GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דליה בן רבי: לא ניכנס למספרים, רק נגיד שבעצם בין השנים 2010-2015 היה גידול מאוד משמעותי במספר המעונות ובמספר המשפחתונים –אלה הנתונים שמספר הכלכלה מספק, 29% ו-18% אבל למרות הגידול הביקוש עדיין עולה על ההיצע וכמו שנאמר פה, על כל ילד שנכנס למעון יש מספר ילדים שהם קטינים ובוודאי שיש ילדים שמגיעים גם למסגרות שהן לא - - - .
<דליה בן רבי: הנושא של האיכות באמת נחשב כנושא מאוד משמעותי עם כל הדברים שדיברנו עליהם, על היתרונות של מסגרות, בהנחה שהמסגרות הן איכותיות.
<דליה בן רבי: הספרות המקצועית באמת מדברת על כמה מאפיינים שהם היחס של מספר ילדים למטפלת, גודל הקבוצה, הנושא של מאפייני כוח האדם – גם ההשכלה וההכשרה לפני הכניסה וגם ההדרכה והליווי במהלך העבודה, שהן מאוד חשובות לאנשי חינוך בכלל, ולמטפלות בפרט, הנושא של תנאי העסקה והיציבות התעסוקתית של המטפלת ובסופו של דבר, הדבר המשמעותי ביותר, האיכות של המסגרת והאיכות של האינטראקציה של הצוות עם הילדים.
<דליה בן רבי: שהוא כמובן גם מושפע מכל הגורמים האלה.
חיים ילין: לאורך כל הדרך, גם בי"ב.
<דליה בן רבי: ודאי, - - -
חיים ילין: לאורך כל הדרך זה הדבר הכי חשוב שיש.
<דליה בן רבי: צודק, זה כמובן מושפע מתנאי ההכשרה ומן התנאים של המטפלת, מטפלת שנמצאת עם הרבה מאוד ילדים והשכר שלה נמוך, תנאי ההעסקה שלה גרועים, מאוד מתקשה לספק אינטראקציה איכותית.
<דליה בן רבי: כמה דברים על הנושא של התקנים, אז באמת אחד הדברים שבוודאי כולם יודעים, מסמך הסטנדרטים שנכתב בעקבות ועדת רוזנטל, הגדיר תקן רצוי, סטנדרט רצוי של מספר ילדים למטפלת, זה התקן של משרד הכלכלה שבעצם השתפר בעקבות ועדת הסטנדרטים, הוא עדיין כפול בערך ממה שהמליצה ועדת הסטנדרטים.
<דליה בן רבי: בעבר היו גם הרבה דיווחים על חריגות אפילו מן התקן הזה, אפילו במסמכים של הכנסת ובנתונים של משרד הכלכלה עצמו.
<דליה בן רבי: משרד הכלכלה מדווח בשנים האחרונות שיש הרבה פיקוח בנושא הזה ויש גם מערכת ממוחשבת שמתריעה על חריגות מן התקן, ופיקוח שנעשה ופה אנחנו כמובן מדברים - -
יפעת שאשא ביטון: חברים, מה הרעש?
יפעת שאשא ביטון: מה הרעש?
יפעת שאשא ביטון: מה המהומה?
<קריאה: נתונים שהתקבלו אתמול.
<קריאה: זה מזעזע.
<קריאה: האם אלה נתונים מן השטח או מוועדת הסטנדרטים?
<דליה בן רבי: אלה מהסטנדרטים.
<דליה בן רבי: נתונים מן השטח אולי משרד הכלכלה יוכל להעביר את זה - - -
<קריאה: זה עדיין חריגות.
יפעת שאשא ביטון: חברים, חברים, אי אפשר לנהל דיון ככה, אם יש לכם השגות, התייחסויות, תקבלו לדבר.
<דליה בן רבי: חשוב לציין כמובן שמדובר על המסגרות המפוקחות שבהן המצב הוא טוב.
<דליה בן רבי: יש, כמובן, בשיחות שעשינו עם אנשי מקצוע דווח על מסגרות פרטיות, במיוחד למשל, במיגזר החרדי, ששם יכולים להיות עשרים תינוקות למטפלת וכו'.
<דליה בן רבי: כמובן שככל שלהורים יש פחות משאבים - - -
<קריאה: זה בפרטיות?
<קריאה: בחינוך החרדי זה לא כך.
יפעת שאשא ביטון: כן, בלא מפוקחות.
<קריאה: גם החרדים עובדים.
מנואל טרכטנברג: דווקא בתקופה של היובש, שבדרך כלל זה 16, 24, התקינה עולה.
מנואל טרכטנברג: זאת אומרת, לא נשארים עם התקינה, כאילו לא בודקים - - -
יפעת שאשא ביטון: פה זה 1:6 ושם זה - - -
מנואל טרכטנברג: וקופץ ל 1:9 כאשר את צריכה פה, זו תקופת היובש, לגמור את הילדים.
מנואל טרכטנברג: שזה מבחינת עבודה, זה לא פחות - - -
<דליה בן רבי: זה פי שתיים.
<ענת שחף: לא רק זה, 1:11 ילדים בני שנתיים ובגנים היום זה כבר 1:10.
מנואל טרכטנברג: כן, כן, - - -
יפעת שאשא ביטון: קיי., או.
יפעת שאשא ביטון: - - - דורשת התייחסות.
