GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גדעון לייכנר: מי מוכן להתחייב שהילדים לא בסכנה?
<גדעון לייכנר: מי מוכן להמר שתהיה בעתיד בעיית פוריות לילדים או גרוע מכך.
<גדעון לייכנר: המשרד להגנת הסביבה ממליץ על רשת אינטרנט חוטית.
יפעת שאשא ביטון: גדעון, ציינו את הדברים האלה.
יפעת שאשא ביטון: אם יש לך מה להוסיף, אז בבקשה.
<גדעון לייכנר: כן, אני מבקש שני דברים לסיכום.
<גדעון לייכנר: מכריחים אותי לשלוח את הילד לבית הספר, מכריחים אותי, זכותי לבקש שהוא לא יהיה חשוף שם לזיהום של wi-fi בשטח בית הספר, כולל לא לטלפונים סלולריים.
<גדעון לייכנר: אני קורא לחברי הכנסת להניח הצעת חוק עם דגש על שני דברים, האחד, הוצאת wi-fi מזהם מבתי הספר, שתיים, הגבלת זמן המסך של הילדים.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, גדעון, הדברים ברורים.
יפעת שאשא ביטון: יש לנו פה נציגי הורים, אני אשמע עוד שניים, רק תגידו לי מאיזה מרחקים אתם.
<מיכאל בך: אני עורך דין מיכאל בך, אני הגשתי את הבג"צ בשם ההורים.
<צבי כספי: סליחה, אנחנו מחכים בסבלנות לפניך.
<צבי כספי: בת ים ופורום ועדי הורים יישוביים.
יפעת שאשא ביטון: עמדת ההורים ברורה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמע אתכם, אבל השיח הוא בסופו של דבר לראות איך אנחנו מאזנים את מה שקורה כאן.
<קריאה: נתתם יותר זמן לכל הדוקטורים ולכולם ולהורים - - -
יפעת שאשא ביטון: עם כל הכבוד, מדובר באנשי מקצוע שחשוב לשמוע אותם כדי לקבל החלטות שיהיו טובות בסופו של דבר גם לילדים שלכם ובוודאי שאנחנו שומעים מומחים לכאן ולכאן.
יפעת שאשא ביטון: מה השם שלך?
<צבי כספי: אני צביקה כספי, אני יו"ר ועד הורים עירוני של העיר בת ים ובנוסף יו"ר ועדת תקשוב בפורום ועדי הורים יישוביים.
<צבי כספי: זה חדש לך?
<קריאה: אתה מציג עמדה בעייתית.
יפעת שאשא ביטון: צביקה, בוא נסכם שאתה מדבר בשמך.
יפעת שאשא ביטון: תעזבו את כל הגינונים, תציג את העמדה שלך.
<צבי כספי: אז קודם כל אני רוצה להגיד את הצד החיובי, קודם כל תודה רבה שבאמת סוף סוף יש שולחן עגול ואליו אני מגיע ובו אנשים מדברים ומקשיבים ומנסים למצוא פתרון, כשגם יושבים האנשים המכובדים כמו ד"ר רימון ורוני דיין, ידידי, ואני לא צריך להגיע למקום שבו אני צריך להיאבק, אלא כדי לדבר, שזה כבר מבורך.
<צבי כספי: ואני אשמח אם הוועדה הזאת תקיים דיון נוסף שבו נוכל באמת להגיע להבנות.
יפעת שאשא ביטון: תודה ותיגש לעניין שתספיק להגיד את הדברים.
<צבי כספי: זה קצת צורם לי, אבל כל הנושא של wi-fi, יש לו פתרונות אחרים, אתם רוצים על wi-fi קווי, אלחוטי, יש פתרונות, אני הבאתי אותם גם למר רוני דיין לפני 8 חודשים בדיאלוג שאני מנהל איתם.
<צבי כספי: מינהל תקשוב אמר שהם יקימו שולחן עגול, אני לא רואה אותו מוקם כבר 8 חודשים.
<צבי כספי: את הפגישה הבאה שאנחנו אמורים ליצור קבעו לנו לחודש הבא.
