GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<סוזן בן עזרא: זה בהחלט משלים גם את הישיבה שלנו בשבוע שעבר גם לגבי סכנות באינטרנט וגם לגבי בטיחות ילדים.
<סוזן בן עזרא: זאת אומרת אנחנו כן נוטלים חלק בכל המקומות האלה ונותנים את המידע הספציפי שלנו, כי אנחנו מתעסקים עם סמים ואלכוהול וחשוב לי להדגיש שזה הדבר הספציפי שבו אנחנו נותנים את פעילויות המניעה שלנו.
יפעת שאשא ביטון: את מדברת על 130 ישובים.
יפעת שאשא ביטון: איך הם נבחרו?
יפעת שאשא ביטון: איך נכנסתם לשם?
יפעת שאשא ביטון: דרך פנייה של הרשות המקומית או דרך זיהוי של מוקדים שהם יותר בסיכון וצריך לקיים שם יותר מניעה?
<סוזן בן עזרא: אני יכולה לדבר על הטווח מ-1988, אז התחלנו לעבוד.
<סוזן בן עזרא: ב-10 השנים האחרונות אפשר לראות פעילות רבה יותר שמתבטאת במספר המתאמים שלנו בישובים.
<סוזן בן עזרא: בעצם ישוב פונה ואומר "רוצה אני", או שאנחנו מאתרים ופונים.
<סוזן בן עזרא: במגזר הערבי, לדוגמה, בעקבות התוכניות שנעשו בשנים האחרונות נעשתה כניסה גדולה יותר, בזכות משרדי הממשלה.
<סוזן בן עזרא: הישובים עצמם לא היו עם כוח כלכלי או כוח תקציבי להגיד "רוצה אני".
<סוזן בן עזרא: "אני רוצה את הפעילות אבל אני לא יכול לתת שם את המאצ'ינג.
<סוזן בן עזרא: " ולכן שם אנחנו מתגברים יותר מבחינה תקציבית.
יוסף ג'בארין: כמה מתוך ה-130?
<סוזן בן עזרא: 50 ישובים במגזר הערבי.
<סוזן בן עזרא: רק לסבר את האוזן, לפני מספר שנים היו ישובים בודדים.
<סוזן בן עזרא: היתה קפיצה מאוד-מאוד גדולה בשנים האחרונות.
יוסף ג'בארין: זה קרה בזכות ההתערבות הפוזיטיבית שלכם, כלומר לא חיכיתם לקבל פניות אלא בדקתם מה הצרכים בשטח.
<סוזן בן עזרא: בוודאי, מתוך הצרכים.
<סוזן בן עזרא: בכל ישוב אנחנו עובדים באופן של בניית חליפה ליישוב.
<סוזן בן עזרא: בכל ישוב אנחנו יושבים עם האנשים, רואים את הצרכים.
<סוזן בן עזרא: הצורך של תל-אביב הוא לא הצורך של שפרעם, זה לא אותו צורך; הצורך של אילת הוא לא כמו הצורך של קריית גת.
<סוזן בן עזרא: לכן אנחנו בונים את החליפות בהתאם ליישובים.
יוסף ג'בארין: כמה ילדים ובני נוער בסך הכול נמצאים במסגרת הפעילות שלכם?
<סוזן בן עזרא: אלפים בכלל בישראל.
<סוזן בן עזרא: בכל חודש אנחנו מוציאים פעילות.
<סוזן בן עזרא: אני יכולה להעביר את הנתונים.
יוסף ג'בארין: בהצלחה.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת זוהיר בהלול, אתה רוצה לדבר עכשיו?
זוהיר בהלול: אמנם לא הייתי בתחילת הדיון אבל אני מניח שככל שמתעסקים בענייני ילדים או קטינים אנחנו מדברים באמת על סוגיות מאוד-מאוד חשובות.
זוהיר בהלול: חופשת הקיץ בעיני, או כנהוג לומר בז'רגון הישראלי: החופש הגדול, מצד אחד הוא ברכה ומצד שני נתק.
זוהיר בהלול: הברכה, שאנחנו מבינים שמגיעה העת לנוח ולנפוש, וזה חשוב, אבל מצד שני אנחנו מבינים את המצוקות בחודשיים האלה, בעיקר על ההורים.
זוהיר בהלול: אני רוצה לקבוע שהאחריות על ילדים בחופש הגדול היא אחריותה של המדינה כי הורים לא יכולים לקבל חופשה במשך חודשיים.
זוהיר בהלול: יש שני פתרונות, ואפילו לא שלישי.
זוהיר בהלול: או שהמדינה תממן את ההורים במהלך החופשה ותאפשר להם להשגיח על הילדים ולהיות הרגולטורים על הילדים שלהם כנהוג ביום-יום, אבל זה החופש הגדול והילדים משוטטים בשעות לא כל-כך קונבנציונליות.
זוהיר בהלול: אני למשל רואה בעכו עירי, שאיננה מרתקת כמו עירו של ידידי מר לוי, ראש עיריית אילת, אבל היא גם מרתקת- - -
מאיר יצחק הלוי: היא מרתקת מאוד.
זוהיר בהלול: רציתי לתת לך את הקרדיט כי אתה מספר אחת בתיירות הפנים בישראל.
זוהיר בהלול: כמנהגי בקודש אני חוזר בשעות לא שגרתיות, בשעות מאוחרות מאוד ואני עדיין רואה ילדים "על הברזלים" באחד הרחובות המרכזיים בעכו.