<דליה בן רבי: אפילו במבחן הסטנדרטים שהוא בעצם חובר על ידי אנשי מקצוע התקינה עולה ככל ש - - -
יפעת שאשא ביטון: ככל שהגיל עולה.
<דליה בן רבי: ככל שהגיל עולה וזו סוגיה שאפשר לדון בה, אולי פה אנשים שיוכלו להגיב על זה.
<דליה בן רבי: עוד נושא הוא הכשרה והליווי המקצועי של המטפלות - - -
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נוגעים בזה שוב - - -
<דליה בן רבי: הוא כמובן נושא מאוד מאוד חשוב בכלל לאנשי מקצוע ולאנשי מקצוע בתחום החינוך, אבל בוודאי למטפלות שעובדות, באמת, כל אנשי המקצוע שדיברנו אתם דיברו על עד כמה - - -
יפעת שאשא ביטון: אגב, רק ברשותך, כי זה חלק מן הדיון, את אומרת "זה מקובל על אנשי החינוך" אבל פה ה'באג' הוא שאנחנו עדיין לא תופסים את המטפלות כנשות חינוך ומחנכות וזה מה שאנחנו צריכים לשנות.
<דליה בן רבי: כן, אני תיכף אדבר על הנושא הזה באמת - - -
<ליאת סיקרון: כל אנשי המקצוע, כן.
<דליה בן רבי: כן, בהחלט, כל האנשים שדיברנו איתם בשטח ואנשי המקצוע דיברו על כמה התפקיד של המטפלת הוא תובעני, כמה הוא קשה גם מבחינת מספר הילדים, גם מבחינת זה שזה באמת גם טיפול פיזי וגם דרישה לאינטראקציה ויחס והורים ורגשית וכו'.
<דליה בן רבי: משרד הכלכלה יש לו כמובן תנאים מחייבים להשכלה והכשרה של מטפלות, תנאי סף שהם שתים עשרה שנות לימוד, קורסים של משרד הכלכלה, קורס סוג 1 וקורס סוג 2, כולל התנסות מעשית, דברים שגם התרחבו בעקבות מסמך הסטנדרטים.
<דליה בן רבי: יש גם הדרכה וליווי על ידי מדריכות חינוכיות בעלות מומחיות בגיל הרך.
<דליה בן רבי: כיום מתקיים פיילוט בשיתוף של ג'וינט ישראל ואוניברסיטאות, יחד עם משרד הכלכלה, של כתיבה ויישום של סטנדרט הדרכה ופיקוח במעונות מוכרים, אבל מדברים הרבה מאוד על האתגרים בהנגשה של ההכשרה, זאת אומרת, גם במקום שההכשרה קיימת, עדיין נושא אחד דובר – התחלופה הרבה של המטפלות.
<דליה בן רבי: זה בכלל נושא מאוד קריטי במערכת, הרבה מאוד מטפלות עוזבות, שוב, בגלל שכר, בגלל תנאים, קצת זוויות שונות, ולכן, דובר על הרבה מאוד מקרים שבהם מטפלות בעצם מתקבלות בלי הכשרה מוקדמת, מחוסר ברירה, כמו שדובר פה, מנהלת מעון - - - ואין לה מטפלת אז היא מקבלת את מי שתהיה או מטפלות שעוזבות לפני שקיבלו הכשרה.
<דליה בן רבי: הנושא השני שדובר עליו הוא עד כמה ההדרכה השופטת והליווי השוטף מגיעים למטפלות יותר ותיקות, שבאמת צריכות להתעדכן.
<דליה בן רבי: כל הזמן יש נושאים חדשים, דובר אפילו על נושאים כמו למשל, אלרגיות של ילדים, שהיום הוא נושא שמאוד עולה וצריך לקבל על זה הכשרה.
<דליה בן רבי: איתור ילדים בסיכון, כל מיני נושאים שצריך להתעדכן וגם למנוע שחיקה, הדרכה שוטפת זה דבר שידוע כמשהו שעוזר למניעת שחיקה ואלה נושאים שכנראה לא מספיק קיימים, גם מחוסר כוח אדם.
<דליה בן רבי: זה הסיכום בעצם, כמו הדברים שכבר עלו פה, מחסור במסגרות בכלל ובפרט במסגרות מפוקחות, בפרט חסר באזורים מסויימים, לא נכנסנו לזה אבל כמובן שזה חסר יותר באזורים מסויימים.
<דליה בן רבי: החלת סטנדרטים, איך מחילים סטנדרטים של איכות גם למסגרות פרטיות, שזו כמות עצומה של מסגרות, שבעצם רמת הפיקוח שם היא מאוד מאוד נמוכה או בכלל לא קיימת.
<דליה בן רבי: התמודדות עם האתגרים באספקת השירות לקבוצות אוכלוסייה שהזכרנו, האוכלוסייה הערבית, האוכלוסייה החרדית ועוד אוכלוסיות שיש שם סוגיות ייחודיות.
<דליה בן רבי: לא הזכרנו גם את הנושא, למשל, של המשפחתונים.
<דליה בן רבי: באוכלוסייה הערבית יש הרבה מאוד משפחתונים שזה אתגרים שונים אפילו קצת מאשר של המעונות.
<דליה בן רבי: מטפלת במשפחתון היא בודדה, היא לבד, אין לה את צוות התמיכה וזו סוגיה נוספת.
