GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דורית בר חי: אם זה למשל "יורדים בטוח לאילת", שאני באופן אישי אחראית על התוכנית הזאת, אז זה במשך 4 שבועות, מ-18 ביולי ועד 20 באוגוסט.
<דורית בר חי: אנחנו צופים בשבועות האלה לפגוש את עיקר בני הנוער שיורדים לאילת, שזה 250,000 בני נוער שלא קשורים לעיר אילת.
<דורית בר חי: יש מאסות של עשרות אוטובוסים בלילה אחד שמגיעים לאילת ויש מישהו שצריך לקלוט אותם, ללוות אותם, לשמש להם מבוגר אחראי.
<דורית בר חי: זה מה שאנחנו עושים.
<דורית בר חי: אנחנו פעילים שם כמעט חודש שלם.
יפעת שאשא ביטון: שאלה אחרונה בעניין הזה, יש לכם תהליך של הערכה, מדידה, בקרה לגבי מקרי האלימות לפני שהתוכנית הופעלה אל מול מה שקורה עכשיו במציאות הנוכחית שבה אתם נמצאים בשטח?
יפעת שאשא ביטון: ואם את יודעת, מה היקף בני הנוער שמשתתפים בתוכניות האלה?
<דורית בר חי: לגבי מדידה והערכה אני יכולה להגיד, אין לי את התשובה הזאת לגבי כל התוכניות.
<דורית בר חי: אני יודעת שבתוכנית שאני עוסקת בה באילת באופן מובהק אנשי "אגד" למשל טענו שליווי באוטובוסים באילת הפחית לאפס את הוונדליזם והאלימות בנסיעה שמלווה על-ידי הסטודנטים.
<דורית בר חי: לא כל האוטובוסים מלווים, לכן יש לנו בקרה בין מקרה שיש ליווי למקרה שאין ליווי.
יוסף ג'בארין: דיברת על 63 רשויות מקומיות.
יוסף ג'בארין: האם יש גם רשויות מקומיות ערביות בתוך זה?
<דורית בר חי: יש גם רשויות מקומיות ערביות.
<דורית בר חי: אני יכולה לבדוק את זה ולענות תשובה מסודרת.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, אתה רוצה לדבר עכשיו או אחר-כך?
יוסף ג'בארין: רציתי לשמוע עוד.
יפעת שאשא ביטון: נשמע את האנשים בצורה מסודרת ואחר-כך תקבל את רשות הדיבור.
יפעת שאשא ביטון: תרשום לך שאלות, תוכל לשאול אותן במרוכז אחר-כך.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, דורית בר חי.
יפעת שאשא ביטון: נעבור לראש עיריית אילת, שאני מברכת על נוכחותו, כל הכבוד שעשית את הדרך.
מאיר יצחק הלוי: אני מכהן כראש עיריית אילת ב-12 השנים האחרונות.
מאיר יצחק הלוי: נמצאת אתי איריס כהן, מנהלת המתנ"סים.
מאיר יצחק הלוי: הרשות שלנו אמונה ומופקדת, בין היתר, גם על פעילות הנוער וגם על פעילות הנוער המאתגר, היחידה לקידום נוער.
מאיר יצחק הלוי: הכרנו את האתגר הגדול לתת מענה בשני מעגלים של התייחסות.
מאיר יצחק הלוי: המעגל האחד הוא הילדים שלנו שבמשך כל השנה מתייחסים אליהם, כל השנה שומרים עליהם והעירייה נותנת להם מגוון רחב של פעילויות בקשת של גירויים.
מאיר יצחק הלוי: המעגל הנוסף, שהוא ייחודי בעיקר לאילת, אני מניח שקריית גת או כל עיר אחרת לא מתמודדת עם מה שאנחנו מתמודדים, זה לארח במהלך חודשי הקיץ – לא רק, אבל בואו נתמקד בחודשי הקיץ – מאות אלפים מילדיכם שמגיעים אלינו ואנחנו חושבים שאנחנו צריכים לתת להם איזו מנה של התייחסות.
מאיר יצחק הלוי: אנחנו עושים את זה כבר כמדומני 10 שנים, עוד לפני שמשרד החינוך נכנס, כאשר כל הצוות הרלוונטי – מנחים, עובדים סוציאליים, פסיכולוגים – כל גורם הופך את היום ללילה ובעצם עוברים "לילות לבנים".
מאיר יצחק הלוי: כל הגורמים הללו מקימים במרכז, ב"סנטר" התיירותי, אוהל שאליו מתכנסים בני נוער.
מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, חשוב להזכיר, אני רוצה להזכיר את זה, וגם ארצה שבאמצעותך, גברתי היושבת-ראש, תעבירי את מה שאני מבקש, היו 4 או 5 שנים מדהימות כשחיל החינוך החליט להעמיד אוהל שבו איפשר שבני הנוער ייחשפו – הרי מדובר בנוער שחלקו לקראת גיוס – לחילות צה"ל.
מאיר יצחק הלוי: בנו אוהל עם להקות צבאיות שהיה תוסף מאוד-מאוד איכותי, מאוד-מאוד ערכי לפעילות.
מאיר יצחק הלוי: הנושא נפל משיקולים כלכליים, וחבל.
מאיר יצחק הלוי: זה "כסף קטן" אל מול המשימה והערך הגדול.