זוהיר בהלול: יש לנו מושג בערבית: "יושבים בקרנות הרחוב".
זוהיר בהלול: לדעתי זה מצב שמחייב באמת טיפול מיידי.
זוהיר בהלול: גברתי היושבת-ראש, אני שמח מאוד שאת מטפלת בסוגיה החשובה הזאת.
זוהיר בהלול: כפי שאמרתי, או שהמדינה תיקח אחריות, והיא חייבת לקחת אחריות.
זוהיר בהלול: אני נזכר בערגה ובנוסטלגיה בימים שבמדינה היה צנע.
זוהיר בהלול: היו אז ימי דוחק אבל היו קייטנות המוניות.
זוהיר בהלול: היום קייטנה הפכה למותרות מכיוון שהעלות הכספית של קייטנה ממש בלתי מובנת.
זוהיר בהלול: הורים בעלי שכר ממוצע לא יכולים לממן לילדים שלהם קייטנות.
יפעת שאשא ביטון: בני הנוער פחות נוטים להגיע לקייטנות.
יפעת שאשא ביטון: הם מגיעים לפעילויות בתנאי שהן מותאמות לשעות העֵרוּת שלהם, וזה בדרך כלל בלילה בחודשי הקיץ.
יפעת שאשא ביטון: זה הופך את זה למורכב מאוד.
זוהיר בהלול: מכיוון שהצטרפתי לדיון מאוחר אני לא יודע, אני מתאר לעצמי שדיברתם על כך שחודשי הקיץ הפכו להיות חודשי סיכון, נסיקה באלימות, עלייה בעקומת הפורענות של בני נוער.
זוהיר בהלול: אני רואה פה את הדוח המעניין של מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
זוהיר בהלול: אגב, הילדים גם הופכים בחופשת הקיץ להיות קורבנות לעתים.
זוהיר בהלול: ברגע שהם משוטטים בשעות לא קונבנציונליות, בשעות האלה משוטטים גם אנשים שלפעמים יש להם סטיות – אני ממש נאלץ להשתמש במושגים לא נעימים – והם עלולים להיות חלילה חשופים לסכנות האלה.
זוהיר בהלול: זו ישיבה מרתקת והנושא הזה חשוב מאוד.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לפנות לנציגת משטרת ישראל, חלי ביתן.
<חלי ביתן: אני סגנית ראש מדור תוכנית מיל"ה – מובילים יחד למען הנוער.
<חלי ביתן: זו תוכנית הדגל של המפכ"ל היוצא.
<חלי ביתן: אספר לכם בנקודות עיקריות על תוכנית מיל"ה ולאחר מכן אתמקד בפעילות שלנו במהלך חודשי הקיץ.
<חלי ביתן: תוכנית מיל"ה היא תוכנית חברתית לנוער עוברי חוק ונוער בסיכון.
<חלי ביתן: המטרה שלנו ליצור שינוי בקרב בני הנוער, בעצם להפוך אותם לחברה נורמטיבית, לשנות להם את דפוסי ההתנהגות, לעשות להם איזה תהליך חיברות.
<חלי ביתן: התוכנית הזאת נמשכת 4 חודשים.
<חלי ביתן: היא מתקיימת בכל הארץ, בכל תחנות המשטרה בארץ.
<חלי ביתן: התוכנית קיימת מאפריל 2012 ובסך הכול עד כה שולבו בתוכנית 7,900 בני נוער.
<חלי ביתן: כיום משולבים 2,156 בני נוער ב-100 תוכניות שונות, כלומר הם יהיו פעילים בתוכניות גם במשך הקיץ.
<חלי ביתן: בתוכנית הזאת יש לנו מספר שותפים עיקריים: משרד הרווחה – שירות מבחן לנוער, משרד החינוך – אגף קידום נוער, משרד הפנים, רשויות מקומיות, משרד הביטחון, צה"ל – חיל חינוך ולשכות גיוס, המשרד לפיתוח הנגב והגליל והתוכנית הלאומית לילדים בסיכון.
<חלי ביתן: התוכנית מיועדת לילדים בגילאים 13-17.
<חלי ביתן: יש לנו גם חריגות בהתאם לביקוש של אותו גורם.
<חלי ביתן: אנחנו מקיימים את התוכנית במשך 4 חודשים, פעמיים בשבוע, שעתיים אחר הצהרים בכל מפגש.
<חלי ביתן: התכנים משטרתיים, לנסות לחבר אותם כמה שיותר למשטרה, אז יש כ-10 מפגשים עם תכנים משטרתיים, ולאחר מכן תכנים חינוכיים וערכיים – אם זה הרצאה בנושא מורשת וערכים, מנהיגות, מצוינות, יש לנו גם סיור בכנסת, שיחה עם חבר כנסת, סיור במוזיאון "יד ושם", וכמובן שתוך כדי הפעילות, כדי להחזיק אותם ולגרום להם להיות בתוכנית ולהפיק את המרב יש לנו גם תכנים חווייתיים – טיולי אופניים, קארטינג וכולי.
<חלי ביתן: בתוכנית הם מחויבים לתרום לקהילה, כל אחד לפי הצרכים, אם זה סיוע בבתי קשישים, חלוקת מזון לנזקקים.