<דליה בן רבי: הנושא של התחלופה ושל המטפלות, זה משהו שהוזכר פה, של איך יוצרים בעצם איזושהי פרופסיה, איזשהו מעמד למקצוע הזה, שבאמת המעמד שלו מאוד נמוך כרגע, ושל חיזוק הכשרה והדרכה והליווי השוטף.
<דליה בן רבי: והנושא האחרון אולי שכדאי להזכיר הוא כל הנושא של בסיסי מידע.
<דליה בן רבי: איך בעצם אנחנו אוספים מידע על מה שקורה במערכות האלה.
<דליה בן רבי: עוד פעם, גם במסגרות המפוקחות ובטח במסגרות הלא מפוקחות.
<דליה בן רבי: איך אנחנו לומדים מהי רמת האיכות שם, איך עוקבים אחרי מגמות השינוי ושיפור האיכות – זה משהו שיכול להוות בסיס מאוד טוב לתהליכים האלה של השיפור והקידום של המערכת.
<דליה בן רבי: תודה.
יפעת שאשא ביטון: כינסת אותנו חזרה לנושא ואני שמחה.
יפעת שאשא ביטון: גלית יעקובוב ממשרד הכלכלה.
יפעת שאשא ביטון: ברשותך, בנוסף לדברים שברצונך לומר ואני אשמח אם באמת אנחנו נתמקד במה שקורה בתוך מעונות היום, הייתי רוצה לדעת גם מבחינת נתונים, כמה מטפלות היום הן מטפלות שקיבלו הכשרה של סוג 1 או סוג 2.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שזה משהו, סליחה?
<שמחה סחר: כמה קיבלו הכשרה וכמה נשארו בעבודה?
יפעת שאשא ביטון: בקרב המטפלות הקיימות היום, כמה מהן באמת קיבלו הכשרה?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים היום שזה משהו שהולך מתרחב, והשאלה היא עד כמה באמת זה מצליח להיכנס ולהיות מוטמע בתוך המערכת המפוקחת?
<גלית יעקובוב: אני שמחה על הדיון, הדיון לדעתנו מאוד מאוד חשוב.
<גלית יעקובוב: אני אנסה לענות על כל הדברים, יש רשימה ארוכה, רשמתי לעצמי כמה דברים אז אני אשמח לענות על הכול.
<גלית יעקובוב: דבר ראשון, לגבי הדוח, אנחנו בשיח עם מכון ברוקדייל, שמבחינתנו השיח הזה אמור להיות, התוצאה שלו אמורה להיות תיקון של הדוח, כי יש דברים שמתקינים היום בפועל ולא באו לידי ביטוי בדוח, או שבאו לידי ביטוי בצורה שהיא קצת לא מדוייקת.
<גלית יעקובוב: כמו למשל היחס של מטפלת-ילדים שתוקן בעקבות ועדת הסטנדרטים, כמובן לא עד השאיפה של רמת הסטנדרטים אבל תיכף אני אסביר שלכל דבר יש מחיר.
<קריאה: מה תוקן?
<גלית יעקובוב: היחס, היחס של המטפלת למספר הילדים.
יפעת שאשא ביטון: מה היחס היום?
<גלית יעקובוב: היחס - - -
יפעת שאשא ביטון: חברים, אני מבקשת לשמור על שקט כי אחרת אי אפשר יהיה לקיים דיון ובטח לא לשמוע אז ברשותכם.
<גלית יעקובוב: היחס הוא כמו שהוצג עכשיו במצגת ולא כמו שהוצג בדוח, כי היה פה תיקון ושיפור בעקבות ועדת הסטנדרטים.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שמה שראינו במצגת היה מעודכן.
<גלית יעקובוב: במצגת זה כן נכון, זה אמור להיות מתוקן גם בדוח.
<גלית יעקובוב: דבר נוסף זה שמשני מסמכים שעברו למכון ברוקדייל הם שני מסמכים שמסבירים את כמות העבודה הפדגוגית שמבוצעת, ומבוצעת המון עבודה פדגוגית.
<גלית יעקובוב: בשיתוף פעולה עם אוניברסיטאות, בשיתוף פעולה עם האגף להכשרה מקצועית, אחרי ועדת הסטנדרטים, יש פה את השמות של המומחים שנטלו חלק בכתיבת התכניות וכו' וכו', זאת אומרת, זה לא שאנחנו חושבים שהסוגיה היא לא חשובה, אנחנו בטוחים שהסוגיה היא מאוד חשובה, העובדה שזה כן או לא במשרד הכלכלה וזו, דרך אגב, סוגיה שמבחינתי אין לה, אני לא הולכת להתייחס אליה, יש ועדה שתדון ותחליט, במהות הסוגיה הפדגוגית היא סוגיה 'סופר' חשובה והשאלה איפה זה נמצא במשרדים היא לא זו שתשנה את הסוגיה הזו - - -
יפעת שאשא ביטון: איך היא באה לידי ביטוי ברמת השטח?
חיים ילין: זה מתסכל כשאת אומרת דבר כזה.
יפעת שאשא ביטון: רגע, שניה, היא מייצגת את משרד הכלכלה.
חיים ילין: אנחנו עושים מאמץ, אנחנו עושים מאמץ כאשר אנחנו עדיין תקועים ולא רואים את התוצאות.
