GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שולי מועלם-רפאלי: יפעת, לדעתי את היחידה שלא יודעת שאני הייתי הרבה שנים אחות אחראית בטיפול נמרץ בסורוקה ובעצם שם התחילה ההיכרות עם בטרם, עם מיכל חמו לוטם, שצריך להגיד שהיא הרוח החיה, המקימה, מי שהביאה את האש לדבר הזה.
שולי מועלם-רפאלי: ובטיפול נמרץ ילדים, כמו ברוב המקומות, הרבה מאד ילדים באו בגלל תאונות, תאונות בבית, תאונות דרכים בין הבית לגן לבית הספר וכו'.
שולי מועלם-רפאלי: והמחויבות לנושא הזה, יפעת יודעת, נפרדנו בשתים עשרה וחצי בלילה, כי לשתינו התמזל מזלנו ונמצא לנו קיזוז ולא נשארנו פה עד ארבע בבוקר.
יגאל גואטה: לי לא התמזל מזלי, הלכתי בשלוש.
שולי מועלם-רפאלי: כן, כן, לא נורא, אתה רק שבוע בכנסת.
יגאל גואטה: שלוש בבוקר לנסוע לבני ברק ולחזור לוועדה.
שולי מועלם-רפאלי: ולמרות שאני באמת רחוקה מלהיות במטיבי, הרגשתי רצון אפילו לגעת בסוף הכינוס פה ולנסות להישאר גם להמשך.
שולי מועלם-רפאלי: הראייה לדעתי, שנעשית היום וצריך רק לחזק אותה מבחינתנו, זה באמת אותו שיתוף פעולה שחייב להיות בין כל המערכות.
שולי מועלם-רפאלי: גם כמובן ארגונים חוץ ממשלתיים, גם המערכות הממשלתיות, גם הרבה מאד עבודת מניעה.
שולי מועלם-רפאלי: יושב פה ארנון ויושבים פה אנשים נוספים ממערכת הבריאות.
שולי מועלם-רפאלי: מה שאני אומרת כבר שלוש שנים, על כל שקל שלא נשים במניעה – נשלם 10 שקלים בטיפול.
שולי מועלם-רפאלי: זה נכון במניעת הדבקות עכשיו בווירוס החדש, וזה נכון ביתר שאת במניעה של תאונות, בעיקר תאונות בית.
שולי מועלם-רפאלי: לשמחתי, נבנות הרבה מאד תכניות.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שהיכולת של בטרם ליצור איזה אוגדן או להיות בית ומוקד לכל גוף ממשלתי או פרטי או ציבורי, שבא עם רעיון למניעת תאונות בילדים ומוצא את הדרך שלו לארגון בטרם, היא בעצם הדבר הגדול בארגון.
שולי מועלם-רפאלי: קודם כל בעיני זה דבר גדול שיש את היום הזה, וזה לך יפעת.
שולי מועלם-רפאלי: בסוף כולנו פה מג'גלגים בין 7,000 נושאים ו-4,000 החלטות איפה אנחנו שמים את העיקר והנושא הזה של מניעת תאונות בילדים הוא נושא קריטי, הוא חוצה פה לגמרי את כל יושבי הבית ואני מאחלת לנו שנשכיל למצוא את הדרך הנכונה לשים את אותו שקל במניעה, להגדיל את התכניות למניעה, בכדי באמת בעזרת השם שלא נצטרך לעמוד מול האירועים הקשים או לנסות לפחות שהם יהיו במספר המינימאלי.
שולי מועלם-רפאלי: אז חזקים וברוכים כולם.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חברת הכנסת שולי מועלם.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שאני כבר החלטתי בתוך ערב הרב של הנושאים שככה עומדים לפתחנו ובחרתי בנושא של בטיחות ילדים, על רבדיו השונים והרחבים.
יפעת שאשא ביטון: זה נושא ענק.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת כששאלו אותי חלק מהמוזמנים של הכנס במה בדיוק, באיזה בטיחות ילדים זה עוסק, אז אני אמרתי זה עולם שלם.
יפעת שאשא ביטון: וזה באמת עולם.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזה נושא מספיק חשוב וגדול כדי שאנחנו נתמקד בוא, אז תודה רבה.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת יגאל גואטה.
יגאל גואטה: שלום וברכה אחים, אני חבר כנסת חדש, שבוע ימים.
יגאל גואטה: היום יום הולדת של שבוע.
יגאל גואטה: אז משהו בנימה אישית, יש לי איזה שש ועדות שאני חבר בהן ואתמול זאת פעם ראשונה שהתחלתי לשבת בוועדות ואני מוצא את עצמי נמשך פעם אחר פעם לוועדה של יפעת, כי אני רואה באמת שהיא מתעסקת בדברים שאחד יותר מרתק ומאתגר מקודמו.
יגאל גואטה: אין ספק שמדובר פה בדיני נפשות, פשוט בדיני נפשות.
יגאל גואטה: אני מדבר אתכם ואני רועד, לא כי אני מתרגש, כי אני לא מתרגש, אני מתעסק בציבוריות הרבה שנים.
יגאל גואטה: אבל זה נושא שפשוט מרעיד לי את הברכיים.
יגאל גואטה: זה מדהים לחשוב על זה שבהחלטות שמתקבלות בחלקן פה, בילדים זה דיני נפשות ממש.
