GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יפעת שאשא ביטון: מופעל על מסמני לייזר?
<אלכסנדרה ארונין: גם וגם.
<אלכסנדרה ארונין: אלו שלא עומדים בקריטריונים של הדירוגים המסוימים שכן מותרים לשימוש הציבור הרחב ולשימוש על ידי מקצועניים באירועים מסוימים.
<אלכסנדרה ארונין: "צו ייבוא חופשי" - - -
אורי מקלב: סליחה, לא הבנו, לא כל כך הבנו.
אורי מקלב: יש רישוי ייבוא.
אורי מקלב: יש כאלה שיש להם אישור להביא סמן מספר 1 ויש - - -
יפעת שאשא ביטון: ויש כאלה לשימוש לקהל הרחב.
<אלכסנדרה ארונין: כן.
אורי מקלב: מה ההבדל בייבוא?
אורי מקלב: אחר כך יש את השיווק, האם מגבילים אותו בשיווק?
אורי מקלב: אותו אחד שמייבא, זה שיש רישיון ייבוא, הוא צריך להביא סמן - - -
יפעת שאשא ביטון: היא אומרת שיש סוג אחד שהוא שבעצם המקצועי ויש סוג אחד שהוא לקהל הרחב.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, אתה יכול לשווק לכולם.
אורי מקלב: ואת המקצועי הוא יכול לשווק רק כמקצועי או שכל איש מקצוע, במרכאות איש מקצוע שלא צריך להזדהות, יכול לקנות מסמנים כאלה - - -
<אלכסנדרה ארונין: השימוש המקצועי, כמו הלייזרים ברמות קצת יותר גבוהות שלא משתמשים למשחקים אלא משתמשים בהם בכל מיני אירועים המוניים למיניהם כמו מסיבות וכו'.
<אלכסנדרה ארונין: שוב, אני רוצה להדגיש, הנושא מופיע ב"צו ייבוא חופשי", זו המטריה שלמעשה מגדירה לרשויות המכס דרישות של הייבוא.
<אלכסנדרה ארונין: מי שמייבא חייב לעמוד בדרישות שרשומות ב"צו ייבוא חופשי", הדרישה הזאת רשומה שם.
<אלכסנדרה ארונין: אפשר להגיד שבשלב הייבוא כביכול לא צריכה להיות הבעיה.
<אלכסנדרה ארונין: נתקדם לשלב של השיווק.
<אלכסנדרה ארונין: אני מניחה, שוב, חבל שהאנשים לא נמצאים כאן, אותם אנשים שמבצעים את הרישום של הרישיונות, להם יש את כל המידע על מה מסתובב בשוק.
<אלכסנדרה ארונין: אלו אותן רשויות שצריכות לעשות אכיפה בשלב השיווק.
<אלכסנדרה ארונין: אין לי נתונים על זה, אין לי נתונים.
<אלכסנדרה ארונין: כמו שאמרתי ישנה וועדה לצעצועים מסוכנים שלמעשה הם אוסרים שימוש לגמרי במוצרים מסוימים - - -
יפעת שאשא ביטון: השאלה שנשאלת כאן, את בעצם מדברת על שני סוגים, אחד שהוא באמת מקצועי ואחד שהוא לקהל הרחב.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו בעצם נחשפים לעדויות שגם מה נמצא בשימוש לקהל הרחב הוא בעצם מהווה גורם סיכון מאוד משמעותי.
יפעת שאשא ביטון: עובדה, יש מספר ילדים ומבוגרים שהראיה שלהם נפגעה וחלקם עד כדי עיוורון כתוצאה מהשימוש בפנס קטן.
יפעת שאשא ביטון: אני מניחה שכולנו מכירים איך זה נראה, מאוד קטן ולא מזיק ומשעשע.
יפעת שאשא ביטון: השאלה איך אנחנו בעצם יכולים לאסור בכלל את השימוש בפנסים כאלה בשירות הציבור הרחב, בטח ובטח בחנויות צעצועים או בקרב ילדים.
<אלכסנדרה ארונין: צריך להגדיר במדויק מה העיסוק ומהי העוצמה שרוצים לאסור ולמצוא מסגרת חקיקתית שאוסרת את זה לחלוטין.
<אלכסנדרה ארונין: אותה וועדה לצעצועים מסוכנים יכולה להיות המקום, כי למעשה הם אוסרים על פי תכונות מסוימות לגמרי שימוש במוצר.
אורי מקלב: השאלה האם ומה שאנחנו רואים שהילדים מחזיקים, הם מחזיקים את המסמנים המסוכנים או שהם מחזיקים את - - -
יפעת שאשא ביטון: זהו, אני רציתי לפנות למשרד הבריאות.
אורי מקלב: זו שאלה אחת.
אורי מקלב: השאלה האם חוץ יש מייבוא מסודר, האם יש הברחות, אם זה מגיע דרך השטחים ולא משנה מאיזה מקום.
אורי מקלב: האם יש כניסות של כמויות?
יפעת שאשא ביטון: יש כניסות.
יפעת שאשא ביטון: אתה מזמין ב-ebay ויש לך לייזר מאיזה סוג שאתה רוצה.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, אני לא יודעת אם אנחנו יכלים למנוע את הכניסה בצורה הרמטית.
יפעת שאשא ביטון: אולי אנחנו יכולים על חלק ממנה לפקח.