<חלי ביתן: אם זה נוער עובר חוק, אם יש להם תיק פלילי ראשון או שני, ממש בראשית דרכם הפלילית, בסיום התוכנית לאחר 4 חודשים אנחנו ממירים להם את התיק לתיק ט"מ (טיפול מותנה), שהוא תיק אזהרה בעצם, ובזה הוא יכול להתחיל את החיים שלו מחדש ומוחקים לו את הרישום הפלילי.
יפעת שאשא ביטון: יש לי מספר שאלות, ברשותך.
יפעת שאשא ביטון: כשאת מדברת על 100 תוכניות, זה 100 תוכניות ב-100 ישובים שונים?
<חלי ביתן: כל תחנה בארץ מחויבת בשתי תוכניות.
<חלי ביתן: זאת אומרת, הן לא באותם אזורים אבל יכולות להיות באותה טריטוריה של אותה תחנה.
יפעת שאשא ביטון: אתם מאתרים את אותם בני נוער על-פי נתונים של לשכות הרווחה?
<חלי ביתן: אם זה נוער בסיכון אז דרך הרווחה באותה רשות מקומית, ואם זה עוברי חוק דרך קצין הנוער שלנו, ופה אני נכנסת לעניין הקיץ.
<חלי ביתן: יש לנו קצין הנוער שמעורב בנושא הקמת רעש בקיץ וונדליזם של נערים.
<חלי ביתן: הוא לוקח את הנערים שמראש הוא יודע שהם הבעייתיים ומראש יודע שיש להם נקודות חולשה ועושים להם את הפעילות הזו של מיל"ה.
<חלי ביתן: מחברים אותם בעצם למשטרה – הם יוצאים בניידות ומסיירים, ויש לנו גם סיירת הורים.
יפעת שאשא ביטון: זה נתון לרצונם?
יפעת שאשא ביטון: את מתארת גם בני נוער שיש להם תיקים פליליים.
יפעת שאשא ביטון: זה חלק מן ההתניה כדי למחוק להם את הרישום הפלילי או זה דבר שנתון לשיקול דעתם?
<חלי ביתן: יש סוג אוכלוסייה של נוער בסיכון ויש את עוברי החוק, שזה חלק מן הערך המוסף שאנחנו מאפשרים להם.
<חלי ביתן: בדרך כלל זה תיקים פליליים מאוד-מאוד זוטרים, מאוד-מאוד קטנים, שהם אפילו לא ידעו שהם היו שם ושזה נחשב לעבירה פלילית לאחר מכן והתפתח.
<חלי ביתן: אלה נערים שהיו צריכים רק שמישהו יושיט להם יד, יגיד להם: "נו-נו-נו, זה אסור וזה מותר," באמת לתת להם הזדמנות.
<חלי ביתן: אנחנו רואים את זה לאורך כל התקופה הזאת.
<חלי ביתן: אמנם זו לא תקופה מספיק ארוכה למחקר וסטטיסטיקה אבל התחלנו לעשות בחינה ובראשית הסטטיסטיקה שהתחלנו לאסוף גילינו ש-92% מהנערים לא חזרו לעסוק בעיסוק הפלילי, שזה נתון מדהים כשלעצמו, ויש לנו 380 חיילים שהתגייסו לצבא ולשח"ם ולמג"ב.
<חלי ביתן: אנחנו מסייעים להם, ממש מלווים אותה לאורך כל הדרך.
יפעת שאשא ביטון: את מדברת על 4 חודשים שלא בהכרח נופלים על חודשי הקיץ.
<חלי ביתן: נכון, אבל בחודשי הקיץ כרגע, בזמן הנתון הזה יש כ-1,100 נערים פעילים בתוכניות והולכות להיפתח עוד תוכניות בחודשיים הקרובים ועוד 500 נערים יהיו שותפים לזה.
יפעת שאשא ביטון: שאלה למחשבה: משום שחודשי הקיץ ממילא מאפשרים את הזמינות של בני הנוער, זה ממלא להם קצת יותר משעות הפנאי שלהם ומצמצם אותן, אין מחשבה שה-4 חודשים האלה יכללו את חודשי הקיץ, את יולי-אוגוסט?
<חלי ביתן: זה נתון לשיקולו של כל מפקד תחנה ולפי הצרכים המשטרתיים.
<חלי ביתן: לצערנו יש לנו תגבורים של חגים והרבה מעבר לזה.
<חלי ביתן: אבל רוב התוכניות שלנו אכן מתקיימות בקיץ כי זה גם אינטרס של המשטרה.
<חלי ביתן: כל הנערים שאנחנו יודעים שמועדים לפורענות אנחנו מגייסים אותם אלינו, ויש כאלה מתוכניות קודמות כבר שהם החונכים שלהם.
<חלי ביתן: אנחנו ממש רואים איך זה שולח זרועות בכל הנערים ויש המון רשויות מקומיות שזה ממש-ממש השפיע עליהן.
יפעת שאשא ביטון: שאלה אחרונה: הרשויות המקומיות שבתוכן אתם פועלים נבחרות על ידכם?
יפעת שאשא ביטון: זה עניין וולונטרי של הרשות המקומית?
יפעת שאשא ביטון: איך אפשר לקבוע היכן מתקיימת התוכנית?
<חלי ביתן: כל תחנת משטרה בארץ מחויבת בהקמת שתי תוכניות כאלה.