יגאל גואטה: דיני נפשות ממש.
יגאל גואטה: ברכות לכל הארגונים שמתעסקים בנושא הזה.
יגאל גואטה: באמת זו עבודת קודש.
יגאל גואטה: אבל אני רוצה דווקא רוצה להתייחס למה שאמר מודי.
יגאל גואטה: אני חושב באמת שאחת החולות הרעות שיש לנו בדור הזה זה המכשירים הניידים.
יגאל גואטה: תוך כדי שדיברת, אני מסתכל פה על האנשים סביבו.
יגאל גואטה: תסתכלו, 90% מתעסקים בטלפון.
יגאל גואטה: 90% מהאנשים פה מתעסקים בטלפון, כולל האנשים שיושבים בשולחן הזה וכולל האנשים מסביב וזה פשוט מדהים.
יגאל גואטה: זה באמת מדהים, כי אני לא יודע, אין לי סטטיסטיקה כמה באחוזים הדברים קורים, התאונות, או בגלל מכשירים, אבל אני חושב שזה מקיף את כולם, כי גם ילד שהולך ברחוב עם האייפון שלו ועושה ככה וככה ובום נתקל בעמוד חשמל, זה גם סוג של תאונה.
יגאל גואטה: הראש לא נקי.
יגאל גואטה: כל היום אנשים, אתה מדבר עם אנשים אומרים לך מה?
יגאל גואטה: מה?
יגאל גואטה: פשוט משהו לא נורמאלי.
יגאל גואטה: והאמא שמחזיקה את התינוק ביד ומחתלת אותו וביד השנייה היא מדברת עם השכנה או עם אחותה.
יגאל גואטה: רואים את זה ביום יום, זה דברים לא נורמאליים.
יגאל גואטה: אני חושב שצריך לשים דגש מאד מאד רציני על הנושא הזה, כי זה פשוט משתק את כולנו.
יגאל גואטה: זה ממש משתק את כולנו, אם זה הנהג שנוהג ברכב ואדרבא, אני חושב שתשמשו בנו במה שאפשר בנושא החקיקה בנושא הזה, אבל באמת אני חושב ואני גם צרכן מטורף של ניידים, אבל צריך פשוט לחשוב על נושא הענישה פה.
יגאל גואטה: זה לא יכול להיות.
יגאל גואטה: זה פשוט משגע את כל המערכות ואני חשבתי סתם, השבוע יצא לי לשוחח עם מישהו על הנושא הזה במקרה.
יגאל גואטה: הוא אמר לי תשמע, היום נותנים דו"ח של 1,000 שקלים למי שמדבר בנייד.
יגאל גואטה: וואלה, זה לא כואב.
יגאל גואטה: כנראה שזה לא כואב.
יגאל גואטה: אבל אמרתי לו תשמע, אתה יודע מה, יש לי רעיון.
יגאל גואטה: אולי נבקש לעשות חוק לנתק את הטלפון לשבוע לבן אדם שנתפס מדבר בטלפון.
יגאל גואטה: תאמינו לי, אף אחד לא ידבר, אני מבטיח לכם.
יגאל גואטה: פשוט לנתק לו את הקו.
יגאל גואטה: כל העולם מכיר את המספר הזה, הוא ישתגע.
יגאל גואטה: הוא פשוט ישתגע בלי טלפון.
יגאל גואטה: קחו פלאפון, תשימו אותו באיזה שהוא מקום למשמורת ליום אחד, בוא נראה איך אתם מתנהלים.
יגאל גואטה: ואני רוצה שאולי ביחד נקדם איזה שהוא חוק כזה.
יגאל גואטה: מה את אומרת?
יגאל גואטה: לקחת את המכשיר לשבוע.
יגאל גואטה: הכותרת של היום הזה.
יפעת שאשא ביטון: בדיוק לגעת במקום הכואב ואני חושבת שזה רעיון מאד מעניין.
יגאל גואטה: אני מקווה מאד שבאמת לא נצטרך להגיע בעוד שלוש שנים ולהגיד את מה שאמרה חברתי, שולי, ששוב פעם נחזור על הדברים ושוב פעם נחזור על הדברים.
יפעת שאשא ביטון: אבל עוד שלוש שנים אנחנו נשב כאן ונראה שבעזרת השם הולכים ויורדים.
יגאל גואטה: יופי, יופי.
יפעת שאשא ביטון: ולשם אנחנו מייחלים.
יגאל גואטה: אני אשמח שזה יהיה במשמרת שלי.
יפעת שאשא ביטון: במשמרת של כולנו.
יפעת שאשא ביטון: כם מתכנסת לסיום ואני רוצה לציין את המלצות הוועדה.
יפעת שאשא ביטון: אז ראשית הוועדה מברכת את ארגון בטרם על 20 שנות פעילות לקידום בטיחות ילדי ישראל.
יפעת שאשא ביטון: על פועלו המבורך להצלת חיי ילדים, יחד עם שותפיו בממשל, במערכת הבריאות, עם שותפים בחברה האזרחית ובמגזר העסקי.
יפעת שאשא ביטון: ארגון בטרם מוביל היום את אחת הקואליציות הגדולות והחשובות בישראל ואני שמחה על שיתוף הפעולה שיש לי אתכם למן הרגע הראשון.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לברך את קייט קאר על שהגעת באמת ועל שאת מכבדת אותנו בנוכחותך ועשית את כל הדרך עד הנה כדי להיות איתנו ביום החשוב הזה, אז תודה רבה לך.