<צבי כספי: יכולנו לפתור את הבעיות האלה אם באמת - - -
יפעת שאשא ביטון: תציג את הפתרונות, אל תבוא בביקורת.
<צבי כספי: אוקיי, אני אתן לכם פתרונות.
<צבי כספי: אתם מדברים על wi-fi בכיתות, הרי בתוך הכיתה לא לומדים את כל ה-9 שעות שהילדים יושבים שם.
<צבי כספי: נתתי פתרון שעולה 17.5 שקל, מפסק פשוט שיש למורה עם סוויץ' שברגע שהילדים נכנסים ללמוד תכנים שבהם הם צריכים מחקרים וצריכים להפעיל את הטאבלט או את המחשב הנייד או מה שאתם רוצים המורה נכנס ליד הלוח, עושה לו סיבוב, הדבר הזה עובד רבע שעה והם לומדים את מה שהם צריכים.
<צבי כספי: גמר, מסובב, נגמר.
<קריאה: אבל יש ילדים שלא יכולים לסבול את זה דקה.
<צבי כספי: חברים, יש פתרון, אני בדיוק ממשיך.
<צבי כספי: הבאתי גם למינהל התקשוב, הראיתי את זה גם לרוני דיין, יש פתרון מאוד פשוט.
<צבי כספי: מר רימון, אתם משלמים למרכז בתוך בתי הספר, דבר מאוד פשוט, יש קופסה מאוד פשוטה שבה אפשר לטעון USB קטנים כאלה שמתחברים לטאבלטים.
<צבי כספי: את הטענת הספרים גם ככה עושים מתחילת השנה, שום דבר לא משתנה עם זה, אם יש איזה שהוא שדרוג, זה לוקח את אותו פלאג קטן, מכניס פנימה, טוען אותו - - -
יפעת שאשא ביטון: זה לא רק ספרים, הסיפור הוא גם איסוף של מידע שנדרש בו אינטרנט.
<צבי כספי: גלישה באינטרנט מופעלת על ידי המורה בכיתה, סוויץ' קטן שעולה 17.5 שקל.
<צבי כספי: רבותיי, לא סוף העולם.
<צבי כספי: יש פתרונות.
<צבי כספי: הבעיה הגדולה שלי היא שמשרד החינוך, וסליחה שאני אומר את זה בגסות, עסוק כרגע בתקציבים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא בביקורת, אנחנו בנושא הקרינה.
<צבי כספי: אז אני אומר, הבעיה הגדולה שלי שמשרד החינוך לא מקשיב ולא בא למצוא פתרון.
<צבי כספי: אנחנו פה כדי לעזור.
יפעת שאשא ביטון: צביקה, אנחנו פה יושבים יחד עם משרד החינוך ואני בטוחה שכל מי ששותף פה בחדר הזה רוצה למצוא פתרון.
יפעת שאשא ביטון: אז בואו נפרגן לנוכחים - - -
<צבי כספי: זה שנה לא קורה.
<צבי כספי: אני לא שמעתי שעדיין זה רוצה לקרות.
<קריאה: 5 שנים זה לא קורה.
יפעת שאשא ביטון: מהנדס רם דישון, בבקשה.
<רם דישון: דיברו פה על מדידות וכל המדידות עומדות בתקן וכו'.
<רם דישון: התקן היום הוא בשמים, זאת אומרת כל מדידה שאנחנו נעשה תהיה מתחת לתקן והכול טוב ויפה, אבל ראיתם את הילדים, הילדים נפגעו, ממה הם נפגעו?
<רם דישון: מקרינה בטוחה?
<רם דישון: לא, משהו פה לא תקין.
<רם דישון: הסף לא רלוונטי, אמרה את זה סיגל סדצקי, אמר את זה ד"ר גלברט בנוכחותו של גיל כהן שיושב כאן, באוזניי, הסף הוא גבוה מדי.
<רם דישון: צריך לעשות משהו.
<רם דישון: אבל בינתיים אני נאבק בו כ-4 שנים ולא נעשה כלום.
<קריאה: להוציא wi-fi מבתי הספר.