יפעת שאשא ביטון: אולי אנחנו צריכים לראות איך אנחנו אוסרים את השימוש.
אורי מקלב: אני באמת לא יודע.
אורי מקלב: אני לא עד כדי כך מתמצא.
אורי מקלב: נראה לי שהנכדים שלי עדיין לא עושים את זה.
אורי מקלב: אמרו לי עוזריי שילדיהם מזמינים לבד ב-ebay, דהיינו תיק או כל קלמר שהם רואים ב-ebay הם מזמינים לבד.
אורי מקלב: אם כך, באמת הכול פרוץ.
אורי מקלב: יש לי שאלה נוספת, אני לא יודע אם את יכולה לענות עליה.
אורי מקלב: האם ישנה איזו הלימה בין הצורך, או עד כמה הצורך במסמנים מקצועיים.
אורי מקלב: אנחנו רואים מסמנים מקצועיים, הבנתי שהם ל-100 קילומטר, משהו עם עוצמות מאוד חזקות, כמה צריך כאלה בארץ?
אורי מקלב: בהערכה כמה צריך בארץ לבין כמה מייבאים לארץ כאלה?
אורי מקלב: יש איזה גורם מקצועי שצריך לעשות הערכה כמה כאלה צריכים.
אורי מקלב: כאשר מייבאים פי 10 או פי 50 זה מראה לבד, זועק שמשהו כאן לא תקין.
<אלכסנדרה ארונין: אני אתייחס לנקודה של ייבוא אישי.
<אלכסנדרה ארונין: אנחנו קוראים ייבוא אישי למשהו שבאמת מיובא דרך הזמנות באינטרנט שכל אחד ואחד יכול לעשות.
<אלכסנדרה ארונין: כעיקרון, "צו ייבוא חופשי", אותו צו מגדיר שהייבוא האישי הוא פטור מדרישות הרגולציה בייבוא.
<אלכסנדרה ארונין: למעשה כל מי שמזמין לצורך האישי שלו הוא פטור מלעבור דרך מכון התקנים, כביכול אם יש דרישה להתאמה לתקן, כי הוא יודע מה הוא עושה.
<אלכסנדרה ארונין: הוא מזמין רק לעצמו והוא פטור מעמידה מדרישות הרגולציה.
<אלכסנדרה ארונין: ישנם מקרים מאוד מסוימים, וכאלה יש מעט, כאשר יש דרישות לרגולציה גם בייבוא אישי, לדוגמה מנגל, ברביקיו.
<אלכסנדרה ארונין: החיבור של הגז שם, החיבור האמריקאי שונה מהחיבור בארץ לדוגמה, חייבים באמת התאמה של האביזרים כדי שזה לא יגרום לדליפה ופיצוץ.
<אלכסנדרה ארונין: אפשר להלביש דרישה גם בייבוא אישי לרגולציה ב"צו ייובא חופשי", אבל, אני חייבת להגיד, זה די חריג הדבר זה.
<אלכסנדרה ארונין: כך הדברים למשל בייבוא אישי - - -
אורי מקלב: אפשר למשל לדרוש פתקית של אזהרה.
יפעת שאשא ביטון: ממי, מזמינים את זה מכל מדינה בעולם, מכל ספק.
יפעת שאשא ביטון: זה פרוץ לגמרי.
אורי מקלב: את אומרת שאת אותו מנגל כן הם צריכים - - -
<אלכסנדרה ארונין: כי אם לא הם לא יכולים לחבר אותו גם כן.
יפעת שאשא ביטון: תלוי מה.
אורי מקלב: כנראה שיש אפשרות לעשות.
יפעת שאשא ביטון: תיקח בחשבון שהלייזר הוא בפעלה פשוטה.
יפעת שאשא ביטון: מנגל, מפעילים את זה בהתאם לאותה מדינה.
יפעת שאשא ביטון: זה כמו החשמל, זה בהתאם לאותו חשמל באותה מדינה.
אורי מקלב: כן, אבל יש עשרות ספקים של אותו מנגל ואת כולם אסרנו ואת כולם חייבו.
אורי מקלב: דהיינו - - -
יפעת שאשא ביטון: לא, אתה לא מחייב.
יפעת שאשא ביטון: בלי בזה הם לא יכולים להשתמש כאן בארץ.
<אלכסנדרה ארונין: הם לא יכולים להיכנס לארץ.
<אלכסנדרה ארונין: הם לא יכולים להשתחרר מהמכס.
אורי מקלב: לא משחררים אותם במכס.
<אלכסנדרה ארונין: זה גם שונה, גדלים שונים שרואים אותם בייבוא.
<אלכסנדרה ארונין: מה שאני אומרת, יש ממונה על הייבוא שהוא למעשה ממונה על כל דרישות הרגולציה בייבוא, הוא יושב במשרד שלנו.
<אלכסנדרה ארונין: אפשר להטיל עליו לבדוק את העניין הזה, כיצד אפשר לסגור הרמטית ייבוא של אותם מוצרים שיש לאסור אותם גם בייבוא אישי.
אורי מקלב: גברתי היושבת הראש, אני הייתי בסיור בדואר המיון בירושלים, כמובן היום חלק מהתפעול של ההפעלה המרכזית שלהם זה נושא של כל הייבוא האינטרנטי.
אורי מקלב: המכס לא עושה הנחות, המכס לא משחרר, הוא בודק כל מיני דברים.
אורי מקלב: יש לו עין ולא שהוא לא נמצא בכלל בייבוא האישי.