מאיר יצחק הלוי: לכן אני חושב שאם באמצעותך תצא איזו קריאה – אני כמובן אוציא קריאה בעצמי – אז יהיה יותר מאשר נכון לעשות את זה.
מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להגיד ואחרי זה, אם תאפשרי, איריס כהן תציג את מגוון הפעולות המדהים שנעשה בדרך כלל מהשבוע השלישי של חודש יולי ועד השבוע השלישי של חודש אוגוסט, כלומר חודש ימים שכל הצוותים שלנו מתכנסים.
מאיר יצחק הלוי: בשנים האחרונות, כפי שנאמר, יש את תמיכת משרד החינוך אבל אני רוצה להגיד – ולא באתי לכאן למסע של "שנור" וגם לא של נהי ובכי – שנכון להיום ההשקעות מבחינתנו הן לא 50%-50%.
מאיר יצחק הלוי: אם תרצו, במקרה הטוב זה 20%-80%, כאשר ה-80% זה אנחנו.
מאיר יצחק הלוי: אני לא יודע באיזה ווליום נמשיך בשנה הבאה.
מאיר יצחק הלוי: יש לי תחושה שאני הולך לצמצם את זה כי אני חושב שהמשימה הזו היא משימה לאומית.
מאיר יצחק הלוי: פניתי גם למרכז השלטון המקומי, לחברי, למנכ"ל ולשאר הגורמים, לוועדת החינוך של מרכז השלטון המקומי.
מאיר יצחק הלוי: אמרתי: "חברים, בסיכומו של יום אני מארח את הילדים שלכם".
מאיר יצחק הלוי: מעבר לכך שאני מקבל הרבה אמפתיה – אני מקבל את זה במנות גדושות, בעניין הזה כל החברים שלי נדיבים מאוד – חשבתי שיהיה נכון שנחשוב על מנגנון נוסף שהוא מנגנון לאומי.
מאיר יצחק הלוי: מגיעים לכאן רבע מיליון צעירים – צריך לראות את התמונה, גברתי היושבת-ראש: בשעה 5:30 בבוקר מגיעים לעיר אילת 80-90 אוטובוסים ומורידים בני נוער.
מאיר יצחק הלוי: רק התמונה הזאת מספיקה כדי להבין באיזו רמת תחזוקה אני צריך לתחזק את עיר.
מאיר יצחק הלוי: לכן ההוצאות הן לא רק באוהל, הן הוצאות במעגלים רבים.
יפעת שאשא ביטון: בהקשר הזה אני רוצה, ברשותך, לשאול שאלה.
יפעת שאשא ביטון: אתה מציין שאתם מתחילים את הפעילות בשבוע השלישי של חודש יולי.
<איריס כהן: התחלנו את זה ב-5 ביולי, ביום ראשון, אבל הפעילות הולכת ומתרחבת מכיוון שאנחנו מכירים את ההתנהלות של העיר במובן הזה, מתי בני הנוער מגיעים.
יפעת שאשא ביטון: רציתי לשאול אם זה מתוך הכרות של השטח, הכרות של הדינמיקה של השטח?
<איריס כהן: כן.
מאיר יצחק הלוי: לחבר'ה שלנו, לצעירים שלנו, לילדים שלנו – אעניק לך בסוף את כל המסמכים, כולל חולצה שאנחנו הוצאנו – אנחנו נותנים מענה במשך כל השנה, וביולי-אוגוסט ניתן מענה מתוגבר.
מאיר יצחק הלוי: ההתכנסות שמדברת עליה איריס כהן היא משום שאנחנו יודעים מהניסיון שלנו שבדרך כלל מהשבוע השלישי של חודש יולי – יש לכך סיבות, אם תרצי נספר גם עליהן – ועד השבוע השלישי של חודש אוגוסט זה המאסה העיקרית, ולכן שם אנחנו ממקדים מאמץ.
מאיר יצחק הלוי: אני חייב להגיד שאנחנו לוקחים פה צוות שלם של עשרות אנשים, כולל הורים מתנדבים, כולל עובדים סוציאליים, שאנחנו משנים את שגרת החיים שלהם, שבתקופת החופש הם צריכים לעבוד בהיקף כפול ומכופל.
יפעת שאשא ביטון: כלומר, יש פה שיתופי פעולה גם עם הורים.
מאיר יצחק הלוי: שיתוף הפעולה הוא עם משרד החינוך, בווליום שהמשרד מחליט, רוצה ויכול.
מאיר יצחק הלוי: אודה ולא אבוש, אני מצפה שזה יהיה פי שלוש או ארבע ממה שקורה היום.
מאיר יצחק הלוי: עם כל החיבה היתרה שיש לנו למינהל חברה ונוער, אני בוגר של המינהל הזה ומכיר אותו היטב, אבל אני חושב שצריך לעשות עוד ועוד.
מאיר יצחק הלוי: יש לנו שיתוף פעולה עם המשטרה.
יפעת שאשא ביטון: תיכף נגיע לכל הגורמים, ארצה לשמוע את כולם.
מאיר יצחק הלוי: הבאתי בזמנו גם את "עלם" כשותפים ועוד, "עיר ללא אלימות", הוועדה לילדים ונוער.
מאיר יצחק הלוי: יש לא מעט שיתופי פעולה.