<רם דישון: לפני שנתיים דיברתי איתו פנים אל פנים, דיברנו על משהו, לא יצא כלום.
<רם דישון: דבר שני, המדידה היא לא נכונה.
<רם דישון: אם יושב מדריך של המשרד להגנת הסביבה ומספר לי, אני לא רוצה להיכנס פה למספרים, 'מדדתי פחות מננו וואט לסנטימטר מרובע' ואתה מהנדס, לא מסתדרים לך המספרים, קח נייר ותעשה חשבון, זה מכפלה וחילוק של מספר פרמטרים, זה לא מסתדר, איך יכול להיות?
<רם דישון: אנחנו יודעים כמה משדר ה - - -
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אנחנו נבקש לבדוק את הסוגיה של המדידה ושל התקן.
<רם דישון: עכשיו, כמו שאמרה דפנה, יש ראוטרים שעובדים על 5 ג'יגה הרץ, המכשירים שהמשרד להגנת הסביבה מאשר מודדים רק עד 3 ג'יגה הרץ.
<רם דישון: אז אנחנו מספרים סיפורים שהכול תקין, אבל חצי לא מדדנו.
<קריאה: הם מכפילים ראוטרים כדי שהמדד יהיה יותר נמוך.
יפעת שאשא ביטון: רם, ברשותך, רק אם יש משהו להוסיף.
יפעת שאשא ביטון: סוגיית המדידה, אנחנו נבקש שהיא תיבדק.
<רם דישון: חיבור חוטי עולה 2,200 שקל לכיתה.
<רם דישון: רק שכולם ישמעו, אני ראיתי הצעת מחיר, 2,200 שקל לכיתה, זה כל הסיפור.
<רם דישון: על זה אפשר לשים את הסוויץ' שלך גם, לא מפריע.
<רם דישון: זה יהיה מעולה.
<צבי כספי: נכון, יש פתרונות.
<צבי כספי: השאלה אם מישהו רוצה לעשות אותם.
יפעת שאשא ביטון: אני יכולה להגיד לך שמבחינה כלכלית החיבור הקווי הוא הרבה הרבה הרבה יותר יקר, אבל אנחנו לא נכנסים לסוגיות הכלכליות, אנחנו רוצים להישאר בנושא של המהות.
<רם דישון: אני מוכרח להגיד משהו על משרד החינוך.
<רם דישון: היינו בבית ספר, אני ויעל לוין, ראינו כיתה שיש בה ראוטר שהשימוש היחידי שלו הוא שהמורה מורידה ממנו סרטים ביוטיוב.
<רם דישון: לילדים אין מחשבים, לא טאבלטים, לא שום דבר - - -
<קריאה: זו דוגמה אחת ש - - -
<רם דישון: זה מה שאני ראיתי - - -
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נתייחס גם לסוגיית הפדגוגיה, לא בדיוק הזה.
<רם דישון: אני לא מדבר על פדגוגיה, אני מדבר על זה שהילדים מוקרנים סתם, לשווא.
יפעת שאשא ביטון: זה נרשם, תודה.
יפעת שאשא ביטון: ד"ר יפה בן עמי, בבקשה.
<יפה בן עמי: בעצם אני באתי לייצג את ההיבט של הפדגוגיה ולכן אני לא ארחיב.
<יפה בן עמי: אני רק אומר שאני, יחד עם ד"ר טל סופר, חקרנו את התהליך שנעשה בבית ספר בן גוריון, בדקנו 240 תלמידים בשנה שעברה והשנה 480 תלמידים ואני חושבת שהתלמידה ממועצת התלמידים פה ייצגה מאוד את מה שעולה מתוך המחקר הזה.
<יפה בן עמי: אני גם מבינה שזאת ההסכמה פה, שאין חולקין על זה.
<יפה בן עמי: אני גם רוצה להגיד שהתלמידים הדגישו שבמהלך שבוע הלימודים הם נחשפים למסך לא יותר מבין 6 ל-8 שעות.