יפעת שאשא ביטון: העשייה שהוצגה בוועדה היא בהחלט מבורכת וחשובה, כפי שאנחנו כולנו נוכחנו.
יפעת שאשא ביטון: כדי להצליח להביא לשלומם של כלל ילדי ישראל, אני חושבת שדרושה פעולה מערכתית, משותפת, משולבת של כלל הגורמים העוסקים בתחום הילדים, בסביבתם, בבריאותם ושלומם.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שאמרתי את זה גם בדברי הפתיחה וזה מוביל אותי לתכנית הממוקדת שאנחנו מבקשים לקדם בחקיקה, שהיא בעצם משלבת את כל הגורמים, כולל משרדי הממשלה בתוכה ונוגעת בהיבטים שונים של בטיחותם של ילדים.
יפעת שאשא ביטון: אין שאלה שרק בעבודה משותפת אנחנו נצליח להשיג את המטרה.
יפעת שאשא ביטון: אז אני קוראת מכאן לממשלת ישראל שתאשר את התכנית שאנחנו נגיש לחקיקה ונצליח בעצם לעשות את הצעד הראשון ולצאת לדרך.
יפעת שאשא ביטון: הוועדה קוראת לכלל משרדי הממשלה להשקיע בפעילות הסברה בנושא של בטיחות ילדים, בהתאם לאחריותם.
יפעת שאשא ביטון: העלאת מודעות והעברת מידע חיוני ובסיסי להורים, שהיא באחריות הממשלה, כל גורם על פי אחריותו וסמכותו.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שישנה חשיבות להשקעה ממוקדת סביב תקופות שהן מועדות להיפגעות, וכך גם בעצם נהגה הוועדה הזו.
יפעת שאשא ביטון: אם אנחנו מדברים על רקע לפני שיוצאים לחופשת הקיץ, אז לדעת לתת את ההסברה הנכונה והמודעות כדי ליצור מניעה.
יפעת שאשא ביטון: אם זה לקראת החורף, אנחנו יודעים שיש הרבה פגיעות כתוצאה משריפה בבתים.
יפעת שאשא ביטון: רוצים לחמם, שיהיה נעים ומהנעים הזה יכול בסופו של דבר לקרות אסון.
יפעת שאשא ביטון: מים רותחים, פורים שבפתח ואנחנו מאד רוצים שהילדים יזהרו עם כל הקפצונים והמשחקים החדשים למיניהם.
יפעת שאשא ביטון: נסיעה בטוחה.
יפעת שאשא ביטון: בקיצור, שנדע באמת למקד את עצמנו סביב תקופות חיים הן משמעויות ולצערנו הרב גם מזמנות לא מעט סכנות.
יפעת שאשא ביטון: הוועדה קוראת למשרד הבריאות להמשיך במאמציו לרתימת בתי החולים לתכנית למניעת היפגעות ילדים, כדוגמת התכנית שהוצגה היום; ולבתי החולים שיצטרפו ל-21 מבתי החולים שמפעילים את התכנית כיום ומקדמים בטיחות ילדים בישראל.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להודות לכולכם שהגעתם.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להודות לצוות הנפלא שלי, באמת.
יפעת שאשא ביטון: לליאור, שיושבת שם מאחור ולאסף ולמנהלת הוועדה ולצוות הוועדה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו אמנם נפגשים כאן היום, אבל יש כאן לפחות חודשיים של עבודה מאחורי הקלעים יחד עם גלית מארגון בטרם וכל הצוות שלה.
יפעת שאשא ביטון: כולנו מבינים את החשיבות של היום הזה ואת החשיבות של הנושא בכלל ואנחנו לא נשכח את זה מחר בבוקר, מודי.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רק מתחילים ואנחנו יוצאים לדרך ואני מקווה שככל שנתקדם אנחנו גם נעלה את המודעות.
יפעת שאשא ביטון: אז תודה רבה לכולכם וניפגש בכנס.
גלית גלעד: כולכם מוזמנים, קבלת הפנים כבר התחילה ליד האודיטוריום, עם תערוכה מרשימה.
יפעת שאשא ביטון: כם אני רוצה לפתוח את דיון הוועדה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו למעשה נמצאים בדיון מעקב לדיון קודם שבו עסקנו בזנות ילדים ופורנוגרפית ילדים.
יפעת שאשא ביטון: התבססנו בעצם על מסקנת ועדת האו"ם לזכויות הילד.
יפעת שאשא ביטון: מצטרפים בעצם לדיון הזה שלושה דיונים מהירים, שביקשו חבר הכנסת מאיר כהן, חברת הכנסת מיכל בירן וחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.
יפעת שאשא ביטון: בוקר טוב לחבר הכנסת מאיר כהן ולחברת הכנסת מיכל בירן.
יפעת שאשא ביטון: בדיון הקודם היה נוכח גם חבר הכנסת מאיר כהן, כך שהוא שמע את הדברים ואנחנו יצאנו מהדיון כשאנחנו בעצם ביקשנו שני דברים, או לפחות המלצנו על שני דברים עיקריים.
