעשה היינו חייבים טיפול.
זינאת ביהאן: כמו שאמר אנואר, יש לנו המון ילדים עם מומים, יש נישואי קרובים, יש נישואים בגיל מאוד צעיר, יש אחוז גירושין גבוה, יש ממש דברים שמחייבים התערבות טיפולית ולא רק הדרכה ולא רק העשרה.
זינאת ביהאן: אבל אי אפשר להתחיל בטיפול באוכלוסייה שהיא בעלת צביון יחסית דתי.
זינאת ביהאן: בסמיע זה אחרת.
זינאת ביהאן: העבודה עם שני הכפרים ביחד זה אתגר בפני עצמו כי יש שוני בין שני הכפרים.
זינאת ביהאן: בכסרא הצביון הוא יותר דתי, יותר שמרני, אחוז הדתיות הרבה יותר גבוה, כמעט שאין נשים נוהגות.
זינאת ביהאן: בסמיע כמעט 90% הן אקדמאיות, 90% נוהגות, יש פערים בין שני היישובים.
זינאת ביהאן: זה האתגר בפני עצמו, לנסות לשדך בעבודה.
זינאת ביהאן: ואז התחלנו בהדרכות הורים קבוצתיות ובחוגי העשרה.
זינאת ביהאן: לא הייתה שום פעילות העשרה בתוך הגנים, נכנס קרב לכל הגנים.
זינאת ביהאן: בהתחלה אשלים מימנו את הכול, הגענו ליותר ממיליון שקל מימון שנתי ולשמחתי היום אשלים לא מממנת - - - לשמחתי, כי הצלחנו להטמיע את זה.
יפעת שאשא ביטון: את באמת צריכה להיות שמחה, בהרבה מקומות שבהם יוצא הארגון הכול שם מתמוטט.
זינאת ביהאן: אנחנו כבר מ-2013 כמעט אשלים לא מממנת אצלנו כלום, חוץ מההדרכה של היחידה ההתפתחותית עכשיו וזה מצוין, כי אנחנו עובדים גם בשיתוף עם פרויקט שיקום שכונות יעדים לצפון, אנחנו עושים אותה עבודה, התחברנו והטמענו וזה היה נהדר.
זינאת ביהאן: אז התחלנו בהעשרה ובהדרכות עם הורים במרכזים והייתה הצפה.
זינאת ביהאן: אנחנו לא ציפינו לזה בהתחלה.
זינאת ביהאן: אחרי שהקמנו את המרכז אנשים היו מגיעים בהמוניהם, 30 אמהות בקבוצה, 15-20 ואני מדברת על קבוצות סגורות ל-12 מפגשים.
זינאת ביהאן: כל מה שקשור לגיל הרך.
זינאת ביהאן: עד היום הקמנו, נכון להיום, 72 קבוצות שהיו לנו לאורך תשע שנים בנושאים שונים בגיל הרך, אם זה הכנה לכיתה א' ואם זה שפה רגשית ואם זה הזוגיות והשפעתה על התפתחות הילד.
זינאת ביהאן: מה שתרצי, כל מה שקשור באנשי מקצוע, פסיכולוגים, עובדים סוציאליים, פרא רפואיים.
זינאת ביהאן: במקביל הכנסנו פרא רפואי לטיפות חלב, פרא רפואי לגנים, מעגן.
זינאת ביהאן: השנה יש לנו מעגן מורחב שעובדים בקבוצות עם הילדים ויש לנו טיפת חלב, בטיפת חלב גם קלינאי תקשורת וגם - - - ובתוך המשפחתונים יש לנו גם מרפאה בעיסוק.
יפעת שאשא ביטון: טיפת חלב עובדת אצלכם במתכונת מיטבית?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים היום שיש בעיה בתפקוד של טיפות החלב בכלל בארץ, אם זה עומסים, חוסר בתקנים וכו', אצלכם זה עובד בצורה מיטבית?
זינאת ביהאן: טיפת חלב בכסרא, יש לה 120 תינוקות, אלה מחזורים שממש עמוס להם, אבל הצוות הוא מאוד טוב, עובד, משתף פעולה, מפנים, משתפים פעולה עם הצוות - - -
יפעת שאשא ביטון: התינוקות מקבלים את המענים בזמן שצריך, חיסונים בזמן שצריך?