אורי מקלב: בשביל לגבות כסף הוא יודע, יש לו את הדרכים שלו.
אורי מקלב: אם יש דברים שהם אסורים, אנחנו רוצים ללכת על זה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נפנה לממונה על הייבוא כדי שנראה איך אנחנו יכולים לטפל בזה.
אורי מקלב: מה שמתברר גם כמסוכן, אני אומר גם להרחיב את זה כפעילות ברשתות החברתיות, יכול להיות שצריך להתחיל פעילות, זה הזמן.
יפעת שאשא ביטון: ברשותך אני רוצה לפנות לדוקטור ישי פאליק.
יפעת שאשא ביטון: שאלה ראשונית, יש הבדלים בין הרמות השונות של הקרינה.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שיש הבדלים ברמה המהותית, אבל יש צעצועי לייזר שרמת הקרינה שלהם לא מזיקה לעיניים?
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, אנחנו יכולים להבחין בין הרמות השונות ולהגיד זה מזיק וזה לא מזיק?
<ישי פאליק: קודם כל כן.
<ישי פאליק: אני רוצה להתייחס לכמה היבטים.
<ישי פאליק: בארה"ב ובאירופה ובאוסטרליה וגם בישראל לייזרים מסוג 1 ו-2, יש 4 דרגות שאנחנו מסווגים, לייזרים מדרגות 1 ו-2 הם מותרים לשימוש.
<ישי פאליק: כלומר, אפשר לקנות אותם בקרב הציבור הרחב - - -
יפעת שאשא ביטון: שימוש ממושך או קרבה ממושכת לעניין לא גורמים נזק?
<ישי פאליק: שאלה מצוינת.
<ישי פאליק: גם את תביטי לאור השמש במשך זמן ממושך, הרי יוצר נזק.
<ישי פאליק: צריך להבין שהעין היא סוג של זכוכית מגדלת.
<ישי פאליק: האור כשהוא מגיע לאדמה הוא לא שורף את חתיכת העץ, אבל אם תיקחי זכוכית מגדלת מספיק חזרה ותאירי בה, אז את יכולה לקבל אפקט הגדלתי.
<ישי פאליק: בדברים שקשורים ללייזר זה יכול להיות עד פי 200 אלף מהעוצמה של הלייזר שמחזיקים אותו ביד.
<ישי פאליק: לכן יש לנו את מכון התקנים ואת סורק שאיתם מתייעצים ברשויות.
<ישי פאליק: הם אמרו שלייזרים מדרגה 1 ו-2, כמו שנאמר בעולם, הם לא מזיקים.
<ישי פאליק: האם ניקח פנס כזה ונכוון אותו לעין של מישהו מקרוב מספיק זמן הוא יזיק – אני לא הסמכות אם כן או לא, אבל תחושת הבטן אומרת שיש.
<ישי פאליק: אני אומר שבמספיק זמן ובמספיק מאמץ אפשר להזיק גם בהם כי הכול תלוי בקרבה ובעוצמת הקרן.
<ישי פאליק: זה גם תלוי אם מישהו מסתכל למשל במשקפת ומביט בזה.
<ישי פאליק: נהוג לומר בעולם ש-1- ו-2 מותרים לציבור הרחב ושם נמצאים צעצועי הלייזר.
אורי מקלב: את זה אפשר לקנות בחנות צעצועים באופן חופשי?
<ישי פאליק: את זה אפשר לקנות בחנות צעצועים.
אורי מקלב: בחניות למכשירי כתיבה.
אורי מקלב: זאת אומרת, למעשה הוא לא עושה מעשה רע כשהוא קונה את זה.
<ישי פאליק: נכון- - -
אורי מקלב: ואין שום אזהרה על הדבר הזה?
<ישי פאליק: עליהם צריך להיות תו תקן של מכון התקנים הישראלי.
<ישי פאליק: כלומר, זה צריך להיות משהו בעברית, צריך להיות משהו מאושר.
<ישי פאליק: הרבה מהדברים האלה, כשדיברתי עם המשרדים שעוסקים בזה, מגיעים ארצה דרך הברחות ואז הם לא עוברים שום דבר.
<ישי פאליק: מכשיר לייזר, שהיצרן הסיני לדוגמה מאשר אותו כדרגה 1 או 2, לא בהכרח הוא בדרגה 1 או 2.
<ישי פאליק: דברים שמיובאים ארצה בצורה מסודרת עוברים דרך מכון התקנים הישראלי, הוא בודק אותם.
<ישי פאליק: אני אגדיל ואציין, בסין יש מכשירים שנמצאים בדרגה 2 כצעצוע, אבל בהפעלת כפתור פשוטה יש דרך להעביר אותם לדרגה 3 המסוכנת.
<ישי פאליק: גם בדרגה 3 ישנן דרגות שונות.
<ישי פאליק: באוסטרליה דרגהA 3 לא ניתנת לשימוש על ידי ציבור הרחב.
<ישי פאליק: בארה"בA 3 ניתנת לשימוש על ידי הציבור הרחב.
<ישי פאליק: בישראל, אתה שאתה את השאלה הזאת ואני שוב מפנה אותה למשרד הכלכלה, יש פה דילמה.
<ישי פאליק: בעצם אם אתה קבלן אתה יכול לקבל אישור לייבא את זה.