<חלי ביתן: מפקד התחנה לפי שיקול דעתו ואיפה שיש לו בעיות כלשהן או נקודות חולשה או "נקודות חמות", כפי שזה נקרא, מחליט איפה הוא עושה את התוכניות.
יפעת שאשא ביטון: כלומר, בכל תחנת משטרה בארץ אנחנו יכולים למצוא לפחות תוכנית או שתי תוכניות?
<חלי ביתן: בהחלט.
<איתן ויינרייך: מי מפעיל את זה שם?
<חלי ביתן: משטרת ישראל.
<חלי ביתן: בדרך כלל יש מוביל, אבל זה שונה.
<חלי ביתן: פעם זה מפקד מש"ק, ב-90% מהמקרים זה מש"קים, ויש לנו גם רכז מודיעין שמפעיל את בני הנוער, יש לנו גם קצין נוער שמפעיל, ממש מכל הסוגים.
יפעת שאשא ביטון: ובשיתוף פעולה עם הארגונים, היא ציינה את זה בהתחלה.
<חלי ביתן: שיתוף פעולה מלא עם כולם.
<חלי ביתן: לאחרונה עשינו שיתוף פעולה עם משרד הביטחון, שנתן 6 מפגשים בנושא הכנה לצה"ל.
<חלי ביתן: מתאימים את זה לסוגי האוכלוסיות.
<חלי ביתן: זו תוכנית באמת-באמת מדהימה ומשפיעה על בני הנוער ובקיץ אנחנו מתמקדים בעיקר בנוער שאנחנו יכולים לאסוף אותו אלינו.
יפעת שאשא ביטון: ארצה לשמוע מנציגת המשטרה קצת נתונים על שיעורי פשיעה בחודשי הקיץ אל מול חודשים אחרים, איך המשטרה נערכת להתמודד עם החופש הגדול.
<ויקי אלעמרי: בואו נתחיל מזה שהמשטרה כבר חודשיים לפני תחילת הקיץ נערכת.
<ויקי אלעמרי: יש איזו פקודה ברמה של המטה הארצי שמופצת לכל תחנת משטרה להיערכות לקראת הקיץ.
<ויקי אלעמרי: כל תחנה נערכת, ובאופן ספציפי יחידות הנוער.
<ויקי אלעמרי: יש לנו יחידת נוער בכל תחנת משטרה.
<ויקי אלעמרי: יחידות הנוער מכינות תוכנית עבודה מפורטת לחודשי הקיץ.
<ויקי אלעמרי: התוכנית הזאת בעצם אומרת: קודם כול נמפה את המוקדים הרגישים המוּעדים לפוטנציאל לבעיות.
<ויקי אלעמרי: המיפוי הזה קיים גם במהלך השנה אבל אנחנו מבינים שבמהלך הקיץ יש לנו לעתים פסטיבלים ומסיבות יוצאות דופן כאלה ואחרות.
<ויקי אלעמרי: אנחנו ממפים את הכול.
<ויקי אלעמרי: יש לנו תגבור של היחידות מאיגום התחנה.
<ויקי אלעמרי: לא נסמכים רק על יחידות הנוער שעובדות עם נוער, כל התחנה בעצם מתגברת את יחידות הנוער לעבוד במהלך חופשת הקיץ.
<ויקי אלעמרי: גם שעות הפעילות שלנו – התגבור הוא גם לשעות הקטנות של הלילה.
<ויקי אלעמרי: הפעילות שלנו היא בפן האכיפתי, אבל היא כמובן משולבת גם ברמה הזאת שאנחנו משלבים כוחות ביחד עם הרשויות המקומיות.
<ויקי אלעמרי: כלומר, כל קצין נוער נמצא בפורום אכיפה של "עיר ללא אלימות".
<ויקי אלעמרי: הוא יושב שם, הוא יודע בדיוק מה מציק לרשות המקומית, איפה נקודות החולשה, מה מצריך מענה.
<ויקי אלעמרי: בהתאם לזה הם בונים תוכנית ביחד, תוכנית משולבת שמיועדת לפתור את הבעיה.
<ויקי אלעמרי: בחודשי הקיץ, אם יש פעילות כזאת או אחרת, למשל אם החליטו להקים מחצלת או "זוּלָה" לבני הנוער, קצין הנוער יודע, המת"ח (מפקד תחנה) יודע והם משולבים ברמה הזאת שהם מראים נוכחות, הם נקראים למקום, מסיירים במקום.
<ויקי אלעמרי: זה בעצם השילוב שלנו עם הרשות המקומית וכל קצין נוער וכל מת"ח משולב בפעילות שנמצאת בחודשי הקיץ ברשות המקומית.
<ויקי אלעמרי: מה שמחולל את הפוטנציאל של האלימות זה האלכוהול והסמים.
<ויקי אלעמרי: אחד הדברים שאנחנו עושים עוד לפני היציאה לקיץ, אנחנו מתחילים במבצע כללי.
<ויקי אלעמרי: בסוף יוני היה לנו מבצע של 3 ימים, מבצע סמים ואלכוהול.
<ויקי אלעמרי: רק כדי לסבר את האוזן, השמדנו 1800 בקבוקי אלכוהול, פתחנו תיקים ל-60 עסקים, מצאנו 800 שקיות של "נייס-גאי".