יפעת שאשא ביטון: ניתן את רשות הדיבור לאיריס כהן כדי שתוכל להשלים את הדברים, לעשות את זה בצורה מסודרת, ואחר-כך נמשיך לגורמים נוספים.
<איריס כהן: ההנחה שעומדת בבסיס התוכניות שלנו לילדים ונוער בסיכון היא שבני הנוער והילדים זקוקים לנו כל השנה במשך כל היממה.
<איריס כהן: יותר הם זקוקים לנו בזמנים שאין בית-ספר.
<איריס כהן: הבסיס הזה בעצם מהווה תשתית לבניית כל התוכניות שלנו.
<איריס כהן: אנחנו פועלים בכל העיר, בעיקר בזירות שאנחנו יודעים שיש בהן התכנסות של בני נוער.
<איריס כהן: תוכנית הקיץ שלנו יש לה המון שותפים: הוועדה הלאומית לילדים ונוער בסיכון היא שותף משמעותי מאוד שמממן חלק מן העלויות שלנו, ויש לנו שותפים בתוך העיר ובארץ, באמת כל מי שיכול להושיט עזרה.
<איריס כהן: שוב, כפי שראש העירייה אמר, בנתונים שאנחנו אוספים בכל שנה אנחנו יודעים שאנחנו מטפלים ונוגעים – 90% הם ילדי ישראל ו-10% הם ילדים שלנו.
<איריס כהן: תוכנית הקיץ מתחילה ביריד תעסוקה לבני נוער כי אנחנו מעוניינים שבני הנוער שלנו יעבדו ויהיו עסוקים ויהיו עייפים ופחות יבלו.
<איריס כהן: היא מתחילה בספורט לילי.
<איריס כהן: ביום ראשון נתחיל במתחמי ספורט ליליים שפעילים ממש בכל השבוע – גם שחייה לילית, גם מתחם של כדורגל וכדורסל, סקייטבורד וכולי.
יפעת שאשא ביטון: בני הנוער מגיעים?
<איריס כהן: בני הנוער מגיעים והכול בחינם, חשוב מאוד לציין את זה.
<איריס כהן: תוכנית הקיץ, מה שנקרא "חופים" או "יורדים בטוח לאילת", מתחילה בעצם בצוותי יישוּג, צוותים של נוער – שדרך אגב, היום ומחר נמצאים בהכשרה לקראת התוכנית הזאת – שעושים תהליך של יישוג, יוצאים אל השטח, אל מוקדי הבילוי של בני הנוער, מדברים איתם, יוצרים קשר, מנסים פשוט לדעת ולזהות רגישות וקשיים ולסייע במידת הצורך ממש במקום שהם נמצאים בו.
<איריס כהן: החלק של משרד החינוך עבר אלינו בעצם.
<איריס כהן: הוא הביא את העובדה שאנחנו בעצם מתחברים אליהם כבר ממקום המוצא שלהם.
<איריס כהן: הם מלווים אותם באוטובוסים לאילת.
<איריס כהן: אנחנו מחלקים להם חוברות של "עשה ואל תעשה בעיר אילת", נותנים להם מידע איך להעביר את החופשה בצורה בטוחה ולחזור הביתה בשלום.
<איריס כהן: אני רוצה לציין שבני נוער שיורדים לאילת, גם אם הם בני הנוער הכי טובים בבית שלהם, מגיעים כדי לפרוק עול.
יפעת שאשא ביטון: מגיעים לחופש.
<איריס כהן: ובחופש זזים קצת מהגבולות ומהמסגרת.
<איריס כהן: לכן התפקיד שלנו באמת ליישר אותם.
<איריס כהן: אנחנו מפנים אותם אל המוקדים שיש בהם פיקוח שלנו ומזמינים אותם לסיים את החופשה בבטחה.
<איריס כהן: אנחנו מדברים על מתחם האוהל, על מתחם של ספורט, על מסיבות שאנחנו עושים, והכול בפיקוח של אנשי צוות.
<איריס כהן: בתוכנית הזאת לוקחים חלק 50 מדריכים ועובדי נוער ועוד מעגלים נוספים גדולים של מתנדבים.
<איריס כהן: זה ממש חמ"ל.
<איריס כהן: כולם עובדים בלילות, מתגייסים לעבוד בלילות.
<איריס כהן: לא פשוט להתחיל לעבוד ב-9 בלילה.
יפעת שאשא ביטון: להחליף את היום בלילה.
יפעת שאשא ביטון: צריך להתאים כנראה.
<איריס כהן: בדיוק, להיות קשובים ולתת את המענה שבני הנוער זקוקים לו.
<לילי הלפרין: הצעירים משלמים משהו?
<איריס כהן: בני הנוער מקבלים את השירותים הללו בחינם.
יפעת שאשא ביטון: שאלה בהקשר הזה.
יפעת שאשא ביטון: אתם מדברים על מתחמים פתוחים וזה גם בחינם.
יפעת שאשא ביטון: יש לכם יכולת לבקר שלא נכנסים בגירים לתוך המתחמים האלה?
יפעת שאשא ביטון: אתם מצליחים לשמור על בני הנוער?
<איריס כהן: בוודאי, המתחמים מפוקחים.
<איריס כהן: למשל האוהל ממש מגודר ויש שומר בכניסה והוא שם לב.
מאיר יצחק הלוי: ליד הגשר.