חיים ילין: זה מה שמתסכל, אני לא בא, אני לא אומר שפרופסורים לא באו ובחנו, ולא באתם לקראתם כי באתם בחיוב.
יפעת שאשא ביטון: לא, אבל בואו נראה, גלית, באיזה רמה זה באמת מוטמע בשטח, באיזה היקפים?
<גלית יעקובוב: אני רוצה לדבר אפילו על הרמה של ההכשרה של המטפלות, שבה, בנושא הזה אנחנו עושים המון עבודה.
<גלית יעקובוב: אנחנו מדברים על קורס הכשרה למטפלות, שאנחנו יצרנו תכנית ייחודית ששוב, הייתה התייעצות עם מומחים כדי לבנות את התכנית, היא אושרה.
<גלית יעקובוב: אנחנו מדברים על הגדלת השעות בעקבות ועדת הסטנדרטים של הקורס הזה שבוצע.
<גלית יעקובוב: אנחנו מדברים על קורסים ייעודיים של סוג 1 וסוג 2 שהם שני סוגים של מטפלות בכיתה, כי אחת אחראית צוות ואחת היא מטפלת רגילה.
<גלית יעקובוב: אנחנו מדברים על קורסים שנעשים תוך כדי עבודה למטפלות שנמצאות בעבודה, והן לא יכולות – כמו שחלק מן האנשים אמרו פה, הן לא יכולות עכשיו לעשות סתם קורס בנוסף לעבודה אז נוצרה תכנית ייעודית למטפלות תוך כדי עבודה - - -
יפעת שאשא ביטון: מה זה תכנית תוך כדי עבודה?
<גלית יעקובוב: קורס הכשרה מקצועי ייחודי למטפלות, מתוך הבנה שמדובר במטפלות שכבר עובדות.
יפעת שאשא ביטון: אז אחרי - - -
<גלית יעקובוב: שהן עובדות ולא יכולות בזמן העבודה לעשות את הקורס והתאימו להן את השעות ואת התכנים, כי זו גם מישהי שכבר עובדת אל מול מישהי שלא עובדת וכו' וכו'.
<גלית יעקובוב: דרך אגב, אני מתנצלת בשם מיכל כרמל, שהיא האחראית הפדגוגית שלנו, היא פשוט לא יכלה היום להגיע.
<גלית יעקובוב: אנחנו מדברים על קורסים למדריכות "דור מדבר", אנחנו מדברים על ריענונים של הדרכות בנושא עזרה ראשונה, אנחנו מדברים – בקיצור, יש רשימה ארוכה מאוד מאוד של קורסים, התגובה עברה גם למכון ברוקדייל והם אמרו שהם ייקחו את זה בחשבון, ויש עבודה על תיקון הדוח בהתאם לתגובה על פי המצב הקיים.
<גלית יעקובוב: לא עוד מה שאנחנו צריכים לתקן לעתיד.
יפעת שאשא ביטון: אז מתוך מה שאת מתארת, יש כבר מערך של הדרכה והכשרה ברמות כאלה ואחרות.
<גלית יעקובוב: נכון.
יפעת שאשא ביטון: כל הצוותים שנמצאים היום בשטח, הם צוותים שעברו הכשרה?
<גלית יעקובוב: לא.
<קריאה: ברור שלא.
יפעת שאשא ביטון: כמה אחוזים, זה מה ששאלתי, מה האחוז בעצם מקרב כל הצוות שעבר הכשרה או הדרכה ברמה כזו או אחרת?
<גלית יעקובוב: תראי, לנו יש את המספרים של הכמות של מה שנקרא "מטפלות מוכשרות שהמשרד הכשיר" והכשיר אפילו במימון ממשלתי, זאת אומרת - - -
יפעת שאשא ביטון: מה החלק שלהם בקרב כל המטפלות?
<גלית יעקובוב: אז זו השאלה של מה שנקרא היצע ופיקוח.
<גלית יעקובוב: עכשיו, מבחינת הסטנדרטים שלנו, כשמעון בא לבקש סמל – וזה גם אפרופו הסוגיה של כמות הדברים שאנחנו דורשים כדי לתת סמל למעון, אז למשל אחד מן הדברים שאנחנו דורשים זה אישור של המדריכה הפדגוגית, שמלווה את כל הפעילות של המעון וחייבת להיות שם למינימום שעות שנקבע, וגם העובדה שבכל כיתה צריכה להיות מטפלת סוג 2 ושתי מטפלות סוג 1.
<גלית יעקובוב: זה הסטנדרט.
<גלית יעקובוב: אבל - - -
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, בתוך מעון שיש בו לצורך העניין נניח שלש כיתות, ששם יש בכל כיתה נניח, שלש נשות צוות אז יש לנו שליש מהן שמוכשרות?
<גלית יעקובוב: לא, אמורות להיות כולן מוכשרות אבל, על פי הסף - - -
יפעת שאשא ביטון: "אמורות" – כן, אבל היום בפועל?
<גלית יעקובוב: יפה, אז יש לנו עכשיו את המאזן בין להתחיל לסגור מסגרות לבין לנסות למצוא את הפערים ואיך אנחנו מטפלים בפערים ולהכשיר את הפערים כדי שנגיע לסטנדרט.
<גלית יעקובוב: וזו סוגיה מאוד מאוד מאוד קשה.