<ישי פאליק: אם אתה נמצא במסגרת מסוימת שאנשים זו עבודתם המקצועית או חנויות שמוכרות ציוד, לא כמו "אייס" שמוכרת לציבור הרחב אלא משהו יותר מקצועי, אתה יכול להשיג ייבוא.
<ישי פאליק: אבל האם מי שקונה ממך צריך להציג איזה אישור כדי לקבל את זה, האם זה רישיון כמו רישיון נשק – לא שברור לי, אני הבנתי שלא.
<ישי פאליק: אני אגדיל ואתייחס למשהו, להיבט אחר, אספקט אחר של לייזרים.
<ישי פאליק: לייזרים יכולים לשרוף, כלומר ליצור אפקט תרמי, לעלות טמפרטורה של התאים ברשתית או בעדשה או בקרנית ולגרום שם לנזק תרמי.
<ישי פאליק: לייזרים יכולים לפוצץ, לייזרים יכולים לחתוך ולפרק קשרים בין הרקמות, הם יכולים לעשות דברים רבים.
<ישי פאליק: נניח שאנחנו לא משתמשים בלייזרים מהסוג הזה, הרי ישנם עוד אפקטים של לייזרים או של אור בעוצמה גבוהה שיכולים לסכן את האנשים.
<ישי פאליק: אחד האפקטים הוא אפקט סנוור, זה לא מה שאנשים אומרים סנוור שלרגע אחד הסתכלתי על החלון והסתנוורתי.
<ישי פאליק: זה צריך להיות סנוור משמעותי שנמשך מספיק זמן כדי לגרום לאדם לתאונת דרכים כשהוא נוהג על 443 – זו אופציה אחת.
<ישי פאליק: אופציה שנייה, בין כ-18% ל- 35% מהאוכלוסייה נושאת גן דומיננטי שגורם לה בחשיפה לאור חזק בעוצמה מסוימת לעיטושים.
<ישי פאליק: כשבנאדם מתעטש, אם זה טייס במסוק או טייס קרב, אנחנו יודעים שבארה"ב דווח, בפעם האחרונה שאני קראתי, על 2,800 מקרים שניסנו לסנוור טייסי קרב וטייסים אזרחיים הדברים האלה יכולים לשמש באמת כנשק גם אם הם לא עושים נזק תרמי, הם יעשו פוסט מורטם( Post –mortem) לטייס, יבדקו את הרשתית ויגידו שהרשתית הייתה בסדר.
<ישי פאליק: לכן אני רוצה להבדיל את הלייזר מדברים אחרים.
<ישי פאליק: גם מספריים יכולים לשמש כנשק, ראינו את זה לא מזמן.
<ישי פאליק: האם אנחנו אוסרים על שימוש במספריים, לא.
<ישי פאליק: אבל בנאדם שמחזיק את המספריים הוא צריך לעשות איתם מעשה, הוא לא נמצא רחוק - - -
אורי מקלב: גם סכין משמש לדברים טובים - - -
<ישי פאליק: בוודאי - - -
אורי מקלב: אבל אסרנו להביא.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שגם מספריים.
אורי מקלב: סכינים אומנם חותכים עגבנייה, לכך היא נוצרה ולא בשביל לדקור אנשים או ילדים ובני נוער.
אורי מקלב: ידענו להתמודד עם זה.
יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו עדיין לא מרשים לילדים להגיע עם סכינים לבתי ספר ולהסתובב איתן ברחובות.
אורי מקלב: זה שאנחנו לא מאפשרים לילדים להגיע עם זה לבית הספר הם מבינים שיש כאן משהו מסוכן גם לבית.
אורי מקלב: צריך להפעיל לזה איזו פעילות שרשרת.
אורי מקלב: לא תמיד אני יכול לחנך אותם להבנה, אבל כשהוא שואל 'למה לא להביא לבית הספר', אז מסבירים לו כי זה מסוכן והוא כבר יודע, והלאה ההורים יודעים.
אורי מקלב: אלו תגובות שרשרת שהן חשובות.
אורי מקלב: אנחנו בעצם מביאים את זה כדבר מסוכן בעניין הזה ולא הכול בתקן וכו' וכו'.
אורי מקלב: השאלה מה אנחנו עושים בעניין הזה, או שהשאלה המרכזית, על כמה מקרים אתם אומרים שמשרד הבריאות יודע, מה אתם יודעים על ההיקפים של הדבר הזה?
אורי מקלב: לא תרמית, אני מדבר אתך קודם כל על נזק שהיה ממשחקי ילדים או סנוור של האחד את השני ומדברים כאלה.
אורי מקלב: לא של טייס, נהג שאני יודע כי עכשיו אני רואה את התחקיר של "יתד נאמן" שהוא באמת תחקיר גדול מאוד.
אורי מקלב: הוא מדבר על מסוק, על טייסים ועצרו אנשים - - -
יפעת שאשא ביטון: ונהגים
אורי מקלב: טייסים לפני נחיתה בנתב"ג שסנוורו אותם.
<ישי פאליק: בספרות המדעית אין יותר מדי מקרים, אני מכיר שלושה מקרים מדווחים, אבל כשאנחנו מסתכלים על אפיזודות, יש כל מיני אפיזודות כמו שמדווח כאן בעיתון, אלו מקרים שהיו, השאלה לאיזה נזק בדיוק הם גורמים.
<ישי פאליק: גם אם הם לא מדווחים בספרות זה לא אומר שהדברים האלה בהכרח לא קורים ברמה כזאת או אחרת.