<איריס כהן: צריך להיכנס לשם בלבוש הולם.
<איריס כהן: יש כללי התנהגות מה עושים ואיך נכנסים.
<איריס כהן: יש צוות מתוגבר מאוד בשטח אז אנחנו רואים ונותנים את הדעת על הנושאים האלה.
<איריס כהן: בוודאי, אנחנו מפרידים בין בגירים לבין צעירים.
יפעת שאשא ביטון: יש לנו נציגוּת של עיריית תל-אביב-יפו, נשמח לשמוע גם אתכם.
<מושיקו בלס: אני מנהל את מדור תנועות הנוער במחלקה לנוער וצעירים של עיריית תל-אביב-יפו ואני נמצא פה ביחד עם רונה ריימן, מנהלת פרויקט "שיחה לילית".
<מושיקו בלס: אני מתחבר לדברים שאמרה איריס כהן, גם סביב הפעילות בקיץ.
<מושיקו בלס: גם אנחנו בתל-אביב-יפו מהווים מוקד לקליטה של בני נוער, גם מחוץ לעיר וגם מתוך העיר.
<מושיקו בלס: אספר על הפרויקט הספציפי הזה כי זה פרויקט שקיים כבר 5 שנים בתל-אביב-יפו, סיורים ניידים במרחב הציבורי, כאשר המטרה המרכזית שלהם היא קודם כול פעילות חינוכית-חברתית לבני הנוער בשעות הקטנות של הלילה וצמצום התנהגות סיכונית ומטרדי רעש לשכנים.
<מושיקו בלס: בעצם מי שמנהל את הצוותים האלה זה רכזים שלנו ממרכזי הנוער השכונתיים, שגם ביום עושים פעילות וגם בלילה יוצאים לפעילות.
<מושיקו בלס: בדרך כלל הם פעילים במרחב שבו הם רכזי נוער שכונתיים, מתוך עניין שאת בני הנוער שאנחנו פוגשים בלילות נוכל להזמין גם לפעילות במרחב שקרוב לביתם וגם נוכל להזמין אותם בשוטף לפעילות השנתית.
<מושיקו בלס: ביחד אתנו בסיור נמצאים חיילים שנמצאים אצלנו בפרק משימה ושי"ן-שי"נים וסטודנטים מתל-אביב-יפו שמקבלים מלגה.
<מושיקו בלס: דרך מינהל חברה ונוער קיבלנו גם סטודנטים דרך "ידידים".
<מושיקו בלס: אחד הדברים שעשינו לפני שהתחיל הקיץ, כבר לפני חודשיים, כינסנו את כל הגורמים שנמצאים גם לאורך השנה בתוך הגינות הציבוריות וגם את סל"ע (הסיירת לביטחון עירוני), ביחד עשינו ישיבה איך אנחנו מאתרים את בני הנוער, איפה הם נפגשים, איך אנחנו מגיעים אליהם.
<מושיקו בלס: מתוך הכרות משנים קודמות, מדברים שקרו, לפעמים היתה מגיעה המשטרה והיתה מסלקת את הנוער אבל הוא היה חוזר אחרי 10 דקות לאותו מקום או עובר לשכונה הסמוכה.
<מושיקו בלס: השנה כינסנו את כל הגורמים, כולל "עלם", כולל "אכפת", שזה קידום נוער אצלנו.
<מושיקו בלס: קודם כול, אנחנו מרשתים את העיר מבחינת הפעילות, איך אנחנו דואגים שברוב הגינות הגדולות או בגינות שיש בהן ריכוז של בני נוער תהיה נוכחות של מבוגר.
<מושיקו בלס: אנחנו למדים שגם אם בני הנוער לא מגיעים ספציפית לשבת סביב המחצלת, עצם זה שיש מבוגר שיושב בגינה מצמצם את ההתנהגות הסיכונית בקרב בני הנוער.
<מושיקו בלס: אחד הדברים שאנחנו עושים כשאנחנו מגיעים לגינה ואנחנו רואים בני נוער שפחות מתחברים למחצלת, אנחנו ניגשים אליהם ואומרים: "אם אתם צריכים משהו אנחנו יושבים פה, תבואו".
<מושיקו בלס: זה נותן איזו דלת לבני הנוער גם להצטרף מאוחר יותר וגם במידה והם מרגישים שיש סכנה כזו או אחרת לפנות אלינו.
<מושיקו בלס: שיתוף הפעולה שלנו מול הסיירת לביטחון עירוני עובד פעמיים.
<מושיקו בלס: אחת, לתת תחושה של ביטחון גם לרכזים שנמצאים בשטח עם הצוותים, ושתיים, כדי לעזור לנו לאתר "נקודות חמות".
<מושיקו בלס: אנחנו עובדים איתם בשיתוף פעולה מלא.
<מושיקו בלס: הם שולחים אלינו מידי יום חמישי סיכום של השבוע, של כל "הנקודות החמות", ואנחנו מידי יום ראשון שולחים אליהם את סידור המשמרות שלנו עם הרכזים שנמצאים בשטח.
<מושיקו בלס: כלומר, רכז סיור של סל"ע יכול להתקשר בטלפון לרכז המשמרת, ולהיפך.
<מושיקו בלס: הם עושים שיחת הכרות בהתחלה כדי להכיר אחד את השני, מי נמצא בשטח.