<יפה בן עמי: זאת אומרת שהרבה מהלמידה שלהם היא למידה שיתופית, פנים אל פנים ולא מול מסך.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, נתון חשוב.
יפעת שאשא ביטון: אבי פטל, ראש ארגון הורים.
<אבי פטל: אני קודם כל רוצה להגיד שאני הנדסאי מחשבים, רשום בפנקס ההנדסאים, אני חבר הנהלת ארגון ההורים בירושלים, חבר ועדת ההיגוי בירושלים, מייצג את כל ההורים בירושלים בפרויקט התקשוב ומנהל את תחום הקרינה בירושלים מטעם ההורים.
יפעת שאשא ביטון: אם אפשר רק דברים שצריך להוסיף ולא לחזור עליהם.
<אבי פטל: לגבי בדיקות הקרינה, בירושלים לפחות אני יכול לומר את זה, יש פה שני מומחים, עמי ואמיר, שאנחנו נעזרים בהם, יש לי פה את כל בדיקות הקרינה, סיכום של כל בדיקות הקרינה בעיר ירושלים, יש לנו השגות לגבי הנושא של העומסים, השגות משמעותיות.
<אבי פטל: אנחנו פנינו גם למשרד להגנת הסביבה, לא קיבלנו תשובות לגבי ראוטרים לגבי בתי ספר ספציפיים, לא קיבלנו תשובות, עמי פנה בשמנו, אנחנו יחד עם מומחים שהם עובדים עם עמי ואמיר.
<אבי פטל: אני רוצה לומר שאנחנו לא מרוצים מזה שאנחנו לא מקבלים תשובות ואנחנו לא שבעי רצון בנקודה הזו.
<אבי פטל: זה דבר אחד.
<אבי פטל: הדבר השני הוא, יש באמת את העניין הזה של קווי ו-wi-fi ואני רוצה לומר שקודם כל אנחנו מנהלים פרויקט שלם, פרויקט גדול, מעיריית ירושלים, ואנחנו, ההורים בירושלים, הגענו למסקנה שאנחנו מעדיפים מחשבים ניידים ולא טאבלטים לאחר שבחנו את הנושא הזה בחינה ארוכה ועמוקה במשך למעלה משנה - - -
יפעת שאשא ביטון: זה משנה מבחינת רמות הקרינה, wi-fi וכאלה?
<אבי פטל: זה משנה.
<אבי פטל: לא ניכנס לדיון מקצועי בנקודה הזו, אבל - - -
יפעת שאשא ביטון: אתה יכול לענות לי רק בכן ולא לנוכח הבדיקה שלך?
<אבי פטל: לא, זה לא משנה.
<אבי פטל: אנחנו רואים את הפרויקט הזה כפרויקט ענן.
<אבי פטל: אנחנו חושבים שהמשרד עושה עבודה מצוינת ואנחנו רואים את הפרויקט כפרויקט ענן, אנחנו לא מבינים מדוע אי אפשר לעשות את הפרויקט הזה בצורה קווית ומדוע אי אפשר לעשות אותו במחשבים נייחים, או מהבית להתחבר לענן.
<אבי פטל: אנחנו לא מבינים את זה ואני מדבר איתכם על פרויקט שמנוהל בירושלים, פרויקט במיליוני שקלים, פרויקט גדול מאוד, אחד הגדולים בארץ, שאנחנו עושים אותו בישיבות שבועיות עם העירייה, פרויקט ממש ממש רציני.
<אבי פטל: אני חושב שחשוב לשמוע את הדעה של עמי או של אמיר בנושא של הקרינה.
יפעת שאשא ביטון: תודה, אבי.
יפעת שאשא ביטון: עורך דין מיכאל בך, בבקשה.
יפעת שאשא ביטון: רק אם יש להוסיף, אנחנו לא נכנסים כאן להרצאות כי אנחנו כבר הרבה אחרי הזמן.
<מיכאל בך: אני הגשתי את העתירה לבג"צ בשם הנהגת ההורים והפורום לסלולריות שפויה ובשם קבוצת הורים ותלויה ועומדת גם עתירה לדיון נוסף בעקבות ההחלטה של בג"צ.