<ויקי אלעמרי: בדרך כלל מה שקורה לבני הנוער ממש ב-1 ביולי, מייד כשמסתיימים הלימודים והפעמון מצלצל לחופשת הקיץ הם מתחילים בהמון מסיבות.
<ויקי אלעמרי: לכן אנחנו מבצעים את הפעילות הזאת ממש בסמוך ליציאה לקיץ, אבל אנחנו עושים אותה גם במהלך הקיץ.
<ויקי אלעמרי: הפעילות הזאת היא לאו דווקא כדי לתפוס את הנער ולפתוח לו תיק.
<ויקי אלעמרי: חשוב לי לציין את זה.
<ויקי אלעמרי: אנחנו עושים את זה נגד הבגירים שמוכרים אלכוהול ונגד אלה שמוכרים חומרים מסוכנים.
<ויקי אלעמרי: אנחנו נמצאים שם כדי לשמור, שלא יגיעו למצב שהם באמת עושים עבירות פליליות קשות ושבאמת נצטרך לפתוח להם תיקים.
<ויקי אלעמרי: זאת הפעילות באופן כללי לגבי הקיץ.
<ויקי אלעמרי: אני רק רוצה לומר שגם בכל הפעילויות האחרות שהרשויות המקומיות עושות, כמו למשל "חופים", אנחנו משולבים מהתחלה ועד הסוף.
<ויקי אלעמרי: גם בפרויקט "חופים" שראש עיריית אילת ציין אנחנו נמצאים לאורך כל הדרך.
יפעת שאשא ביטון: שאלה, למרות שהתשובה עליה כמעט ברורה, אבל בכל זאת הייתי רוצה לחדד אותה.
יפעת שאשא ביטון: האם אתם מזהים הבדלים ברמת האלימות, הפשיעה והחשיפה לסמים ואלכוהול בישובים שבהם מתקיימת פעילות – כי בכל זאת הפעילות היא לא לאורך כל הקיץ, זה עדיין משאיר להם איזה מרווח של זמן פנוי שהם לא נמצאים מתחת לרדאר של אף אחד, אל מול ישובים שבהם לא מתקיימת פעילות או מתקיימת פעילות מינורית?
<ויקי אלעמרי: אני חייבת להודות שלא ציידתי את עצמי בנתונים ברמה היישובית.
<ויקי אלעמרי: אני יכולה להוציא אותם לאחר מכן, אם תרצי אעביר לך.
<ויקי אלעמרי: בכל אופן אני יכולה לומר משהו שאולי קצת יפתיע.
<ויקי אלעמרי: אין לנו כמובן נתונים של הקיץ הנוכחי אבל אם מסתכלים על עקומת הפשיעה מבחינת תיקים, אני לא אומרת שלא היו אירועים, אבל אם אני מסתכלת על תיקים, בחודשי הקיץ אין לאו דווקא עלייה גדולה מאוד במספר התיקים.
<ויקי אלעמרי: מפתיע, אבל לאו דווקא.
יפעת שאשא ביטון: משמח אפילו.
<ויקי אלעמרי: צריך לבדוק למשל ערים וישובים, אבל זה לאו דווקא איזו עקומה של קפיצה בעבירות פליליות.
<ויקי אלעמרי: אני מדברת על תיקים.
יפעת שאשא ביטון: אבל אין גם מקרים שבהם מטפלים והיישוב מזמין התייחסות של גורם משטרתי או גורם אכיפה אחר וזה לא נגמר בסופו של דבר בתיקים?
<ויקי אלעמרי: כן, אנחנו נמצאים שם.
<ויקי אלעמרי: יכול להיות שיש איזשהו פוטנציאל.
<ויקי אלעמרי: אם אנחנו נמצאים ורואים אירוע שיכול להיסגר, וזה נער, והכול בסדר ומפרידים – לא כל דבר.
<ויקי אלעמרי: אנחנו לא ממהרים לפתוח לכל נער תיק.
יפעת שאשא ביטון: המקרים שבהם אתם נדרשים לטפל, יש עלייה במספר המקרים שבהם אתם נקראים למקומות שונים בישובים?
<ויקי אלעמרי: אנחנו נקראים הרבה, במיוחד למוקדים, כשיש פסטיבלים למיניהם, בסמוך למועדונים יש לנו הרבה קריאות, הרבה גנים ציבוריים, הטרדות רעש, ונדליזם, שתייה בגנים ציבוריים, בהחלט כן.
יפעת שאשא ביטון: כאן יש עלייה בחודשי הקיץ.
<ויקי אלעמרי: כן.
<ויקי אלעמרי: הרבה בשעות הלילה המאוחרות.
<ויקי אלעמרי: אנחנו נמצאים שם.
יפעת שאשא ביטון: רינה כהן מן המועצה הציבורית להורות.
יפעת שאשא ביטון: חשוב לי רק לומר בסוגריים.
יפעת שאשא ביטון: נאמר כאן שהאחריות היא לאומית והאחריות על המדינה.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהאחריות בסופו של דבר משותפת לכולם: להורים, לרשויות וגם לגורמים השונים.
יפעת שאשא ביטון: חשוב לי שההורים יהיו חלק מתוך התמונה הזאת כי בסופו של דבר אלה הילדים שלהם.
<איתן ויינרייך: זה אותו אינטרס.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, אשמח לשמוע את התייחסותך.
<רינה כהן: קודם כול, אני מברכת על הגישה הזאת.