יפעת שאשא ביטון: שאלה בהקשר הזה, רק כדי לסגור את המעגל של מה שדיברת.
יפעת שאשא ביטון: חשוב לי לדעת בכמה צוותים מדובר, על איזו פרישה מדברים.
<מושיקו בלס: למה אנחנו עובדים על 3 סיורים?
<מושיקו בלס: אחד עושה את סיור צפון, רחוב רוטשילד וצפונה, אחד עושה סיור באזור הדרום ואחד ספציפית ממוקד ליפו.
יפעת שאשא ביטון: במהלך הסיור הוא מגיע למספר מוקדים?
<מושיקו בלס: הוא מגיע למספר מוקדים.
<מושיקו בלס: הוא מגיע למוקד, אם יש בו בני נוער אנחנו מתחברים ועושים שם פעילות, נשארים שם בדרך כלל בין שעה לשעה וחצי ואז עוברים הלאה.
<מושיקו בלס: היום אנחנו מחוברים גם לתושבים.
<מושיקו בלס: גם לתושבים יש את מספרי הטלפון של הרכזים בשטח והם יכולים להתקשר בטלפון.
יפעת שאשא ביטון: ולהעיד על "נקודות חמות".
<מושיקו בלס: בגלל שאנחנו יודעים ש-3 סיורים זה לא בהכרח מספיק לעיר כמו תל-אביב-יפו אנחנו מכשירים גם אנשים בשטח שמצטרפים אלינו.
<מושיקו בלס: יש היום את גרעין "התקווה" של "בני עקיבא" וחבר'ה שהם סטודנטים.
<מושיקו בלס: אנחנו מכשירים אותם לפני הקיץ והופכים אותם להיות צוות שלנו, כשיש רכז מטעמם שגם מעביר אלינו דוח מה היה בכל לילה כדי שנוכל לעשות המשך טיפול, ואותו דבר עם שי"ן-שי"נים והמדריכים שלהם.
<מושיקו בלס: כלומר, אנחנו מאגמים את כל המשאבים.
יפעת שאשא ביטון: הורים, סיירות הורים.
<מושיקו בלס: היום בתל-אביב-יפו יש את סיירת ההורים הכי גדולה, היא עומדת על 300 מתנדבים שנמצאים בסיירת הורים, ביניהם גם חברי מועצה, וגם יש לנו 7 סיירות, כולל סיירת שעכשיו קמה שמורכבת מאזרחים ותיקים ואזרחים מן הקהילה הזרה.
<רונה ריימן: חשוב לציין שהם פועלים לאורך כל השנה, לא רק בקיץ.
<רונה ריימן: זה פעילות שנתית ובכל סוף שבוע, בחמישי-שישי הם יוצאים לשטח.
יפעת שאשא ביטון: בקיץ הפעילות מתוגברת?
<מושיקו בלס: בקיץ הפעילות מתוגברת, גם בהורים וגם דרך החבר'ה שלנו.
<מושיקו בלס: מכיוון שאנחנו יודעים היום לתת מענה בעיקר לנוער נורמטיבי, כך נקרא לזה, למרות שבקיץ כולם הופכים להיות נוער בסיכון, אז אנחנו יודעים לתת מענה נורמטיבי.
<מושיקו בלס: אנחנו בקשר עם המסגרות ששותפות או מקבילות אלינו והרכזים שלנו היום יודעים, לצורך העניין אם איתרו נער בגן מאיר והוא מספר שההורים שלו זרקו אותו מהבית ואין לו איפה לישון אז הרכזים יודעים לתת מענה, לספק לו מקום לינה ללילה.
<מושיקו בלס: ועדיין אנחנו אוספים כמה שיותר מידע כדי שנוכל לעשות המשך טיפול.
יפעת שאשא ביטון: אתה מציין פה נקודה חשובה.
יפעת שאשא ביטון: אתם נתקלים במקרים שהם הרבה מעבר לטיפול שלכם, אנחנו מדברים על רשויות רווחה ואחרות.
יפעת שאשא ביטון: אתם בסנכרון איתם?
יפעת שאשא ביטון: בקשר איתם?
יפעת שאשא ביטון: בתקשורת?
<רונה ריימן: כן, לחלוטין.
<רונה ריימן: אחד המפגשים עליהם מושיקו בלס סיפר של שיתוף הפעולה עם כל הגורמים כלל גם את מחלקת "אכפת", שאחראית על כל נוער הקצה.
<רונה ריימן: יש להם שם עובדים סוציאליים.
<רונה ריימן: הם בקשר שוטף עם הרווחה והם יודעים לתת את המענה המקצועי.
<מושיקו בלס: הקושי המרכזי שיש לנו ברמה התקציבית ועליו צריך לתת מענה הוא סופי שבוע.
<מושיקו בלס: נכון שגם בחופש הגדול וגם בימים רגילים אמנם הם פועלים ועובדים כמו בסופי שבוע, אבל עדיין אנחנו משלמים או מעסיקים את העובדים בשכר יום חול.
<מושיקו בלס: אבל בסופי שבוע יש כאן דילמה: האם לקחת את התקציב שלך ולהגיד "אשקיע אותו בפעילויות באמצע השבוע", או לקחת אותו לסופי שבוע.
<מושיקו בלס: בעיני באופן כללי צריך לחשוב על סופי השבוע לאורך השנה, לאו דווקא ספציפית בקיץ, סביב מענה לנוער.