<ישי פאליק: הם נזק קטן כל כך בעייננו, יותר מנזק גם של עיוורון מלא, יכול להיות.
<ישי פאליק: כל מיני דברים שיכולים להיפגע, יש כל מיני רמות של פגיעה.
<ישי פאליק: השאלה היא, הייתי אומר, פוטנציאל הנזק ולא בהכרח הנזק שנגרם או נעשה.
<ישי פאליק: יש כמה אפקטים שמאפשרים לעין האנושית להתמודד.
<ישי פאליק: אחת האפקטים, אתה צריך להשאיר את הקרן על העין מספיק זמן ותלוי באיזה לייזר מדובר.
<ישי פאליק: יש לייזרים שהם לייזרים שהם בטווח הנראה, יש לייזרים שהם בטווח הלא נראה.
<ישי פאליק: לייזר שהוא בטווח הנראה גם יכול לעשות נזקים.
<ישי פאליק: מישהו יכול לסנוור אותך מרחוק למשך זמן, הלייזר הזה יכול לעבור לפעמים גם דרך הלובן של העין.
<ישי פאליק: יש אנשים שממצמצים אחת למעט זמן, יש אנשים שממצמצים אחת להרבה זמן ולא בהכרח אפקט המצמוץ יכול לעזור לאדם.
אורי מקלב: אמרת משהו שלא הייתי מודע לו.
אורי מקלב: שלא תמיד אנחנו מודעים שיכולים - - -
יפעת שאשא ביטון: שאתה מסונוור.
אורי מקלב: זאת אומרת, הלייזר הוא כל כך חזק שאתה בכלל לא רואה אותו.
<ישי פאליק: לא שהוא כל כך חזק, הוא באורך גל לא נראה.
<ישי פאליק: אורך הגל הוא מהנמוך לגבוה ואנחנו רואים תחום צר של הספקטרום הנראה.
<ישי פאליק: אנחנו רואים את הקשת בענן, אבל מסביב לה, משני עבריה, יש עוד אורכי גל שהם בטווח שהם האולטרה סגול או האולטרה אדום שאותם אנחנו לא רואים ולא מודעים כשמפעילים לייזר כזה לעברנו.
<ישי פאליק: זה פחות רלוונטי בדברים האלה כי מטרתם בדרך כלל לשמש כמשהו שרואים אותו.
<ישי פאליק: ישנים גם פנסי לייזר, מה שמביאים לארץ לתחום של הבנייה שהם ברמה של A3 שיש להם אלמנט בתוך הפנס עצמו שמפזר את הקרן כך שהיא תהייה פחות מזיקה.
<ישי פאליק: יש דברים שנעשים - - -
אורי מקלב: מה זה לבנייה?
<ישי פאליק: אתה רוצה לפלס משהו, אתה צריך מכשיר לייזר שיאמר לך שהדבר ישר לחלוטין.
<ישי פאליק: אתה יכול להשתמש במכשיר שנקרא 'מד טווח לייזר', כמו שמשתמשים בצבא.
אורי מקלב: היום גם עירייה שבאה למדוד חדר לארנונה הם מסתובבים עם מכשיר לייזר בבית.
אורי מקלב: מכשיר הלייזר אומר לו, נגמרו המטרים.
<ישי פאליק: זה לרוב A3 והוא גם מותר לציבור הרחב, כפי שאמרתי, בארה"ב ובישראל הוא מותר לציבור שהוא אנשי המקצוע.
<ישי פאליק: שוב, אנחנו לא יודעים מי נותן מה.
<ישי פאליק: הלייזר שמדברים פה - - -
יפעת שאשא ביטון: כלומר, אנחנו רק מגדירים לאנשי מקצוע ובעצם כל אחד יכול לטעון שהוא איש מקצוע ולרכוש אותו.
<ישי פאליק: או לקנות אותו ולתת לילד.
<ישי פאליק: אין על זה סימון.
יפעת שאשא ביטון: אין עליו סימון?
<ישי פאליק: אין עליו מספר.
<ישי פאליק: נניח על רובה בצבא יש מספר, אתה יכול לעשות סקירה לאחור ולומר שמהנשק הזה יצא הכדור הזה, לעשות סקירה בליסטית.
אורי מקלב: האם זה כמויות שמייבאים - - -
<ישי פאליק: לא, זה כבר לא - - -
אורי מקלב: כמויות, מה הדרישה הסבירה, על זה משרד הכלכלה צריך לפעול ולראות אם יש כאן שימוש לא סביר, פערים גדולים בין הצורך לשימוש מקצועי לבין הייבוא שיכול להיות שיש פער גדול מאוד.
<ישי פאליק: נחזור לאספקטים הבריאותיים - - -
יפעת שאשא ביטון: במשפט סיכום בבקשה.
<ישי פאליק: אספקטים בריאותיים ברמות הנמוכות הם מאוד נדירים.
<ישי פאליק: ברמה 1 ו-2 אני לא מכיר סיפור שכזה.
<ישי פאליק: יכול שאפשר לסנוור מקרוב, ברמות הגבוהות יותר בוודאי שכן, ברמות המאוד גבוהות, ברמה 4, אתה יכול לסנוור חלקיק שנייה ולגרום לנזק מהותי.
<ישי פאליק: לכן פה הגופים האחראיים: משרד הכלכלה, משרדים שאמונים על ייבוא ומשרדים שאמונים - - -
אורי מקלב: יש רישיון גם ל-4?