<רינה כהן: אני רוצה לברך את כל העושים ולדבר על הורים בזמן החופש הגדול.
<רינה כהן: הורים לא יוצאים לחופשה ואין להם חופש גדול, ולא יוצאים לחופשה מההורות גם כשהולכים לחופש באיזה מקום.
<רינה כהן: הורות זה הורות, זה הורות, זה 365 ימים בשנה, 24 שעות ביממה, וגם ביום הכיפורים לא יוצאים משם, זה התפקיד של הורה.
<רינה כהן: נתמקד כעת בחופש הגדול כי זה נושא הדיון.
<רינה כהן: קודם כול אני רוצה לברך את כל העושים ואת כל הפועלים.
<רינה כהן: כל פעולה מבורכת וכל פעולה יש לה מקום, וכמה שיותר יעשו כך טוב יותר.
<רינה כהן: כל העשיות הללו ביחד לא יכולות להחליף את ההורים.
<רינה כהן: באילת עוד כשראש העירייה שיושב כאן ניהל את המתנ"ס אילת הוכיחה שלהורים יש הון, לא בארנק אלא בהורות שלהם.
<רינה כהן: סיירת ההורים הראשונה שנפתחה – והתווכחו שרי ההיסטוריה למיניהם – אנחנו עמדנו על ערש לידתה שם והולדנו את הסיירת הזאת שם.
<רינה כהן: זאת היתה ההוכחה הראשונה קבל עם ועולם: להורים יש רצון, מוטיבציה, אחריות, יכולות ונכונות.
<רינה כהן: הסיירת הראשונה – ההיסטוריה תגיד מה שתגיד, אני שרת ההיסטוריה בנושא הזה – נוצרה שם באילת.
<רינה כהן: משם זה התפשט לכל המקומות.
<רינה כהן: סיירות הורים זה דוגמה אחת טובה ונהדרת לזה שיש משאבים הוריים שחייבים להעצים אותם, חייבים להשקיע בהם.
<רינה כהן: לנושא החופשה – הורים וילדים ירדו יחד כרוכים לעולם, אי אפשר להפריד ביניהם, ובני נוער בכלל זה.
<רינה כהן: אין הכנה להורים למציאות של החופשה.
<רינה כהן: הורים הם לא אוכלוסיית יעד.
<רינה כהן: אין הכנה שלהם, אין תמיכה וסיוע להורים בזמן החופשה.
<רינה כהן: גם אם פה ושם יש "קו פתוח" כזה או אחר, איכשהו, אני לא יודעת איך, צריך לחשוב ביחד איך זה אמור להיות נגיש וזמין לרוב ההורים.
<רינה כהן: אין התאמה, וזה כבר במרחב החברתי הישראלי והכלכלי הישראלי, אין התאמה בין המשימות ההוריות, מחד, לבין צרכי הילדים, מאידך.
<רינה כהן: האחריות ההורית לא נפסקת כאשר יש שינויים, ופעם יש למידה ופעם יש חופשה ופעם הולכים באמצע הלילה לגן ושותים.
<רינה כהן: אז מה?
<רינה כהן: הורים הפסיקו להיות הורים?
<רינה כהן: איכשהו הורים זקוקים היום לתמיכה וסיוע.
יפעת שאשא ביטון: יש משהו שאתם עושים?
יפעת שאשא ביטון: ברור לחלוטין כמעט לכל מי שיושב כאן שצריך להיות איזשהו מערך תמיכה להורים, במיוחד במציאות החדשה, איזו הכוונה, סדנאות וכן הלאה.
<רינה כהן: המועצה הציבורית להורים בישראל היא גוף רב-ארגוני, שמארגן את כל ארגוני ההורים שחפצו להצטרף עם ארגונים מקצועיים, כמו הסתדרות הפסיכולוגים ועמותת "קשר".
יפעת שאשא ביטון: ובכל זאת, למרות כל זאת עדיין אין איזו הכנה להורים לקראת חופשת הקיץ.
<רינה כהן: אנחנו לא גוף מפעיל.
<רינה כהן: אין הכנה.
<רינה כהן: אנחנו כן עובדים על חוק זכאות הורים לייעוץ והדרכה וזה מה שצריך לצאת מן הוועדה.
<רינה כהן: בהצעת החוק אפשר לדבר על דרכים איך לעשות את זה, כמה לעשות את זה, אולי ללכת לפי אשכולות, כפי שנאמר כאן קודם, אולי אוניברסלית לכולם, אינני יודעת ברגע זה.
<רינה כהן: הורים חייבים להפסיק להיות שקופים וחייבים לראות אותם וחייבים להשקיע בהורות כדי שההורים יוכלו לממש את אחריותם ההורית.
<רינה כהן: ברור שהאחריות היא על ההורים, עם כל הגופים המסייעים, והגופים עושים כמיטב יכולתם, לית מאן דפליג על הדבר הזה ולי אין טענות לשום גוף, אבל המדינה כמדינה חייבת לקחת אחריות על האחריות ההורית.
<רינה כהן: אנחנו יודעים שההורים אחראים אבל מי אחראי לאחראים?
<רינה כהן: זאת השאלה.
יפעת שאשא ביטון: הייתי רוצה שגם ההורים ייקחו אחריות על האחריות ההורית שלהם.
יפעת שאשא ביטון: בואו לא נזרוק את האחריות כל פעם למקומות חיצוניים.