<מושיקו בלס: אמנם הילדים נמצאים 180 ימים בלימודים אבל במשך 185 ימים הם נמצאים בחופשים.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה.
יוסף ג'בארין: פרט למשרד החינוך יש כאן נציגים ממשרדי ממשלה נוספים?
<אהרון שבי: משרד הרווחה כאן.
יפעת שאשא ביטון: יש כאן נציגי משרדי ממשלה נוספים וניתן להם את זכות הדיבור.
יוסף ג'בארין: קודם כול, הפעילות עליה שמענו באילת ובתל-אביב היא כמובן פעילות מבורכת.
יוסף ג'בארין: אני מניח שצברתם גם ניסיון ולכן אפשר לקדם עוד יותר את הפעילות הזאת, אבל אני חייב לומר שאני מודאג יותר מן המצב ברשויות מקומיות במעמד סוציו-אקונומי נמוך.
יוסף ג'בארין: לכן לא סתם שאלתי על המאצ'ינג כי אני מכיר את התופעה הבעייתית מאוד הזאת, שדווקא רשויות מקומיות חלשות במעמד סוציו-אקונומי נמוך, דווקא שם מתקשים לקיים פעילויות בתקופת הקיץ ודווקא כשיש דרישה של מאצ'ינג, 50% או אפילו פחות, גם כשזה מגיע ל-25% הם מתקשים לעמוד בנטל הזה.
יוסף ג'בארין: ולכן צריך לעשות בדיקה יותר מעמיקה לגבי הרשויות החלשות שנמצאות באשכולות הכלכליים הנמוכים: 1, 2, 3.
יוסף ג'בארין: אנחנו יודעים גם שרבות מהרשויות המקומיות שם הן מהחברה הערבית וחלקן אולי גם מהישובים הדתיים.
יוסף ג'בארין: אני אומר את זה גם כמי שבא מישוב ערבי.
יוסף ג'בארין: תקופת הקיץ קשה מאוד.
יוסף ג'בארין: אמנם זה משרד אחר, משרד התרבות.
יוסף ג'בארין: אני מניח שאתם גם מודעים לאותו דוח צרכים של משרד התרבות, שקבע שכמעט ואין פעילות תרבותית בישובים הללו, לא מתנ"סים, לא תיאטרונים, בקושי יש בתי קולנוע.
יוסף ג'בארין: לכן אני מזהה תופעה קשה מאוד שמדאיגה את ההורים, שבתקופה של שני חודשי הקיץ אין כמעט שום תוכנית לתלמידים הללו.
יוסף ג'בארין: אני מניח שתיכף נשמע גם את משרד הרווחה, אבל אני חושב שצריך לתת תשומת לב מיוחדת דווקא לרשויות המקומיות הללו שלא יכולות לעמוד במאצ'ינג כי שם זה אוסף של ילדים במצב סוציו-אקונומי קשה ויש גם ייצוג מוגבר של ילדים בסיכון.
יוסף ג'בארין: אני לא יודע אם יש כאן אנשים מן המועצה הלאומית לשלום הילד אבל הנתונים שם ברורים מאוד.
יוסף ג'בארין: בכל הקשור לפילוח המגזרי, כשמדובר על בני נוער בסיכון, יותר מ-40%-45% מבני הנוער בסיכון בישראל הם בני נוער ערבים.
יוסף ג'בארין: זה אומר שצריך גם למקד אולי את המשאבים שקיימים במקומות היותר בעייתיים או ללכת פשוט לפי הצרכים.
יוסף ג'בארין: אני גם לא בטוח שאני מסכים עם דורית בר חי לעניין הקביעה שאנחנו נפעל רק במקומות שיש מחלקה לנוער ומנהל וכדומה כי דווקא במקומות שלא מספיק מאורגנים, דווקא שם אולי יש יותר צרכים.
יוסף ג'בארין: לכן אני מקווה מאוד שאולי לקראת הקיץ הבא – כי לקיץ הזה זה כבר מאוחר – תהיה דאגה למקד איפה הצרכים הללו קיימים, בישובים במעמד סוציו-אקונומי חלש, בישובים שיש להם ייצוג מוגבר של נוער בסיכון ולהיות בתיאום עם משרד הרווחה ודווקא שם להשקיע את המשאבים.
יוסף ג'בארין: הנה, שמענו שאילת הצליחה להסתדר אפילו עם 20% מימון.
יוסף ג'בארין: אני מקווה שתקבלו יותר.
מאיר יצחק הלוי: הילדים שלכם אצלנו.
יפעת שאשא ביטון: אבל נמצאים גם בעוד מקומות.
יוסף ג'בארין: אתה יודע שזה לא יכול להיות ישים לכל המקומות ולכל הישובים ולכל המגזרים.
יוסף ג'בארין: זה המיקוד שלי.
יוסף ג'בארין: מריה רבינוביץ' ממרכז המחקר והמידע של הכנסת כתבה דוח מאוד מקיף וחשוב, אבל חסרים נתונים על פילוח מגזרי.
יוסף ג'בארין: אשמח אם נוכל לקבל תמונת מצב על המגזר הערבי, על ילדים אתיופים, על ילדים בפריפריה ובמרכז, או לפי רשויות מקומיות.