<ישי פאליק: יש רישיון ל-4, אבל אלו דברים שהם יותר מדעיים - - -
<אלכסנדרה ארונין: מכונות לייזר ברפואה.
<אלכסנדרה ארונין: זה לא התקנים שאתה מכיר.
<ישי פאליק: יש פנסים קטנים שיכולים להיות ברמה של 4B, זה גם בעוצמות.
<ישי פאליק: דברים שיכולים להשליך קרן לייזר לעוצמה של מאות קילומטרים כשנותנים להם עוצמה גבוהה, גם הם בדרגת סיכון שאולי נמצאת יותר נמוכה, יכול להיות שהיא עושה - - -
אורי מקלב: דבר כזה מסתובב בין ילדים, בין אנשים?
<ישי פאליק: אינני יודע.
<ישי פאליק: אין לי נתונים.
<ישי פאליק: כדאי לשאול גם את מי שיושב מימיני ויותר את מי שנמצא משמאלי שבקיא בעוצמות שצריך.
יפעת שאשא ביטון: דוקטור יניב בבקשה.
<יניב ברקנא: אני סתם רופא עיניים, אני לא אחראי על שום תקינה ועל שום רגולציה.
<יניב ברקנא: לא פתרונות, לפני כן צריך להגדיר את הבעיה.
<יניב ברקנא: אני חושב שעיקר הדיון קשור לזה, קודם כל המכשירים היותר יקרים והיותר מקצועיים.
<יניב ברקנא: מה שמסתובב ברחובות, זה מה שמסתובב בחנויות.
<יניב ברקנא: דרך אגב, זה לא צעצועים, זה צייני לייזר.
<יניב ברקנא: גם את לפעמים משתמשת בצייני לייזר בדיונים, או אנחנו בתור מרצים - - -
יפעת שאשא ביטון: אני אף פעם לא פוגעת ואני מעדיפה מראש לא להשתמש.
<יניב ברקנא: זה יכול להגיע לילדים, אבל זה לא צעצוע, זה ציין לייזר שיש לו שימוש נחמד, אמתי.
<יניב ברקנא: הדברים האלה שהקרינה גורמת לפגיעות מהסוג שדובר ושכנראה יזם את הדיון הזה.
<יניב ברקנא: רק בכוונה, זאת אומרת שהתקינה היא כזאת שמהלייזרים האלה לא ניתן להיפגע, מרכז הרשתית לא יישרף בצורה בלתי הפיכה מחשיפה מקרית.
<יניב ברקנא: מספר המקרים בשנה, אני לא יודע להגיד לך אם זה 5 או 15, אבל זה מספר בודד.
<יניב ברקנא: מתוקף היותי רופא עיניים, לא עשיתי סטטיסטיקה אלא ממה שאני שומע מהקולגות, בודדים בשנה בישראל בצורה הזאת שאתה הזכרת.
<יניב ברקנא: הפגיעה הזאת תיקרה גם מהלייזרים האלה בחשיפה ארוכה ומכוונת.
<יניב ברקנא: זאת אומרת, או ילדים שלא מבינים מה הם עושים וכמו שהם עושים הרבה שטויות אחרות, יעשו תחרות מי מסתכל יותר זמן לתוך הציין, או שילדים - - -
יפעת שאשא ביטון: זה בדרך כלל קורה במשחקי קונדס כאלה.
<יניב ברקנא: או קונדס אלים של: 'בוא נפתח לך את העניים ונאיר לך 20 שניות', הם לא מבינים מה הם עושים, אבל אין לזה תקנה.
<יניב ברקנא: זאת אומרת, 10-20 שניות של ציין לייזר הכי פשוט והכי בטיחותי כביכול, זה עיוורון לכל החיים, בלתי הפיך, נקודה, שום השתלה ושום כלום, הלכה הרשתית, הלך מרכז הרשתית.
יפעת שאשא ביטון: כל סוג לייזר אתה אומר?
<יניב ברקנא: כל סוג בשימוש הזה.
<יניב ברקנא: אני לא מחליט.
<יניב ברקנא: שוב, אתם תחליטו מה צריך לאסור.
<יניב ברקנא: זה מקרים בודדים בשנה.
<יניב ברקנא: מלעשות ככה זה לא יגרום לא לעיוורון, הלייזרים האלה, המורשים.
יפעת שאשא ביטון: אבל הרבה פעמים זה גם גורם לדברים, כמו שדיברנו פה, לתופעות לוואי במקומות אחרים, פגיעה בנהגים, גרימה לתאונות.
יפעת שאשא ביטון: יש הרבה אסונות אחרים.
<יניב ברקנא: אני לא יודע למה, לא יודע איך, אבל גם על זה לא שמענו המון.
<יניב ברקנא: כנראה מבחינה של אפשרות לעשות נזק זה דבר הרבה יותר נפוץ.
<יניב ברקנא: שוב, אני אומר, הטרגדיה של חשיפה של 10 שניות של ציין לייזר כזה היא עצומה, זה עיוורון תודה לאל, זה בעין אחת, ולא תמיד, לכל החיים, בלתי הפיך וזה קטסטרופה נוראית ממעשה קונדס.
<יניב ברקנא: השימוש בסנוור יש לו לפחות פוטנציאל להיות הרבה יותר רווח.