<גלית יעקובוב: לדוגמה, הגענו למצב שבגלל שאנחנו רוצים לתת יותר ויותר סמלים ,
<גלית יעקובוב: אז התקבלה החלטה – שלהגיד לך שברמה הפדגוגית אני שלמה אתה – אני לא, אבל התקבלה החלטה שאומרת שבשלב הראשון, אם יש מדריכה חינוכית למעון ומטפלת אחת מוכשרת בכל כיתת מעון, אז אני מאשרת את מתן הסמל כסמל זמני ומחייבת את הארגון להכשיר אותן תוך כדי שנת הלימודים הראשונה.
<גלית יעקובוב: האם זה אידיאלי?
<גלית יעקובוב: לדעתי לא.
רחל עזריה: ואיך את יודעת אם זה קורה ומה קורה אם זה לא קורה?
<גלית יעקובוב: הסמל הוא סמל זמני, ההחלטה שהתקבלה השנה אומרת שהסמל ניתן כסמל זמני - - -
רחל עזריה: יכול להיות שהרשות בשנה הבאה - - -
יפעת שאשא ביטון: יותר תכניות הכשרה, זה משהו שאפשר להחליט שלא מקבלים ללא הכשרה.
רחל עזריה: את יודעת כמה עברו הכשרה?
רחל עזריה: את יודעת איפה זה עומד?
<גלית יעקובוב: אני רוצה לחלק - - -
יפעת שאשא ביטון: תנו לשמוע מה המצב.
<גלית יעקובוב: אני אשמח לחלק בין שתי קבוצות זמן.
<גלית יעקובוב: יש את התקופה שבה עוד לא התקבלה ההחלטה הזו ואז זזה באמת סוג של "חור שחור".
<גלית יעקובוב: אנחנו אמרנו את זה: תעשו, תעשו, תעשו, מגיע ביקור פיקוח, אומר: למה לא עשיתם?
<גלית יעקובוב: אבל לא היו לו כלים להתמודד עם זה שלא נעשה שם שום דבר.
<גלית יעקובוב: ועוד פעם, האופציה של להתחיל לסגור מסגרות היא אופציה קיימת אבל תמיד יש לה מחיר מן הצד השני.
<גלית יעקובוב: לכן התקבלה ההחלטה בשנה שעברה ולכן את היישום שלה אנחנו נדע בשנה העוקבת ונדע גם לדווח על זה, שאומרת: בסדר, אתם תקבלו אבל סמל זמני, וזה אומר שברישום לשנה הבאה – שאותו אנחנו נראה בתשע"ז, אני אדע לבוא ולבדוק אתכם ולהגיד: אם אתם השלמתם את מה שצריך אז אתם תוכלו לרשום ילדים ואם לא – לא אבל, גם אז אני תקום צעקה ועוד פעם אני אומרת, מן הצד השני - - -
יפעת שאשא ביטון: נכון אבל השאלה היא, אני אגיד לך איפה ה'באג',
רחל עזריה: אז אולי תפרסי את זה - - -
<קריאה: אבל זה משהו אחר.
יפעת שאשא ביטון: שניה רגע, אני רוצה לומר משהו, חברים, אי אפשר לנהל כך דיון, אני רוצה להציע משהו בתהליך, שניה רגע, אני רוצה להציע משהו בתהליך: לבוא ולהגיד: לבוא ולבדוק אותם בעוד שנה, יש – יש, אין – אין, ואז נתמודד או עם הצעקה של ההורים כי סגרו, או עם זה שיש לנו כוח אדם לא מוכשר, למרות שהוא נדרש לקבל הכשרה – לבדוק את זה בתוך התהליך, במהלך השנה, לוודא שהדברים קורים.
יפעת שאשא ביטון: אני חייבת לומר שיש היום יותר ויותר נשים שמוכשרות כמטפלות סוג 1 וסוג 2, עוד לפני שנכנסו למערכת, יש איזושהי התעוררות, כי הרבה מהן גם רוצות להשתלב בשלטון המקומי וכל אחת וסיבותיה ולכן, אני אומרת, יש אפשרות, יש אפשרות לנסות ולדרוש קליטה של נשים שכבר עברו את ההכשרה.
יפעת שאשא ביטון: ואני אומרת "נשים" כי לרוב זה נשים אבל אם יש גבר שמוכן לבוא אז בשמחה אבל, יש יותר כוח אדם שעבר הכשרה ואפשר לדרוש את זה, השאלה היא האם אתם מתכוונים להתעקש על זה או שאתם אומרים: בואו נראה איך זה עובד.
<גלית יעקובוב: הכוונה היא חד משמעית להתעקש.
<גלית יעקובוב: צריך שכולם יבינו גם את המחיר של זה, זאת אומרת, הכוונה כרגע היא כן כוונה שהוכרזה חד משמעית להתעקש על זה, המחיר של זה אומר שאם יש מקום שבו לא קיימו את הדרישה הזאת אז הסמל יוסר, ויש לזה משמעות - - -
רחל עזריה: למה שהשיטה תהיה שהסמל יוסר?
רחל עזריה: בזה שהסמל יוסר את בעצם גורמת לזה שיש עשרות הורים שלא יתנו שזה יקרה.
רחל עזריה: אז תמצאי סנקציה אחרת.