יפעת שאשא ביטון: האחד, זה לראות איך אנחנו יוצרים שיתוף פעולה בין משרד החינוך ומשרד הרווחה, כדי ליצור תכניות של איתור, זיהוי, מניעה וטיפול בתוך מערכת החינוך.
יפעת שאשא ביטון: דיברנו על הקשיים בתוך המערכת לתייג ילדים בזנות.
יפעת שאשא ביטון: זה שיח שהוא לא פשוט, הוא מאד מורכב, לעמוד בפני בני נוער ולדבר אליהם כאילו שיש אפשרות שמישהו מהם בעצם עוסק ב"ענף" הזה.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת את זה במירכאות.
יפעת שאשא ביטון: ההבנה של מה היא זנות קטינים, האם זה שמקיימים יחסי מין תמורת בגדים, תמורת בילוי, האם זו זנות – כן או לא.
יפעת שאשא ביטון: אז בתפיסה שלנו ברור לנו לחלוטין שזה כן.
יפעת שאשא ביטון: בהשלכה של זה על בני נוער מאד קשה לנו פסיכולוגית לעשות את זה.
יפעת שאשא ביטון: ולכן ביקשנו שתהיה איזו שהיא חשיבה בין הגופים, כדי לראות איך בכל זאת אנחנו, כמבוגר אחראי, כמי שבעצם רוצה לקחת את האחריות על הדור הצעיר שלנו, כן יוצרים תכנית שתתאפשר בתוך מסגרת מערכת החינוך.
יפעת שאשא ביטון: הדבר השני, הוא בעצם המלצה לחקיקה של החמרת הענישה בקרב לקוחות של זנות קטינים.
יפעת שאשא ביטון: אז אני יכולה לבשר לכם שכבר כשיצאנו מהוועדה אני הגשתי הצעת חוק והיא כנראה תעלה להצבעה בשלושה שבועות הקרובים ואני מניחה ששם אנחנו נוכל לזכות גם לתמיכה שהיא מהצד השני של הבית, קרי – האופוזיציה, שהיא בהחלט שותפה לדאגה העמוקה שלנו בנושא.
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו נשלב בין הדיונים וחבר הכנסת מאיר כהן - - -
מאיר כהן: לגבי הפללת לקוחות, הצעת חוק נפרדת.
יפעת שאשא ביטון: לא, אנחנו מדברים בעצם על החמרת הענישה.
יפעת שאשא ביטון: היום העונש הקבוע בחוק הוא שלוש שנים, אנחנו מדברים בעיקר מגיל 14.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מחמירים את זה ל-5 שנים.
יפעת שאשא ביטון: אני אודה על האמת, רציתי להחמיר את זה עוד הרבה יותר, אבל בסופו של דבר אחרי התייעצות עם הלשכה המשפטית ועם משרד המשפטים, אפשר במקסימום להפוך את זה לבעילה אסור בהסכמה ששם זה 5 שנים.
יפעת שאשא ביטון: אז לפחות עשינו את הצעד הראשון ואני מקווה שמבחינת המסר זה יעבור.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת מאיר כהן, אתה רוצה להתייחס?
מאיר כהן: בוקר טוב, תודה רבה גברתי יושבת הראש.
מאיר כהן: סך הכל הבקשה שלי לדיון מהיר - ואני משער שגם של מיכל - זה שאין לי שום ספק שהוועדה מטפלת בזה ואת עושה עבודה מצוינת, כי לא תמיד שמו את זה על השולחן, אבל לצערי אני לא מצליח לייצר במשרדים את תחושת החירום כמו שאני חש אותה.
מאיר כהן: אין תחושת חירום והטיפול בזנות ילדים נכנס לשגרה.
מאיר כהן: ושם זה הכישלון הגדול שלנו.
מאיר כהן: אני יודע מה משרד הרווחה ואני מלא הערכה.
מאיר כהן: חלק עשו בתקופתי, חלק עושים אלה שבאו אחרי ואני משער שכל שר יבוא וישים את הלבנה שלו.
מאיר כהן: אבל גם שם אין תחושת חירום בנושא של זנות ילדים.
מאיר כהן: ומאיפה אני מגיע למסקנה, גברתי יושבת הראש?
מאיר כהן: מהשיחות שלי עם ראשי ערים.
מאיר כהן: ראשי הערים יודעים שאם אני מתקשר אליהם, אני מתעסק איתם בשנה האחרונה בנושא זנות ילדים.
מאיר כהן: ואני שואל אותם מה התחדש מהשנה שעברה?
מאיר כהן: ואני מדבר על ערים גדולות.
מאיר כהן: על ערי מטרופולין, על כרך.
מאיר כהן: כי התופעה קורית שם.
מאיר כהן: ילדים מדימונה אפשר למצוא אותם בתל אביב וילדים מקריית שמונה אפשר למצוא אותם בחיפה.
מאיר כהן: והתשובות שאני שומע הן תשובות של כמעט שום דבר לא השתנה.
מאיר כהן: יש התחלה בתל אביב וקצת בחיפה, אבל אין שום הלימה בין תחושת החירום, שאני חושבת שצריכה להיות, לבין ההתמודדות גם של משרד הרווחה ואני לא רוצה לדבר בכלל על משרד החינוך, כי יש לי שם בעיה קשה מאד.