<רינה כהן: להיפך, כדי שההורים יפעילו את אחריותם ההורית בצורה מיטבית הם זקוקים להשקעות שהמדינה תשקיע בהם, בהורות שלהם.
<רינה כהן: יש כאן הורות רב-תרבותית – חברתי שרה כהן התייחסה לזה – וחייבים להתייחס לכל התרבויות ולכל ההורים.
<רינה כהן: אולי צריך להתחיל מהאשכולות הנמוכים, כפי שנאמר כאן, אבל המציאות ההורית במדינה חייבת להשתנות, בבחינת זאת שיראו אותם וישקיעו בהם.
יפעת שאשא ביטון: שושי סומך מן המועצה לשלום הילד, בבקשה.
<שושי סומך: קודם כול, אני רוצה לברך על קיום הדיון ובעיקר על הכיוון שאליו הדיון הולך, בבחינת זה שהעיסוק פה הוא בעיקר בפעילות החיובית, איך ממלאים את הזמן של הנוער.
<שושי סומך: אנחנו רואים בשנים האחרונות שזו המגמה היחידה שתעבוד.
<שושי סומך: זאת אומרת, אפשר לבכות עד מחר ולזעוק אבל זה לא גורם להם להיות יותר טובים אם צועקים עליהם אלא להיפך.
<שושי סומך: הדברים שסיפרו פה על הפעילויות ברשויות המקומיות ממש מעוררי השראה.
<שושי סומך: אלה הדברים שיובילו למקום טוב יותר.
<שושי סומך: יותר מזה, אני רוצה להתחבר לדברי חבר הכנסת ג'בארין, ביחס לזה שחייבת להיות דחיפה מהמדינה, מרשויות המדינה.
<שושי סומך: שיפעלו לא רק ברשויות מקומיות שיכולות להרשות לעצמן אלא זה אינטרס כללי של כולנו.
<שושי סומך: נכון שמדובר בעלויות תקציביות גדולות, אבל העלות של מה שיכול להיגרם כתוצאה מבטלה מוגזמת היא כמובן עלות הרבה יותר גבוהה.
<שושי סומך: ציינו פה מהמשטרה את העובדה שלא בהכרח נפתחים יותר תיקים בקיץ.
<שושי סומך: אני רוצה להדגיש שבכלל אנחנו רואים, גם מהנתונים שהוצגו בפני הוועדה במסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת וגם מהנתונים שלנו בשנתון, שיש ירידה בפשיעה.
<שושי סומך: אני בטוחה שזה הרבה בזכות הפעילות שדיברו עליה כאן אנשי המשטרה.
<שושי סומך: גם את זה צריך מאוד לחזק.
<שושי סומך: אני חושבת שדווקא בקיץ, שהוא יותר מוּעד, יש לראות איך אנחנו נמנעים מיצירת תיקים פליליים.
<שושי סומך: כל הסיפור של רעש ודוחות, שאנחנו פוגשים אותו המון – אמנם נכון, יש חשיבות לכך שאנחנו כאזרחים נוכל להמשיך לחיות בשקט את חיינו גם אם הילדים ם בחופש הגדול, ועדיין לראות איך אנחנו לא יוצרים מצב שנערים מקבלים דוחות על ימין ועל שמאל גם אם זה במתחמי פעילות לפעמים.
<שושי סומך: צריך לעודד את העשייה.
יפעת שאשא ביטון: הרעיון הוא איך הם לא מגיעים למצב שבו הם צריכים לקבל דוחות.
יפעת שאשא ביטון: לא איך אנחנו לא נותנים להם דוחות אלא לראות איך אנחנו מונעים הגעה למצב שבו צריך לזמן אותם לחקירות.
<שושי סומך: בוודאי, להשקיע בדרכים להימנעות מהמצב, וגם ההתמודדות בסיטואציה מסוימת, לבחון האם תמיד העונש המיידי הוא הפתרון.
<שושי סומך: פעמים רבות אנחנו פוגשים את זה שאפילו האמירה "להתפזר" כבר עובדת ולא צריך יותר מזה.
<שושי סומך: בקרוב הולכת להיות מונחת הצעת חוק שלנו, בשיתוף עם חבר הכנסת פולקמן, שמציעה להוריד את גיל העבודה בחופש הגדול ספציפית.
<שושי סומך: ככל שיהיו יותר עסוקים כולנו נרוויח.
יפעת שאשא ביטון: זו הצעה שרועי פולקמן ואני דנים בה.
<קריאה: נער עסוק לא מעסיק.
<קריאה: או שאנחנו נעסיק אותם או שהם יעסיקו אותנו.
יפעת שאשא ביטון: לוטם גל מעיריית מודיעין, בבקשה.
<לוטם גל: אני בשני כובעים כאן, גם כמנהלת המחלקה לנוער וצעירים בעיריית מודיעין וגם כסגנית יושב-ראש האגודה המקצועית למנהלי מחלקות נוער.
<לוטם גל: אם אפשר, במשך דקה אדבר בכובע השני ואז אגיע לעיר מודיעין.
<לוטם גל: האגודה המקצועית למנהלי מחלקות נוער היא בעצם ארגון הגג של כל מנהלי המחלקות בארץ.
<לוטם גל: בכל רשות מקומית היום, בעזרת החוק, קיים מנהל יחידת נוער או מחלקת נוער.
<לוטם גל: זה הכיוון שאליו אנחנו הולכים.