<מיכאל בך: אני חושב שהנקודה המהותית ביותר ואותה אנחנו לדעתי איפה שהוא פספסנו מתחת לרדאר זה הדברים שאמר סטיליאן גלברט, הממונה על הקרינה, שמשום מה לא הגיע היום לדיון, בוועדת החינוך של הכנסת ב-19 במרץ 2014.
<מיכאל בך: הוא מתייחס לנושא של ה-wi-fi, הוא אומר ככה: יש את הראוטר האלחוטי שנמצא באיזה שהוא מקום בכיתה, שזה כמו ראוטר אלחוטי שיש בכל בית בישראל, זו גם אחת הטענות שטענו כלפינו כשאנחנו הגשנו את העתירה, אמרו לנו 'מה אתם רוצים, בכל בית יש ראוטר, בכל בית מלון, בכל בית קפה, אז אין סכנה'.
<מיכאל בך: הוא בא ואומר, זה לא זה, הראוטר הביתי, זה הספק של 100 מיליוואט ולכן החשיפה היא יחסית נמוכה.
<מיכאל בך: הוא אומר, הבעיה היא לא הנקודה הזאת, הבעיה היא שבכיתה יש 40 מחשבים, בכל מחשב נייד, כמו שיש פה, יש שני משדרים בשני הצדדים של המסך, כל משדר כזה מסוגל לשדר 50 מיליוואט ואז יש לנו 30 או 40 מחשבים שמשדרים בו זמנית, שהחשיפה בכיתה יכולה להגיע לרמות די גבוהות.
<קריאה: ועוד 20 משהו טאבלטים.
<מיכאל בך: ופה לכן הבעיה היא לא אותה קרינת wi-fi סביבתית שאנחנו חשופים לה.
<מיכאל בך: הנקודה השנייה, שכבר עמדו עליה, אני לא אאריך בה, אני רק אומר, כשאומרים 'עומדים בתקנים', ומשרד החינוך לא אחראי על התקנים, המשרד להגנת הסביבה אחראי על התקנים, המשרד להגנת הסביבה לרבות פרופ' סדצקי באו ואמרו, לרבות בדיונים בוועדות הכנסת, יש ציטוטים, אני לא אקריא, של פרופ' סדצקי, שאומרת שהרמות של רמת הקרינה הסלולרית, היא באמת בודקת רק את ההיבט התרמי, ואומרת סדצקי, אין שום קשר בין התקנים האלה לבדיקה של סרטן, של יכולת של היווצרות של סרטן ולכן התקנים האלה, גם אם הם עומדים ברמת הקרינה הזו בסופו של דבר לא מבטיחים דבר מבחינת ה-wi-fi.
<מיכאל בך: ה-wi-fi זה עולם אחר, הסלולר, אתה שם אותו ליד האוזן, הוא מחמם את האוזן, זה יכול לעשות נזק, אבל ה-wi,fi, זה פשוט חכמי חלם, לבוא ולבדוק תקן, זה כמו שהייתי בודק מחר באמצעות מונה גייגר אם יש לי קרינה מחשמל.
<מיכאל בך: זה לא רלוונטי, זה לערבב סוס וחמור, אם בכלל - - -
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, נושא הבדיקה וסוגיית התקן, כמו שאמרתי פה, תיבדק.
<מיכאל בך: בוועדה פנימית, בוועדה שהוקמה, בא נציג משרד להגנת הסביבה, יעקב לומברג, ואמר שהמשרד להגנת הסביבה לא נותן לגיטימציה לרשת אלחוטית, אנחנו נגד רשת אלחוטית בבתי ספר - - -
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, מיכאל, אני הקראתי את המסמך של המשרד להגנת הסביבה.
<מיכאל בך: יש לי עוד הרבה מה לומר, אני אומר משפט אחרון, באים ואומרים לנו בגני הילדים אסור wi-fi, זה מסוכן, אסור wi-fi, אבל בכיתה א' כן.