<יניב ברקנא: תסתכלו על משחקים של מכבי תל אביב ביום חמישי, אתם תראו כשמישהו בא לקלוע עונשין מסנוורים אותו - - -
יפעת שאשא ביטון: על זה בדיוק אני מדברת , השימושים האחרים - - -
<יניב ברקנא: זה המקום להבהיר שזה לא משחק.
אורי מקלב: יש אכיפה במקומות האלה, הוא יודע שהוא עושה מעשה אסור?
יפעת שאשא ביטון: כן, לך תמצא אותו בתוך כל האלפים.
<יניב ברקנא: היקף הבעיה זה מספר מקרים בודדים בשנה עם המכשירים המאושרים.
<יניב ברקנא: לייזרים יותר חזקים, גם החיזבאללה יכול להשתמש בהם.
אורי מקלב: אני אומר שיש לא מאושרים - - -
<יניב ברקנא: נכון, אלה מגיעים דרך האינטרנט - - -
אורי מקלב: אני גם שומע שהתיירות מאוקראינה מרוסיה שהיא רחבה, שם זה מכשיר שנותנים, כמעט מכשיר לאומי עם הסמל ואנשים רואים - - -
יפעת שאשא ביטון: זה צעצוע נחמד.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, על פניו הוא נראה לא מזיק, משעשע, עושה אור.
יפעת שאשא ביטון: יש לו את כל הפוטנציאל להיות צעצוע נחמד, רק שאנשים לא מודעים בעצם לסכנות שיש בדבר הזה.
יפעת שאשא ביטון: זוהר כהן, בבקשה מכון התקנים.
<זוהר כהן: אני יכול לספר לכם פחות או יותר על כמויות.
<זוהר כהן: עיקר הבעיה היא הדברים האלה, מה שיש פה זה שבריחים אותם בכמויות והם מאוד זולים.
<זוהר כהן: זאת אומרת, ילד הולך לקנות ארטיק, בעודף הוא קונה כזה דבר.
<זוהר כהן: הדברים האלה עוברים את התקן.
<זוהר כהן: אנחנו אישרנו עד קלאס 2, דרגה 2 שהיא דרגה שהיא לא מסכנת, בגלל אפקט מצמוץ העין שהוא רבע שנייה.
<זוהר כהן: חוץ ממה שהרופאים ציינו שאם מישהו באמת פותח את העין ומסתכל בכוונה, אז כן יש נזק.
<זוהר כהן: יש גם את הלייזרים שהם לא פה בתמונה, הם נראים קצת יותר עבים והם עולים קצת יותר, כמה עשרות שקלים, לא שקלים בודדים.
<זוהר כהן: אלה, ממעבר די רגעי בעין יכולים ליצור את הנזק ויש על זה ספרות בעולם.
<זוהר כהן: אני לא יודע שהם - - -
יפעת שאשא ביטון: שהם מדרגה 3-4?
<זוהר כהן: בדרך כלל 3B, קלאס 4 בדרך כלל זה משהו קצת יותר נדיר, צריך יותר משתי סוללות בשביל להפעיל דבר כזה.
<זוהר כהן: בדרך כלל זה 3A, הם מגיעים עד משהו כמו 50 מילי-וואט, שהתקן 1 מילי-וואט הוא קלאס 2.
<זוהר כהן: בתקינה של הצעצועים, אם אתה קונה רובה, חרב או כל מיני דברים כאלה שכבר היום התחילו לשלב די המון, מותר קלאס 1 שהוא משהו כמו 400 מיקרו-וואט וזה מה שמותר.
<זוהר כהן: כמעט כל מה שמגיע אלי, בכל אופן, נכשל.
<זוהר כהן: זאת אומרת, משהו כמו 10% עוברים, זה מגיע למספר בודד בשנה.
<זוהר כהן: ברור שאם אתה יוצא ביום העצמאות אתה רואה אלפים כאלה.
<זוהר כהן: אני קניתי לתומי, סתם חרב לבן שלי, כשהדלקתי אותה פתאום יצא מאיזה כיוון לייזר.
<זוהר כהן: הבאתי אותה למעבדה ובדקתי, זה היה קלאס A3 שזה בין 1 מילי-וואט ל-5.
<זוהר כהן: הם מאוד סקרנים, הם מסתכלים על זה בעין, הם ממש מכוונים ואיפה זה' פתאום זה נעלם להם, אז הם מסתכלים איפה זה, לוחצים והוא מקבל את זה וזה מאוד מסוכן.
יפעת שאשא ביטון: הצעצועים האלה, איך הם נכנסים לארץ?
<יניב ברקנא: אני דיברתי עם הרבה יבואנים, הם מאוד מתלוננים על הקטע של 'למה אני צריך להביא, כל השוק מלא'.
<יניב ברקנא: הוא אומר לי: 'למה אני מביא, אני רוצה לשמור על החוק, אבל כל השוק מלא'/ וזה לא כשיש אחדים.
יפעת שאשא ביטון: מלא, איך?
יפעת שאשא ביטון: אלה שמביאים בעצם לימי העצמאות, זו תעשייה, זה לא בודדים.
<יניב ברקנא: שאלתי אותו איך מבריחים את זה.
<יניב ברקנא: הוא אומר: 'הנה, אתה רואה את הדבר הזה'.
<יניב ברקנא: הוא כותב 'מחזיק מפתחות'.
<יניב ברקנא: במכס זה עובר ונגמר הסיפור, אף אחד לא פותח, לא בודק ולא שום דבר.