<לוטם גל: אמרה כאן דורית בר חי ממשרד החינוך שתוכנית "קיץ אחר" פועלת ב-63 רשויות מקומיות.
<לוטם גל: צריך לקחת בחשבון שהפעילות קיימת בכל הרשויות המקומיות.
<לוטם גל: משרד החינוך מתקצב 63 רשויות מקומיות שעמדו בתנאים של משרד החינוך.
<דורית בר חי: כבר אתקן, יש לי את הנתונים.
<לוטם גל: אנחנו כמובן מעודדים בתור האגודה המקצועית את כל הרשויות המקומיות להגיע לכדי פעילות ביחד עם משרד החינוך והשלטון המקומי.
<לוטם גל: זה התחיל בשנה שעברה, זו השנה השנייה בסך הכול.
<לוטם גל: אנחנו צופים שבעתיד כל הרשויות המקומיות ייקחו חלק ב"עיר הילדים והנוער".
<לוטם גל: כל הרשויות המקומיות, גם בחברה הערבית, מקיימות פעילות.
<לוטם גל: כמובן זה משתנה בין עיר לעיר לפי היכולת, לפי כמות העובדים, לפי מה שהעירייה יכולה לתקצב.
יפעת שאשא ביטון: השינוי הוא בהיקף הפעילות, באורך הפעילות?
<לוטם גל: בעזרת התקציב שמגיע ממשרד החינוך, שהוא לא מאצ'ינג.
<לוטם גל: הוא 40%-60% עד גבול מסוים, כך שבערים גדולות, כמו מודיעין או תל-אביב או אילת, זה לא מגיע אפילו ל-20%.
<לוטם גל: בישובים יותר קטנים זה באמת 40% המדינה ו-60% הרשות המקומית.
<לוטם גל: זה מאפשר עוד פעילות, או שבוע מרוכז או 8 ימים מרכזיים לאורך הקיץ.
<לוטם גל: יש על זה דיונים כל הזמן, איך להתאים את זה יותר לרשויות המקומיות.
<לוטם גל: הרשויות המקומיות היום פחות מחפשות פעילויות פנאי המוניות ומחפשות יותר פעילות חינוכית וערכית וזה מה שאנחנו רוצים לתגבר.
<לוטם גל: נקודה חשובה, עדיין בכובע של סגנית יושב-ראש האיגוד, חשוב להבין שברשויות המקומיות בסופו של דבר מי שמרכז את פעילות הפנאי, את הפעילות הבלתי פורמלית בישובים מטעם הרשות המקומית זה מנהלי מחלקות הנוער, בשיתופי פעולה מלאים עם משרד החינוך, מינהל חברה ונוער, עם הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול, עם "עיר ללא אלימות", עם המשטרה, עם כל התוכניות מסביב, עם מחלקות הספורט, מחלקות התרבות או כל מחלקה אחרת.
<לוטם גל: אבל הגורם המרכזי שמרכז, מאגד, מתקצב ומתפעל ונמצא בשטח בפועל זה בראש ובראשונה מחלקות הנוער, או המנהל עם עובדיו, במידה ויש לו עובדים.
יפעת שאשא ביטון: עדיין אין את זה באופן מלא בפרישה ארצית אבל זאת מגמה שהולכת ומתרחבת.
<לוטם גל: בכל הערים והיישובים זה כך.
<לוטם גל: היום בעזרת חוק מנהלי מחלקות נוער יש בכל ישוב ועיר, לא משנה גודלה או מצבה הסוציו-אקונומי או מיקומה הגיאוגרפי, מנהל יחידת נוער שאמון על הפעילות הבלתי פורמלית במהלך הקיץ.
<לוטם גל: אם הוא רווי בעובדים וחיילים ובנות שירות לאומי וכדומה אז הוא מצליח לייצר גם פעילות ענפה.
<לוטם גל: זה בכובע של האגודה.
<לוטם גל: לגבי מודיעין, במודיעין יש יותר מ-11,000 בני נוער בכיתות ז' עד י"ב.
<לוטם גל: אנחנו דוגלים בגישה שיש להעסיק את בני הנוער.
<לוטם גל: אם הם עסוקים הם לא מעסיקים.
<לוטם גל: כמה שיותר לייצר להם מקומות תעסוקה בשעות הבוקר.
<לוטם גל: נכון שבני הנוער לרוב מחליפים את שעות היום בשעות הלילה בקיץ.
<לוטם גל: הרבה מאוד תלוי גם בנו.
<לוטם גל: אם נייצר להם פעילות בשעות הבוקר ואחר הצהרים הם יהיו פחות ערניים בשעות הלילה.
<לוטם גל: אם נחליט להתחיל את פעילות הנוער בשעה 11 בלילה והיא תסתיים ב-3 לפנות בוקר אז הם ימשיכו להסתובב אחר-כך עד 5 בבוקר, אבל אם נתחיל ב-9 בערב ונסיים ב-1 בלילה אז הם יסתובבו רק עד 3 בלילה.
<לוטם גל: זה תרבות שרק אנחנו יכולים לייצר אותה, ואנחנו רואים את זה בשטח.
<לוטם גל: נמצאת כאן סגניתי, מעין פולנט, שאמונה על כל פעילות הנוער בעיר, גם בקיץ וגם לאורך כל השנה.
<לוטם גל: אנחנו רואים את זה בכל שנה.