רחל עזריה: לא, או שתמצאי סנקציה שניה או שתעזרי לאנשים לעבור את ההכשרה – ואני מבינה שאת עושה את זה על ידי זה שאת יוצרת את האפשרויות לעשות הכשרה תוך כדי עבודה.
<גלית יעקובוב: מימון ההכשרה על ידי המדינה.
רחל עזריה: אז זה גם מקל וגזר, אבל את לא יכולה, הסנקציה של לסגור מעון היא סנקציה לא ריאלית.
<גלית יעקובוב: עשינו מבחן - - -
יפעת שאשא ביטון: כן אבל גם האופציה שאנחנו נשארים במציאות שבה כוח האדם לא מקבל הכשרה – גם היא מבחינתי אופציה לא טובה.
יפעת שאשא ביטון: אבל שניה, אם ידעו, אם ידעו שמהיום, אם ידעו שמהיום, אי אפשר להיכנס ולעבוד במסגרת של מעונות או משפחתונים ללא הכשרה אז יותר ויותר - - -
<יעל שמרגד: אפשר יהיה לסגור מעונות.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שיותר אנשים ילכו כדי לקבל - - -
<קריאה: לא, את טועה.
יפעת שאשא ביטון: סליחה רגע, אתם מפספסים את מה שאני אומרת, עם כל הכבוד.
<קריאה: הן לא עוברות את המבחן.
יפעת שאשא ביטון: יש פה פיספוס של מה שאני אומרת.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת שאם המסר היום, כמו שהיום יודעים שגננת חייבת לקבל הכשרה של גננת אז יותר נשים הלכו ולמדו להיות גננת, כי בלי תעודת הוראה אי אפשר, שניה רגע, אני מבקשת, - - -
<קריאה: כל בתי הספר מלאים אנשים בלי תעודות.
יפעת שאשא ביטון: ובלי תעודת הוראה אי אפשר יהיה להיכנס לבתי הספר ואנשים הולכים ולומדים תעודת הוראה, אז אם הם יידעו שגם במעונות, הולכים לתהליך שבו מקבלים רק אנשי מקצוע – ואני מסכימה שבמקביל צריך לעשות תהליכים נוספים, גם לגבי המעמד וגם לגבי השכר וצריך לעשות, שניה, שניה, אז יותר אנשים ילכו לקבל את ההכשרה של מטפלות ותהיה פחות מצוקה.
יפעת שאשא ביטון: תהיה פחות מצוקה אז למה לא להתחיל?
<גלית יעקובוב: אני רוצה להתייחס לשתי סוגיות ברשותך, - - -
יפעת שאשא ביטון: אני מיד אתן לך.
יפעת שאשא ביטון: שקט.
<גלית יעקובוב: הסוגיה הראשונה שחשוב להבין היא שגם הרעש שיש בציבור גם לגבי שכרם של המורים – ואני אומרת את זה בכוונה, יש תמיד את המאזן בשכר של המורים, שאומרים: תקשיבו, השכר שלהם יחסית נמוך אבל יש להם פריבילגיות אחרות ויש להם ימי חופשה, יש להם חודשיים חופש בשנה - - -
יפעת שאשא ביטון: שכר המורים הוא לא לדיון.
<גלית יעקובוב: רגע, רגע, לא, אני רוצה להסביר לך את הקושי בהעסקה של מטפלות, כי זה קושי שנובע מן השטח ואנחנו חייבים להבין אותו וצריך להתמודד אתו אבל, עד שלא נבין אותו לא נדע להתמודד אתו.
<גלית יעקובוב: וכשמגיעה מטפלת ואומרת לי: תקשיבי, בלוח השנה שלך שאת דורשת ממני לעבוד כמטפלת, אין לי חופשות בכלל, יש לי שלושה שבועות חופש בסוף השנה וזהו, כל הזמן את דורשת ממני לעבוד, יום איזוטרי פה, יום איזוטרי שם, ובשכר כזה – תקשיבי, אי אפשר לעבוד ככה, אני אלך לעבוד בחנות הבגדים ממול, התנאים שלי יהיו יותר נוחים ואני אקבל את אותו השכר.
<גלית יעקובוב: עכשיו, זה קושי שאפשר - - -
<קריאה: כל העובדים במשק עובדים ב - - -
<גלית יעקובוב: השכר, תקשיבי, להיות מטפלת - - -
חיים ילין: חודשיים?
חיים ילין: האם את מכירה גן של משרד החינוך שנסגר חודשיים?
חיים ילין: אין דבר כזה.
חיים ילין: אני לא ראיתי גן שנסגר חודשיים, לא ראיתי אף פעם גן שנסגר בהיעדר גננת - - -
<קריאה: הגנים נמצאים - - -
<קריאה: עם - - - רישיון ועובדות בגנים בחופש הגדול עד 21 ליולי.
<קריאה: זה לא אותו דבר
חיים ילין: השלטון המקומי לא נותן לזה לקרות.
חיים ילין: אין מצב כזה שחודשיים.
חיים ילין: המועצות מוציאות כסף מן הכיס - - -
יפעת שאשא ביטון: הסייעות לא, אני אומרת לָךְ מתוך ניסיון וידיעה אישית - - -
<קריאה: אבל אם סייעת מודיעה שהיא - - -
יפעת שאשא ביטון: הן מועסקות עד 31, הם עובדים לפי התנאים של השלטון המקומי.