מאיר כהן: העליתי את זה לפני שלושה חודשים.
מאיר כהן: אגב, שום דבר לא קרה, גם במשרד החינוך.
מאיר כהן: עדיין במשרד החינוך הנוהג הרע הזה של אנחנו לא מתעסקים ברע.
מאיר כהן: הגדיר את זה אחד מאנשי משרד החינוך, אני חוזר על מה שהוא אמר לי – יש סור מרע ועשה טוב, אנחנו מתעסקים בעשה טוב.
מאיר כהן: על הסור מרע אנחנו לא מדברים.
מאיר כהן: ואני דגמתי 12 מנהלי בתי ספר תיכוניים, עם 600 תלמידים ומעלה.
מאיר כהן: שום נגיעה בבית הספר בנושא זנות, למרות שאומר לי מנהל בית הספר – אני יכול להעיד על תלמידים שמתעסקים לפחות בזנות מזדמנת.
מאיר כהן: ואתם יודעים מה זה זנות מזדמנת.
מאיר כהן: ובכל זאת, אני חושב, גברתי יושבת הראש, שאנחנו צריכים קצת לזעזע את אמות הסיפים, ולא יכול להיות – ובזה אני מסיים – שאנחנו לא ניקח אחריות ונשאיר את המגזר השלישי, יהיו טובים אליהם ככל שהם יהיו טובים והם הכי טובים בארץ, בעולם, אני מלא הערכה לאנשים האלה, אבל אי אפשר להמשיך לתקצב אותם בחלק ולסמוך על הפילנתרופיה שלהם.
מאיר כהן: המדינה צריכה לקחת אחריות.
מאיר כהן: בואו נתחיל בזנות ילדים.
מאיר כהן: שם אנחנו לא צריכים לשתף פעולה עם על"ם בזה שאנחנו נגיד להם אתה תשיגו מיליון, אנחנו ניתן לכם חצי מיליון.
מאיר כהן: שם נגיד להם תביאו את הכוחות שלכם, תביאו את הידע שלכם, תשלבו אותו עם משרד הרווחה ואנחנו נממן את הכל.
מאיר כהן: כמו שידענו לעשות עם ציפי בתל אביב.
מאיר כהן: וזאת הייתה פעם ראשונה שבאנו לראש עיר ואמרנו אנחנו לוקחים אחריות.
מאיר כהן: זהו גברתי.
מאיר כהן: אני משאיר את השאר להמשך הדיון.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חבר הכנסת מאיר כהן.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שאתה לגמרי צודק בזה שאנחנו כמטרה שמנו לנו להניח את הנושא הקשה הזה - ובאמת קשה לגעת בו - על סדר היום.
יפעת שאשא ביטון: ובעובדה, אנחנו ישבנו כאן כולנו לפני שלושה חודשים ואנחנו התחייבנו להתכנס כאן שוב עכשיו, כדי לראות איך אנחנו מתקדמים ולעקוב אחרי הדברים כדי לוודא שהם אכן קורים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו קיבלנו דו"ח של משרד הרווחה, שבעצם מתאר מצב של כן ניהול הסיטואציה ואני אתן להם להסביר תיכף, ואני מקווה שאנחנו באמת נמצאים בכיוון נכון.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת מיכל בירן, בבקשה.
מיכל בירן: אני מודה לחבר הכנסת מאיר כהן שהיה היוזם הראשון והעלה את הנושא הזה.
מיכל בירן: שמחתי להצטרף.
מיכל בירן: אני מסכימה איתך במאה אחוזים בזה שהמדינה צריכה לקחת אחריות.
מיכל בירן: אני חושבת שזנות היא תופעה מזעזעת, אבל זנות של קטינים היא כמעט קשה להעלות על הדעת את ההשלכות של זה ואת עיצוב האישיות בתקופה כל כך משמעותית בחיים.
מיכל בירן: כשזאת החוויה המכוננת, קשה לדמיין שיכול לצאת מחוויה כזאת אדם שחי חיים ולו סבירים ומתפקדים בחברה שלנו.
מיכל בירן: ואת הנזק שנגרם בשלב הזה, אני חושבת שמאד מאד מאד קשה לתקן אחר כך, אם בכלל, בנפשות הרכות ויש לנו פה מחויבות גדולה במיוחד לנסות ולמנוע את הנזק עוד לפני שהוא נגרם; להתערב בשלבים הראשונים, כי כמו שנראה לי וככה גם תיארת, מדובר לרוב בתהליך וזה לרוב לא קורה ביום אחד, באיזה שהוא תהליך עם עוד גורמים שמסייעים ומלווים את הדבר הזה.
מיכל בירן: אני חושבת שלמדינה יש מחויבות להיכנס ממש בשלבים הראשונים ולתת מענה שלא, באמת ההתחשבנויות הכספיות פה הן נראות כמעט לא רציונאליות.
מיכל בירן: הרי אפילו ברמה המוסרית זה ברור, אבל גם ברמה הכלכלית - זה יעלה למדינה הרבה יותר כסף אחר כך, כל אדם כזה, אני לא אומרת מקרה, כל אדם כזה, שלא תהיה התערבות בזמן בשליפה מאורח החיים הזה ובאמת מהסיוט המתמשך הזה.