<יניב ברקנא: יש תקינה, כל מוצר כזה נחנו , למשל אם אני עכשיו מסתובב בשוק אני יכול לראות מה עבר אצלי, כי יש על זה מדבקה צהובה, מה עובר, מה שמותר זה דרגת סיכון 2.
<יניב ברקנא: על פי החוק, על פי התקן של "צו יבוא חופשי" יש חובה לסמן.
<יניב ברקנא: כתוב שם: 'אין להביט הישר לתוך הקרן'.
<יניב ברקנא: בעברית.
<יניב ברקנא: מה שמגיע הרבה יבואנים רוצים - - -
אורי מקלב: גם בקטנים האלה?
<יניב ברקנא: כן, גם בקטנים האלה.
<יניב ברקנא: כן, הקטנים האלה ממש מסוכנים.
<יניב ברקנא: הרבה פעמים היבואן מבקש מהסיני, הרוב מגיע מסין, הוא אומר: בישראל יש חוק עד 1 מילי-וואט, הוא שולח לו 7-8 מילי-וואט, פי 8 מהתקן והם נכשלים כולם.
<יניב ברקנא: יש עוד דבר, הרבה יבואנים כאלה, עד שזה מגיע אלינו הם מכרו חצי הכמות, כי יש איזה הסדר חדש מלפני שנה או שנתיים, כשאתה משחרר ליבואן ואסור לו למכור, אז פתאום זה נכשל והוא לא יודע מה לעשות - - -
אורי מקלב: יכול שחלק הוא לקח דוגמית.
אורי מקלב: אתה מביא קונטייר שלם - - -
<יניב ברקנא: נכון, הם מביאים כמויות.
אורי מקלב: יכול להיות שחלק לא מודע לזה, הם מייבאים, כי כשאין תקינה מייבאים כאלה וכאלה.
אורי מקלב: יכול להיות שהמחיר לא משנה, או שהוא מתאזן באיזה מקום.
אורי מקלב: אנחנו ביקשנו עטים ומצאנו חרבות.
אורי מקלב: אולי בכלל החרבות הן הרבה יותר מסוכנות?
יפעת שאשא ביטון: שאלה, יש איזה תצהיר שחתום עליו יבואן שהמשחק או הצעצוע לא כולל אלמנטים כאלה ואחרים?
<אלכסנדרה ארונין: כל הצעצועים שמיובאים באופן גלוי דרך רשות המכס והם מסווגים כצעצוע, הם עוברים את מכון התקנים.
<אלכסנדרה ארונין: רק יבואנים מאוד אמינים למוצרים שעברו בדיקת אב טיפוס מקבלים מסלול ירוק, השאר עוברים קונטייר-קונטייר, מכולה- מכולה.
<אלכסנדרה ארונין: אין פה - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל איזה?
יפעת שאשא ביטון: עובר אקדח תמים, חרב תמימה - - -
<אלכסנדרה ארונין: זה ההרכב שלו.
<אלכסנדרה ארונין: המכונית עם שלט תיבדק לפי תקינה של EMC, לא יודעת, אלקטרו מגנטית ואיפה שיש לייזר זה ילך למעבדה של הלייזרים.
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל איזו יכולת יש לך לדעת אם זה כולל לייזר או לא?
<אלכסנדרה ארונין: המעבדה מסתכלת ובודקת איזה פרמטרים יש לבדוק, אם זה מכניקה, לייזר, חשמל, אלקטרוניקה וכו'.
<זוהר כהן: הבעיה היא בהברחות.
<זוהר כהן: יש כמויות מאוד מאוד גדולות.
<זוהר כהן: כל אחד מאיתנו שהולך, הלכתי לחנות צילום, ליד הקופה יש לך עטים כאלה שבכמה שקלים זה עולה - - -
יפעת שאשא ביטון: איזו דרך יש לנו לאכוף שלא תהיינה הברחות?
<זוהר כהן: פיקוח, צריך לעשות סיורים.
<זוהר כהן: אני יודע שהם עושים.
יפעת שאשא ביטון: איזו דרך יש לנו לעשות את זה, מי מבריח בעצם?
יפעת שאשא ביטון: יסלחו לי כל האחרים, אני חוטאת כלפיהם, אבל יבריחו אלה שיש להם כניסה חופשית, נכון?
יפעת שאשא ביטון: מכל השאר אתם לוקחים דגימות.
<אלכסנדרה ארונין: המכס שלנו עובד על ההברחות ויש לו מערכת ניהול סיכונים מאוד מאוד רצינית, אחת מהטובות בעולם.
<אלכסנדרה ארונין: להגיד לכם את האמת, מה שנבדק זה הנשק, הסמים והדברים הכבדים.
<אלכסנדרה ארונין: הברחות בסעיפי מכס שהן פחות - - -
אורי מקלב: פחות מסוכנות לציבור או בסדר עדיפות.
אורי מקלב: יש סדר עדיפויות.
<אלכסנדרה ארונין: באמת מנסים.
<אלכסנדרה ארונין: יש מערכת ניהול סיכונים, למעשה היא נופלת על אותם יבואנים שפעם עשו עבירה או שפעם סיווגו בצורה לא נכונה בסווג שונה.
<אלכסנדרה ארונין: גם עמילי מכס מסומנים ולפעמים גם מאבדים את הרישיון שלהם בגלל הסיווג הלא נכון.