<קריאה: אולי אפשר - - -
<קריאה: חברים, כן.
<משה סוויסה: מטפלת לא - - - לשלטון המקומי.
יפעת שאשא ביטון: רגע, רק ניתן לה לסיים את הדברים שלה בצורה מכובדת ואחר כך חבר הכנסת מוטי יוגב.
<גלית יעקובוב: אני חושבת שאם אנחנו לא נתמודד עם הקושי הזה, באמת, אם לא נבין את הקושי הזה לא נדע להתמודד אתו.
<גלית יעקובוב: גם הוועדה שדיברה על המחיר המפוקח של מעונות היום, שמצד אחד אומרים פה בצדק: זה מאוד יקר אבל מצד שני, אם אני רוצה להביא איזשהו טיפול משמעותי בשלבים האלה, ודרך אגב, הסוגיה של החינוכי או טיפולי, לגבי הגילאים האלה כל המחקרים מדברים דווקא על כן, חינוכי-טיפולי, עם דגש על הטיפולי פחות על החינוכי, ולא משנה באיזה משרד זה יהיה יצטרכו ללמוד מאפס עד שלש, עכשיו יש מחקר שמתחיל ב oecd ואנחנו שותפים בו, לא משנה איפה זה יהיה, חייבים ללמוד את זה.
<גלית יעקובוב: זו סוגיה שלא קשורה עכשיו לנושא אבל, אוי ברח לי, על מה דיברנו?
<גלית יעקובוב: סליחה.
<קריאה: שכר.
<גלית יעקובוב: על השכר על השכר של המטפלות.
<גלית יעקובוב: המטפלת הזאת שנדרשת למעשה לטיפול מאוד מאוד משמעותי- רגשי נקרא לזה, ההקבלה שלי אליה היא ההקבלה לגננת, לסייעת וכו' וכל המקומות האלה, ממה שאנחנו יודעים, החופשה היא מאוד משמעותית והתנאים הם מאוד משמעותיים, וכדי לדעת להתמודד עם זה אנחנו חייבים לדעת להכיר את זה ולראות גם את ועדת הסטנדרטים שלה, לא רק הסטנדרטים של תפוסה של ילד וגודל כיתה ותפוסה וכו', הדברים היותר טכניים, אלא גם הסוגיה של התעריף אצל ההורים.
<גלית יעקובוב: הרי אם הייתה מתקבלת החלטה לחוק חינוך חינם ואנחנו בעד, שב 0-3 זה יהיה חינם, אני חושבת שהסוגיה הייתה יחסית מסתדרת מעצמה, כי כאן, כל פעם כשאתה מנסה לעשות את האיזון, שאם אני מוסיף עוד ילד אחד בכיתה או מוריד ילד בכיתה או מוסיף מטפלת, ההשלכה המיידית של זה היא על התעריף של הורה, שבסוף הוא יגיד לך: טוב, אני לא יודע להתמודד עם כזו עלות, תעזבו אותי, אני לא יכול, או ההחלטה שהסבסוד שלנו הוא סבסוד עד גג מסוים ולא יותר מזה, כי אנחנו לא מסוגלים תקציבית להביא יותר מזה – זה המאזן, אז האם שאני רוצה להביא עכשיו עוד מטפלת?
<גלית יעקובוב: בוודאי שאני רוצה להביא עכשיו עוד מטפלת, אבל האם אני מסוגלת להודיע להורים ולהגיד: טוב, עכשיו תשלם עוד חמש מאות שקל לחודש כי זה התעריף, או לבוא לארגונים ולהגיד להם: תספגו את העלויות.
<גלית יעקובוב: אני לא יכולה לעשות את זה, זה לא משחק שאני יכולה לשחק.
<גלית יעקובוב: כמובן שככל שמחליטים על חוק חינוך חינם – וואוו, זה יהיה דבר מדהים שלדעתי לא יהיה מישהו - - -
חיים ילין: אין, תקשיבי, עזבי, אין חינם, זה כותרת.
יפעת שאשא ביטון: אני מסכימה עם מה שאת אומרת - - -
<גלית יעקובוב: חינם כמו מגיל שלוש.
יפעת שאשא ביטון: אני מסכימה - -
מנואל טרכטנברג: מכיתה א', ב' ו-ג' ועד י"ב.
<לית יעקובוב: דווקא מגיל 3-6 זה יותר סבבה.
יפעת שאשא ביטון: גלית, אני מסכימה לחלוטין עם מה שאת מציגה כאן ואין שאלה שצריך לפתוח את זה ולקיים חשיבה אבל, דבר אחד אני חושבת שהוא לא שנוי במחלוקת ואסור לנו לוותר עליו – זה כן נושא ההכשרה.
<גלית יעקובוב: ברור.
יפעת שאשא ביטון: ואני חושבת שאם אנחנו נעמיד את זה כיעד ונגיד באופן חד משמעי שזו המגמה שאליה אנחנו הולכים, אז יותר אנשים ילכו לקבל את ההכשרה ל"לידה עד שלש" ללא לימודי תואר, שניה, אני מכירה גם אנשים שעושים את זה וולנטרית ואני חושבת שאנחנו יכולים ללכת - - -
<קריאה: אנחנו מכירים את - - -
יפעת שאשא ביטון: , אני אתן לך את האפשרות לדבר.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת מוטי יוגב, בבקשה, אחר כך אני אתן לךְ להתייחס.