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת הדברים עובדים בצורה - - -
זינאת ביהאן: כן, תקינה.
זינאת ביהאן: זה פתוח שישה ימים בשבוע, מראשון עד שישי יש טיפת חלב פתוחה משמונה עד שתיים ויש היענות מהאוכלוסייה.
זינאת ביהאן: האוכלוסייה רואה בטיפת חלב כמקור של סמכות וביטחון.
זינאת ביהאן: יש משהו טוב וחיבור טוב בין האוכלוסייה לבין טיפת חלב, שזה יתרון גדול, זה לא משהו מאיים, אלא להיפך, הם מפנים אלינו הרבה משפחות ומגיעים בזכות הקשר הזה עם טיפות חלב.
זינאת ביהאן: אז נכנסנו לכל הסביבות הטבעיות של האנשים, האוכלוסיות שאנחנו עובדים איתן, אם זה הדרכה, אם זה העשרה, לפי הצורך.
זינאת ביהאן: במשפחתונים יש מרפאה בעיסוק שעובדת על איתור ומשחק והעשרה והכנסנו מטעם היחידה פיזיותרפיסטית שתדריך את המטפלת איך לאתר ילדים עם קשיים במוטוריקה גסה, כי אין לה כל כך הרבה מידע בנושא של מוטוריקה גסה.
זינאת ביהאן: אז באמת ניסינו ללכת לפי הצרכים וביחד עם האוכלוסייה ובשפה של האוכלוסייה ולא ניסינו להתנגש.
זינאת ביהאן: עד לפני שנתיים לא אמרנו טיפול, היינו אומרים חוג, הדרכה.
זינאת ביהאן: אפילו כשהתחלנו את הטיפולים לא אמרנו, היום אנחנו מרשים לעצמנו להגיד שזה טיפול.
זינאת ביהאן: כמו שאמרתי, גם בכסרא וגם בסמיע, כי אנחנו עובדים במקביל, יש שלוחה בסמיע, השלוחה בסמיע לא פעילה כמו שהיא פעילה בכסרא, כי יש שם סוגיה אחרת, הנשים עובדות, לא כל כך פנויות, רק אחר הצהריים, אז צריך לעשות התאמות.
יפעת שאשא ביטון: ואתם עושים?
זינאת ביהאן: אנחנו עושים.
זינאת ביהאן: היא עובדת יום וחצי, השלוחה בסמיע, היא לא עובדת חמישה ימים.
זינאת ביהאן: בכסרא המרכז פועל שישה ימים, ביום ראשון יש לנו את מרכז ההעשרה בתיאטרון, כמו שאמרתי, יומיים תיאטרון, בראשון ושני, וחוג חוויה וצליל, ויש לנו מעשר עד שש יש טיפולים של פסיכולוגית וקלינאי תקשורת מטעם היחידה ההתפתחותית וביום שני יש לנו את התיאטרון.
זינאת ביהאן: ביום שלישי וחמישי יש לנו תנועה וצליל, זומבה ומוזיקה.
זינאת ביהאן: יש לנו עשר שעות.
זינאת ביהאן: בגלל השותפות שנבנית, הפורום שנבנה ברמה הארצית והפורום שנבנה ברמה היישובית והרכזת היישובית, החיבור הזה בין המטה לשטח, הצלחנו לגייס וכבר שש שנים יש לנו שעות העשרה במשרד החינוך, הוא שותף, יש לנו את הסמל האזורי של מרכזי ההעשרה, דרך משרד הרווחה מ-2010 התחלנו לפתח מרכז הורות וטף.
זינאת ביהאן: מרכז ההורות הוא גם כיוזמה חדשה כי ראינו שגם במגזר הערבי אין מרכזים לטיפול בילדים והוריהם בגיל הרך, אז גם התחלנו בפיילוט בשותפות בין אשלים ומשרד הרווחה והיום המרכז מלפני שלוש שנים ממומן ב-100% במשרד הרווחה, דרך הועדות.
זינאת ביהאן: משפחות שיש להן קושי וכשל בדיאדי, הם צריכים לפתוח תיק ברווחה, שזה גם - - -
יפעת שאשא ביטון: זה גם תהליך שצריך לעבור.