מיכל בירן: אז אני מברכת על הטיפול המתמשך של הוועדה בנושא ושמחה בנושא זה - ושוב, זה לא עיקר עיסוקי - אבל אשמח להיות חיילת שלכם בעניין בתחום.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהסיפור שיושב כאן על השולחן הוא הרבה מעבר להיבט התקציבי.
יפעת שאשא ביטון: נכון שבסוף דברים עולים כסף, גם תכניות והכל, אבל אני חושבת שהקושי האמיתי שאנחנו נתקלנו בו זה בהמשגה עצמה, בהגדרה של מה היא זנות, וגם לנו בדיון הקודם לקח קצת זמן עד שנגענו ואמרו כן, גם לזה אנחנו קוראים זנות ואנחנו צריכים שהילדים יבינו שמעשים כאלה מתפרשים כזנות.
יפעת שאשא ביטון: והקושי הנוסף הוא באמת בבנייה של אמון או איתור של בני נוער, שישתפו שהם באמת שותפים או חלק מאיזה שהוא מעשה כזה ואלה דברים שבעיני מאד חשוב שאנחנו נחשוב איך אנחנו מפרקים אותם כאן בשולחן הזה.
יפעת שאשא ביטון: אני אשמח לשמוע את נציגת משרד הרווחה.
יפעת שאשא ביטון: יש לי את ציפי ויש לי את רחל.
יפעת שאשא ביטון: מבחינתי שתיכן מוזמנות לומר את דבריכן, תחליטו באיזה סדר, בבקשה.
<ציפי נחשון-גלי: תודה רבה.
<ציפי נחשון-גלי: אני אגע קודם מבחינת שיתופי פעולה עם משרדי הממשלה.
<ציפי נחשון-גלי: אז אנחנו יושבים קבוע בשני פורומים.
<ציפי נחשון-גלי: אחד, ועדת המנכ"לים לנושא של מאבק בסחר ואנחנו ביקשנו להדגיש שהוועדה תדון לעומק גם בנושא של זנות וזנות קטינים; והצוות השני שמנוהל-, וזו הוועדה שמנוהלת בראשותה של מנכ"לית משרד המשפטים ונציגים בה משרדים שונים - - -
יפעת שאשא ביטון: והיא התחילה את עבודתה?
<ציפי נחשון-גלי: היא פועלת כבר כמה, מירב, תזכירי לי.
<ציפי נחשון-גלי: לפני המון שנים, על פי החלטת ממשלה.
<ציפי נחשון-גלי: ועדה שנייה בראשותו של המשנה למשרד ביטחון פנים מר לייזר, שמוביל גם כן ועדה בין משרדית, ששם בשונה מוועדת המנכ"לים, בחלק מהדיונים גם מוזמנים נציגי ארגונים ועמותות, בנוסף למשרדי הממשלה שיושבים באופן קבוע; ושם באופן מתמיד אנחנו מדברים על שכלול שיתופי הפעולה בין המשרדים השונים שזה המשטרה, משרד המשפטים, רווחה, חינוך, בריאות וכו'.
<ציפי נחשון-גלי: זה לעניין שיתופי הפעולה.
<ציפי נחשון-גלי: לעניין הפעולות שמשרד הרווחה עושה, אז באמת פריצת הדרך המשמעותית התרחשה לפני שלוש שנים, כשהשר לשעבר, חבר הכנסת מאיר כהן, היה שר הרווחה ובאמת כשזה בא לפתחו אז הוא התגייס מיד.
<ציפי נחשון-גלי: ובאמת גם נעשה מעשה שהמדינה לקחה אחריות על ילדיה ומתקצבת במאה אחוז מימון את התכניות שאנחנו מפעילים בחלק מהרשויות המקומיות, ובעקבות הפעולה ש - - -
יפעת שאשא ביטון: מה זה בחלק מהרשויות המקומיות?
יפעת שאשא ביטון: הרשויות המקומיות נבחרו על ידי איזה קריטריון?
<ציפי נחשון-גלי: אז אנחנו התחלנו בתל אביב תכנית גדולה, כי אליה מתנקזים הרבה מאד מהקטינים בזנות, ושם משרד הרווחה מעביר תקציב לעיריית תל אביב – 5 מיליון שקלים – בלי מטצ'ינג של העירייה.
<ציפי נחשון-גלי: אני לא יודעת כמה את יודעת שמשרד הרווחה כשהוא מעביר שקל, 25% זה מהרשות המקומית וכאן משרד הרווחה, באמת בזכותו של חבר הכנסת מאיר כהן, הצלחנו באמת - - -
מאיר כהן: אני מבקש בשביל הנוהל הטוב שאני לא הייתי שר - - -
<ציפי נחשון-גלי: היית שר אז - - -
מאיר כהן: לא, תעזבי את זה.
<ציפי נחשון-גלי: לא חשוב, אבל זאת - - -
מאיר כהן: דברי על משרד הרווחה.
<ציפי נחשון-גלי: זאת פריצת הדרך.
<ציפי נחשון-גלי: כשבאמת זה היה דבר מאד מיוחד.
מיכל בירן: חצי מהבעיה בכנסת זה אנשים שלוקחים קרדיטים כשלא מגיע להם.
מיכל בירן: אם כבר מגיע לך, קח ב - - -
<ציפי נחשון-גלי: נכון, באהבה.