מרדכי יוגב: שלום לכולם, ברשות יושבת הראש, דיון חשוב מאוד.
מרדכי יוגב: קודם כל אני רוצה לשאול אם יש פה בדיון גם נציגי משרד החינוך?
<קריאה: כן, כן, כן.
מרדכי יוגב: והאם יש פה גם נציג ראש הממשלה שעוסק בעניין?
מרדכי יוגב: הפרוייקטור - - - מבחינתי, אז חשוב שיהיה.
יפעת שאשא ביטון: בואו ננסה רגע אנחנו, בואו לא נתלה את זה ב"אם, כאשר, אפשר לתקן", יש דברים שאפשר לתקן עוד לפני שזה עובר.
מרדכי יוגב: נכון אבל אני חושב שהדיון הזה הוא חשוב ואני חושב שהמעורבות בשמיעת האנשים פה היא חשובה, ואם ראש הממשלה במליאה, בשבוע שעבר, ביום רביעי, עמד שר החינוך מעל הבמה ואמר ראש הממשלה: אכן, יש צוות כזה במשרד ראש הממשלה - - -
חיים ילין: אחרי שהפילו את החוק - - -
מרדכי יוגב: בסדר גמור, יש פה את חבר הכנסת חיים ילין, ש"שכב על הגדר", בסדר גמור, אנחנו "נשים את הבונגלו", הכול, "נפרוץ את הפירצה", במשלים שכאלה.
מרדכי יוגב: אני רוצה לומר דברים פשוטים.
מרדכי יוגב: אחד, תפיסת העולם ברורה לכולנו, זו באמת שעת זהב, יש פה שעת זהב, דיברנו על זה, אני לפחות מניסיוני יודע, שגם בקדנציה הקודמת עסקנו בזה ולא פרצנו את הציר.
מרדכי יוגב: אני חושב שיש פה צורך להתייחס לכל ילד עוד בטרם ההתייחסות החינוכית או הכלכלית, המדינה תלך צעד קדימה, כאשר היא תגיד שכל ילד 0-3 גם הוא מקבל איזה ואוצ'ר לחינוך שלו, בין אם היא תצליח לנהל אותו בצורה חינוכית-טיפולית, טיפולית-חינוכית, במסגרת מעון או במסגרת משפחתון, או במסגרת אחרת, כל ילד יזכה באיזה וואצ'ר לחינוכו בגיל הזה, או לטיפול שלו בגיל הזה, אם למעון ואם למשפחתון.
מרדכי יוגב: בכמה מדרגות פשוטות של דיפרנציאליות של הכנסה.
מרדכי יוגב: הדבר הנוסף, כל הנושא של סטנדרטים, הכשרה ופיקוח אני אקצר, לא אומַר.
מרדכי יוגב: מעמד המקצוע והכשרה – אותו דבר, אני חושב ששום דבר לא יכול להיות ב'בום', יש עובדות ותיקות מאוד, עם הרבה ניסיון שלא תוכל להגיד להן היום לעבור מבחנים, זה לא יהיה רלבנטי.
מרדכי יוגב: כל זה יצטרך להיות בתהליכיות שבה יהיו ותיקות שהוותק יאשר אותן וצעירות יותר training on the job, הכשרה 'תוך כדי' לפי ההגדרה, שאולי בעוד שלש שנים, לא ייכנסו כלל למאגר של הדבר הזה כאלה שלא עברו את ההכשרה.
יפעת שאשא ביטון: זה מה שאני אומרת.
מרדכי יוגב: גם ההכשרה הזו משתלמת וגם היא מתפתחת.
מרדכי יוגב: הדבר הנוסף, יש פה באמת עניין של תקציב גדול אבל יש סדר עדיפויות של מדינה.
מרדכי יוגב: ילדים זה שמחה, ילדים זה ברכה וסדר עדיפות של מדינה שרואה – כפי שפרופ' טרכטנברג זיכה אותנו באופן אישי, הייתי סגן ראש מועצה, בניתי 44 כיתות גן חדשות רק במועצה אזורית אחת.
מרדכי יוגב: צריך להגדיל - - -
<קריאה: קיבלת כסף - -
יפעת שאשא ביטון: חברים.
מרדכי יוגב: לפי צורך.
יפעת שאשא ביטון: מה זה התיקון הזה?
<קריאה: שמענו על הכסף.
מרדכי יוגב: וכך גם לגבי המעון והמדיניות הזאת בגיל הרך, אני חושב שהיא מעצבת, הזכרתם פה את הצדדים הטיפוליים, החינוכיים, את הקוגניטיבי ואת הרגשי ואני חושב שגם את החברתי, זה מאוד משמעותי, ואנחנו, הורים יודעים, מן המעט ניסיון שלי, ילד במשפחתון או ילד לבד בבית מול ילד בתוך החבורה הזו כבר אינטראקציה שמתקיימת, היא עוד צד שנותן עדיפות למעון, ומי שלא תרצה אז עדיין יכולה לשמור את הילד אצלה וזה בסדר.
מרדכי יוגב: זו באמת שעת זהב.
מרדכי יוגב: ומכיוון שאני מודע לכך ואני חושב שעל בסיס המחקר הזה, אסור לפספס פה שום דבר ואסור להתחיל שום דבר מחדש.