יוסף ג'בארין: לדעתי אלו נתונים שיכולים לתת לנו מיקוד יותר ברור בתחומים הללו.
יוסף ג'בארין: תודה.
יפעת שאשא ביטון: נדבר אחר-כך, אחרי שניתן את זכות הדיבור לגופים השונים שנמצאים כאן, על נושא המאצ'ינג והטיפול הנקודתי ברשויות מקומיות שבאמת זקוקות לכך.
יפעת שאשא ביטון: שרה כהן, מנהלת שירות הרווחה במשרד העלייה והקליטה, בבקשה.
<שרה כהן: רציתי לשים איזה זרקור על המקום של משרד העלייה והקליטה, שהוא המשרד שאמון לטפל באוכלוסיית העולים.
<שרה כהן: בהקשר של ההתמודדות באופן כללי עם מצבי סיכון בקרב ילדים ובני נוער עולים אנחנו גורם משלים, שמשלים את עבודת השירותים, במקרה הזה גם של משרד הרווחה וגם של משרד החינוך.
<שרה כהן: אני רוצה להגיד שלושה דברים מרכזיים.
<שרה כהן: האחד, במסגרת התוכניות שהמשרד שלנו מתקצב, הוא מתקצב לאורך כל השנה תוכניות ופעילויות שמיועדות לבני נוער עולים, שעוסקות בעיקר במצבי הפנאי.
<שרה כהן: אלה תוכניות שנמשכות לאורך כל השנה, כלומר אין לנו איזה fazing-out דווקא בתקופה של הקיץ אלא תוכניות דוגמת תוכניות תגבור לימודיות, תוכניות העשרה או פעילויות מן הסוג הזה נמשכות גם בתקופת הקיץ, כמעט עד תומו.
<שרה כהן: כל המסגרות, לדוגמה של מועדוני הנוער לסוגיהם שאנחנו עושים ישירות בהתקשרויות עם רשויות מקומיות או במסגרת עבודה מול עמותות וארגונים, ממשיכות גם הן בתקופה של הקיץ.
יפעת שאשא ביטון: באותה אינטנסיביות או יש פעילות מוגברת בקיץ?
<שרה כהן: יש פעילות מותאמת ולעתים גם מוגברת מבחינת השעות.
<שרה כהן: זה תלוי מאוד.
<שרה כהן: אנחנו בסך הכול נותנים כאן איזו גמישות גם בתוך תוכנית העבודה, לייצר פעילויות שמתאימות יותר לזוויות הללו, אבל אנחנו לא מפסיקים את הפעילויות הללו בתקופת הקיץ.
<שרה כהן: יש לנו במשרד שני אגפים מרכזיים שעוסקים בזה.
<שרה כהן: האחד הוא האגף לקליטה בקהילה, שעוסק בעיקר בנושא של הפנאי והתגבור הלימודי וההכשרה, ובתקופת הקיץ הוא נותן תגבור גם לקייטנות קיץ לחלק מאוכלוסיית העולים.
<שרה כהן: דרך אגב, כחלק מתוך הנהלים של האגף הזה שמתקצב גם רשויות מקומיות יש בהחלט סעיף שמיועד לפעילות קיץ לילדים.
<שרה כהן: הרשויות המקומיות כחלק מתוך ההבניה של התוכנית, שהיא התוכנית היישובית, יכולות גם לשים דגש על נושא של פעילויות קיץ.
<שרה כהן: התוכניות שאני עושה בשירות שאני מנהלת מיועדות בעיקר לנוער במצבי סיכון והן ממשיכות ונוהגות.
<שרה כהן: למשל התוכניות שאני עושה עם עמותת "עלם" בנושא של איתור נוער משוטט ממשיכות בכל התקופה הזאת, יש אנשי מקצוע שממשיכים ועובדים בתקופה הזאת.
<שרה כהן: אנחנו שותפים גם לתוכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון.
<שרה כהן: כאן אני רוצה להגיד משהו.
<שרה כהן: זו תוכנית ששותפים לה 5 משרדי ממשלה.
<שרה כהן: התוכנית מתקצבת רשויות מקומיות ובונה תוכנית עבודה יישובית בראייה בין-משרדית.
<שרה כהן: בסופו של דבר הישובים עצמם בוחרים את התוכניות מתוך מאגר תוכניות שהמשרדים השונים כוללים בתוכם.
<שרה כהן: לדוגמה, עיריית ירושלים, זו השנה השנייה, בוחרת מתוך מאגר התוכניות תוכנית שאנחנו כמשרד העלייה והקליטה הכנסנו, של העסקה של בני נוער תמורת מלגות למשל בשיפור פני העיר, בהשלמה לתוכניות אחרות.
<שרה כהן: גם מאפשרים להם לעסוק בפעילות, שמיועדת למשל לצביעה או לעבודה בגננות במתחמים הן של בית-הספר שבו הם לומדים אבל גם כתרומה לקהילה.
<שרה כהן: כל נער או נערה שמשתתפים בתוכנית יכולים לעבוד פרק זמן של 10 ימים ולקבל תמורת זה כסף.
יפעת שאשא ביטון: זו תוכנית שמופיעה גם במקומות נוספים.
<שרה כהן: זה מצוי במאגר התוכניות של התוכנית הלאומית.