<ציפי נחשון-גלי: ובעצם זו הייתה פריצת דרך, כי עד אז משרד הרווחה וגם היום, ממשיך את רוב הפעולות שלו במטצ'ינג מהרשות המקומית.
<ציפי נחשון-גלי: וכאן, בזכות זה שהמשרד מתקצב 5 מיליון שקלים לעיריית תל אביב, יש לנו הבטחה שמטופלים שם גם קטינים שבורחים מכל רחבי הארץ.
יפעת שאשא ביטון: כי זה המוקד בעצם שמזמן את זה.
<ציפי נחשון-גלי: ובאמת פתחנו שם מרחב שנקרא הלב 24/7 שפתוח 24 שעות ביממה, 7 ימים בשבוע, שאנחנו כן, כשפתחנו את התכנית צפינו והגדרנו שאנחנו מצפים שייכנסו לשם 200 בני נוער שונים, ואכן באמת אתמול בוועדת ההיגוי שהתקיימה, מי שמפעיל את התכנית בפועל ויש לו התקשרות עם עיריית תל אביב זו עמותת על"ם, כמו שציינת באמת לאור הניסיון והידע שלה.
<ציפי נחשון-גלי: ובאמת התבשרנו אתמול שבמהלך השנה נכנסנו 240, 40 מעל המצופה, שנכנסים קודם כל למזער נזק.
<ציפי נחשון-גלי: אם אתה כבר שם - - -
מיכל בירן: מה עושים איתם שם באמת?
<ציפי נחשון-גלי: אז אני אומרת.
<ציפי נחשון-גלי: כשאתה מטפל באוכלוסייה של קטינים בזנות, אז אתה צריך קודם כל לדעת שמדובר באוכלוסייה שמרביתה כבר עברה המון ניסיונות של טיפול שלא צלחו.
<ציפי נחשון-גלי: ואני גם אומרת, כעובדת משרד הרווחה הרבה מאד שנים, אין תכניות של מאה אחוז הצלחה.
<ציפי נחשון-גלי: ולצערנו הרב הם נפלו בכמה מסננות של טיפול, ולכן חוסר האמון שלהם הוא נורא משווע.
<ציפי נחשון-גלי: אז כדי לייצר אמון כבסיס לעבודה ולשינוי, אתה חייב קודם כל להיות רלבנטי לצרכים שלהם, בלי לשפוט אותם.
<ציפי נחשון-גלי: אז בעצם המטרה הראשונה של המרחב שפתוח 24/7 זה למזער נזק.
<ציפי נחשון-גלי: אם את כבר שם וגם אם זו הבחירה שלך או - - - בחירה, אז שלא תגוועי ברעב ושהגוף שלך לא יהיה חולה ושתהיי נקייה ושתרגישי תחושת ערך גם אם את שם.
<ציפי נחשון-גלי: אז יש שם מקלחות, אפשר להתקלח, אפשר לכבס בגדים, בינתיים להחליף, ליבש ולצאת רעננה ולקבל טיפול רפואי ראשוני ולקבל שלוש ארוחות ביום וגם - - -
מאיר כהן: ציפי לא אומרת הכל, אבל היא הקימה מקום שנראה כמו בית האח הגדול.
מאיר כהן: באמת.
<ציפי נחשון-גלי: נכון.
מאיר כהן: מקום יפיפה, נכון?
מיכל בירן: בלי המצלמות.
מאיר כהן: בלי המצלמות.
<רעות גיא: אם ציפי הקימה, אז מי אני ש - - -
<ציפי נחשון-גלי: גברתי יושבת הראש, את מוזמנת לבקר עם חברי הוועדה.
מאיר כהן: לא, בסדר, על"ם וציפי.
מאיר כהן: סליחה, את צודקת.
<ציפי נחשון-גלי: ובעצם במזעור הנזק שאתה רלבנטי לאותו צורך, אז לפעמים נכנסת או נכנס נער שהוא רעב ולפעמים שהוא עייף ולפעמים שיש איזה שהוא פצע והוא צריך ליווי ולפעמים אוזן קשבת.
<ציפי נחשון-גלי: וכשאתה רלבנטי לצורך שלו באותו רגע והושטת היד היא בתחושה שהיא אמיתית כלפי הנער או הנערה, הם באמת ממשיכים לבוא וממשיכים להתמיד, ורק אחרי - - -
יפעת שאשא ביטון: סליחה, יש התייחסות סוציאלית או של פסיכולוגים, בשביל לנסות להוציא אותם מהמקום הזה?
<ציפי נחשון-גלי: יש שם עובדים סוציאליים, בוודאי.
<ציפי נחשון-גלי: יש שם 17 משרות של עובדים שונים, עובדים סוציאליים, מדריכים, רכזת התנדבות, רכזת תעסוקה - - -
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת זה לא רק צרכים בסיסיים, יש גם איזה שהוא משהו טיפולי.
<ציפי נחשון-גלי: לא, לא, זה מתחיל במזעור נזק, כשבעצם המטרה המרכזית שלו היא להיות רלבנטית לצרכים הבסיסיים, ולייצר את האמון.
<ציפי נחשון-גלי: וכשנוצר האמון בעצם, אנחנו משתדלים לעבור לשלב ב', והוא לבנות תכנית של שינוי, תכנית של שיקום, ויש תקציב ממש לתכנית שאנחנו קוראים לה מעטפת, שזו בניית תכנית אישית לכל נער ולכל נערה שמגיעים לשם.