<שרה כהן: ישוב שמתכנן לעצמו באיזו ראייה שנתית לאורך זמן יכול מראש להגיד: אני מקצה חלק מן הכסף שמיועד לי לטובת הפעילות הזאת, שוב, בהקשר של אוכלוסיית העולים, למרות שאנחנו מאפשרים גם גמישות בתמהיל העבודה ביחד עם אוכלוסיות ותיקות כי יש לנו אינטרס של עבודה משלבת.
<שרה כהן: שני דברים אני רוצה להגיד שמבחינתי הם בעיות.
<שרה כהן: האחד, אמנם הדיון כאן עוסק במניעת שוטטות, אבל צריך לתת את הדעת לילדים שנשארים סגורים בבית והם מנותקים מחברה או צמודים למחשב.
<שרה כהן: זה לא בהכרח ילד שלא נמצא במצב סיכון.
<שרה כהן: הוא אמנם לא משוטט אבל בהחלט צריך לחשוב גם על זה.
<שרה כהן: זאת אומרת, שתהיה פעילות כי זו תקופה שיכולה להדיר אותו בעצם מקשרים חברתיים.
<שרה כהן: הדבר השני נוגע לחלק מבני הנוער שנמצאים בפנימיות.
<שרה כהן: הם חוזרים לישובים ולא תמיד יש רצף בין פרק הזמן שהוא נמצא בפנימייה ובין חזרתו לקהילה ולא תמיד מישהו מאתר אותו או יודע מה מצבו.
<שרה כהן: זה בהחלט פוטנציאל להתפתחות של מצבי סיכון.
יפעת שאשא ביטון: הילדים שמגיעים מפנימיות, או ממסגרת לימודים חוץ-ישובית חזרה לישוב בעצם יכולים להשתלב בפעילויות הנוער של הישוב שמיועדות לכל בני הנוער.
<שרה כהן: נכון, הם יכולים להשתלב, וזאת בהנחה שהראייה של הישוב היא אוניברסלית.
<שרה כהן: אני אומרת שצריכה להיות ראייה שמחודדת סביב איתור מי שנמצא במצבי סיכון אולי גבוהים יותר, או שלא מרגיש שהוא יכול ליטול חלק בתוך הפעילות העירונית הכוללת, כי לדוגמא אין לו חברים שהוא רוצה להיות יחד איתם באותה פעילות, גם זה יכול להיות.
<שרה כהן: זה לא בהכרח שהם לא משולבים אבל יש מצבי סיכון וצריך לחשוב יותר איך יוצרים תהליכי איתור יזומים לגבי מי שלא נוטל חלק בפעילות בקיץ.
יפעת שאשא ביטון: סוזן בן עזרא מן הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול.
יפעת שאשא ביטון: הייתי רוצה לשמוע את הדברים שלכם.
<סוזן בן עזרא: הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול עובדת כל השנה.
<סוזן בן עזרא: היא מתגברת את הפעילות שלה בחודשי הקיץ.
<סוזן בן עזרא: קצת לידע כללי, כרגע בישובים עובדים 130 מתאמים, כאשר 80 מתוכם במגזר הכללי ו-50 במגזר הערבי.
<סוזן בן עזרא: היה גידול בשנים האחרונות, כניסה אל תוך המגזר הערבי, אם זה בישובים הדרוזים ואם זה בישובי הבדואים בדרום, יש לנו הרבה יותר עבודה שם.
<סוזן בן עזרא: יש לנו כ-35 רכזים מגזריים שעוסקים עם המגזרים – דוברי רוסית, דוברי אמהרית, דוברי צרפתית ובמגזר החרדי.
<סוזן בן עזרא: הפעילות שלנו כל השנה היא בעצם לקהילה רחבה, להורים, אנשי מקצוע, צעירים, נוער, ילדים.
<סוזן בן עזרא: אנחנו עוסקים בהכשרות – קבוצות, סדנאות, פעילויות לשעות הפנאי, חלופות לשעות הפנאי.
<סוזן בן עזרא: בעצם נותנים את כל המסגרת הזאת.
<סוזן בן עזרא: מה שקורה בקיץ, בשותפות עם הרשויות המקומיות כמובן ועם כל משרדי הממשלה אנחנו מעבדים את זה.
<סוזן בן עזרא: למשל ביוני ראינו המון הכשרות לאנשי מקצוע שנעשו בישובים, אם זה עובדים סוציאליים, אנשי חינוך, רכזי חינוך, מתנדבים בקהילה, תגבורים של סיירות ההורים.
<סוזן בן עזרא: את כל המקומות אנחנו מתגברים בהכשרות ומידע איך להתנהל בחודשי הקיץ.
<סוזן בן עזרא: אנחנו שותפים בתוכניות הלאומיות של "חופים" ונמצאים בפיקוח ובוועדות, וכמובן המתאמים שלנו בתוך הישובים כקהילה, בצפון, בירושלים, בתל-אביב הם שותפים מלאים בתוכניות האלו.
<סוזן בן עזרא: אנחנו יותר ויותר עוסקים בחלופות, כפי שאמרו נציגי אילת, ובהחלט אילת היא עיר שאנחנו עובדים איתה בשיתוף פעולה מלא.
<סוזן בן עזרא: אנחנו מעבירים את כל הפעילויות ללילה, לשעות הפנויות, לשינוי של לוח הזמנים הזה שנעשה אצל הנוער.