<ציפי נחשון-גלי: יש שם גם הלנת חירום ל-18 פלוס.
<ציפי נחשון-גלי: זאת אומרת אתה גם יכול לבוא ולישון שם לילה, שניים, שלושה, כמה שאתה צריך ומתוך זה בעצם לארגן אותך לחיים שהם עצמאיים, חיים נורמטיביים, חיים חברתיים וחיים שאתה יכול גם להשתלב בתעסוקה, בהכנה לצה"ל וכו'.
<ציפי נחשון-גלי: התכנית הזאת פועלת כבר שנה בדיוק.
<ציפי נחשון-גלי: על הבסיס של התכנית הזאת בעצם אנחנו יצאנו להכשיר עובדים סוציאליים, כדי לייצר שפה – מה הדינאמיקה של זנות קטינים, מה המשמעות של זנות קטינים.
<ציפי נחשון-גלי: וגם לאור החששות והפחד שלנו לתייג אותם, בכל זאת בקרב אנשי מקצוע אמרנו שזאת תהיה השפה.
<ציפי נחשון-גלי: כשאת מבינה בדינאמיקה של אותה נערה שאת מטפלת בה שהיא אכן בזנות, את לא חייבת להגיד לה שהיא בזנות, אבל את חייבת לדעת שאת צריכה לפתוח דף חדש.
<ציפי נחשון-גלי: את לא יכולה עם אותם כלים לבוא ולטפל באותה נערה, כי היא כבר צריכה משהו אחר.
<ציפי נחשון-גלי: ובעצם אנחנו יצאנו לאיתור יזום ואנחנו איתרנו 1,000 קטינות בזנות, ולאור הנתון המזעזע והקשה הזה, אני פניתי לקברניטים במשרד הרווחה ובאמת אושר לנו תקציב, שעכשיו אנחנו הולכים לפתוח 15 מרחבים - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, מרחבים חדשים.
<ציפי נחשון-גלי: ברשויות המקומיות, וגם פה זה במאה אחוז מדינה, למרות שמדובר בתכניות שהן יישוביות, או מקסימום יכולות להיות אזוריות.
<ציפי נחשון-גלי: מתוך ה-15 - - -
מיכל בירן: המספר שאמרת אגב הוא מזעזע כשחושבים על זה שזה מתחלף וחושבים על כמה היו בעשור האחרון.
<ציפי נחשון-גלי: נכון, נכון.
<ציפי נחשון-גלי: מתוך ה-15 מרחבים 5 מהם הם גדולים יותר, שפתוחים חמישה ימים בשבוע והיתר, בגלל שהם יהיו ביישובים קטנים, אז הם יפעלו רק שלוש פעמים בשבוע והם גם כוללים, החמישה הגדולים, גם הלנת חירום.
יפעת שאשא ביטון: ה-1,000 קטינות זה קטינות נקבות?
יפעת שאשא ביטון: יש גם קטינים, או שב-1,000 כבר כללת את כולם?
<ציפי נחשון-גלי: באיתור היזום שאנחנו ביצענו, יש לנו שמות רק של קטינות, כי הלכנו דרך עובדות נערה.
<ציפי נחשון-גלי: אבל כאשר אנחנו מגיעים לרשות המקומית, אנחנו ניתן את המענה - - -
יפעת שאשא ביטון: זה די מתאים גם לנתונים של האו"ם, פחות או יותר, אם אני זוכרת נכון.
יפעת שאשא ביטון: כי הם דיברו על 25% שהם 250 קטינים.
<פיני קבלו: אתם פועלים בתוך הרשויות או מקימים מה שנקרא מסגרת חיצונית?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו ב-15 החדשים האלה כרגע נמצאים בוועדת מכרזים אצלנו לקבל פטור ממרכז, כדי להעביר את הכסף במאה אחוז ליישובים.
יפעת שאשא ביטון: היישוב, אנחנו כן נעודד אותו לייצר שיתופי פעולה, למשל עם עמותת על"ם, שיש לה את המומחיות, אבל הרשות היא זאת שאחראית בדיוק כמו עיריית תל אביב.
יפעת שאשא ביטון: ואתם מפקחים?
<ציפי נחשון-גלי: בוודאי.
<ציפי נחשון-גלי: אנחנו נותנים את הפיקוח.
יפעת שאשא ביטון: כי כשזה מגיע לרשויות, לא חלילה מזלזול במישהו, אבל בהרבה מקומות צריך את הליווי ואת התמיכה, אחרת הדברים פשוט לא קורים ולנו חשוב שזה יקרה.
<ציפי נחשון-גלי: לא, לא, בוודאי.
<פיני קבלו: איפה הרשויות מעורבות בכל התהליך הזה?
<ציפי נחשון-גלי: קודם כל באיתור קל הקטינות בזנות.
<ציפי נחשון-גלי: וכרגע ה-15 יישובים נבחרו, איפה שמצאנו - - -
מיכל בירן: ריכוזים?
<ציפי נחשון-גלי: בדיוק, ריכוזים של בערך 20 נערות, כי יש יישובים שיש אחת, שתיים, שלוש.
<ציפי נחשון-גלי: אנחנו לא נקים מרחב בשביל 3 או בשביל 10.