<מיכאל בך: מישהו החליט, יושב עופר רימון ויודע שילד בן 5 בגן ילדים, מסוכן מאוד עבורו ואסור לחשוף אותו אפילו לדקה, אבל לפי עקרון הזהירות המונעת ילד בכיתה א' יכול להיחשף לזה.
<מיכאל בך: אז אני אומר שהמחקרים מראים שהגוף של הילדים מתפתח - - -
יפעת שאשא ביטון: קודם כל אתם צריכים לברך על זה שלפחות בגנים אין.
יפעת שאשא ביטון: אז תתחילו מהנקודה החיובית ועכשיו בואו נראה איך לוקחים את זה לבתי הספר.
יפעת שאשא ביטון: אל תלכו על המקום השלילי.
<מיכאל בך: אני רוצה רק לומר דבר אחד, כל המחקרים - - -
יפעת שאשא ביטון: אני בסך הכול מנסה לגרום לכם לראות גם את מה שכבר נעשה ולא רק להיות במקום ה - - -
<מיכאל בך: הקביעה הזאת של גני ילדים לעומת כיתות א' או ב' היא שרירותית והיא מופרכת.
<מיכאל בך: אבל אני אומר, מעבר לכך, אין מחלוקת, וזה גם אומרים כל המומחים, שהאוכלוסייה של הילדים היא אוכלוסייה שרגישה במיוחד לקרינה וזאת למה?
<מיכאל בך: כי הגוף שלהם מתפתח במהירות, התאים מתחלקים ואז הם חשופים יותר לקרינה ולמוטציות במהלך שלב ההתחלקות.
<מיכאל בך: מתי הם גדלים הכי הרבה?
<מיכאל בך: בגיל ההתבגרות.
<מיכאל בך: הם גדלים הכי הרבה בגילאים 12 עד 17.
<מיכאל בך: אז החשיפה הכי גדולה ושם חושפים אותם.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזה הוצג יפה במצגות שהיו ובנתונים - - -
<מיכאל בך: רק משפט אחרון.
<מיכאל בך: אנחנו בעד הפרויקט.
<מיכאל בך: אני גם הורה לילדים, הפרויקט הזה הוא מבורך וחשוב ובכלל זו לא שאלה דיכוטומית של כן ללמד ילדים בבתי ספר באמצעות מחשבים ולחשוף אותם לקדמה לבין הנושא של הבריאות.
<מיכאל בך: צריך לעשות את זה עם כבלים, אפשר לעשות את זה עם סיבים אופטיים וברמה הזאת הפדגוגיה תהיה יותר טובה, כי רוחב הפס בסיבים אופטיים - - -
יפעת שאשא ביטון: זה לא קשור לפדגוגיה, אל תיכנס למקום המקצועי הזה.
<מיכאל בך: רמת האינפורמציה שתבוא זה - - -
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, מיכאל.
<מיכאל בך: מילה אחרונה.
<מיכאל בך: אפשר עם סיבים אופטיים לחבר מחשבים ניידים, לא נייחים.
יפעת שאשא ביטון: הנקודה ברורה.
יפעת שאשא ביטון: יעקב בן עמי, משפט.
<יעקב עמי: אני חיכיתי כל היום בשקט, כולם פה דיברו מעל 5 דקות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו הרבה מעבר לזמן הוועדה, אני מכבדת אותך, בבקשה.
<יעקב עמי: לי קוראים יעקב עמי, אני פעיל ארצי, יוזמה אישית, שעוזר לכל בתי הספר בארץ.
<יעקב עמי: כל הורה שאני מגלה שיש לו בעיה או שפונה אליי אני מציע את שירותי בהתנדבות מלאה.
<יעקב עמי: לאחרונה הצטרפתי ואני חבר הנהלה בעמותה לסלולריות שפויה, אני - - -
יפעת שאשא ביטון: יעקב, תגיע לנושא.
יפעת שאשא ביטון: חבל, אתה מבזבז את הדברים החשובים שלך ל - - -
<יעקב עמי: אני בא ואומר למשרד החינוך, במיוחד לעופר רימון, שאני באופן אישי וכל ההורים שאני מכיר הם בעד פדגוגיה והם בעד תקשוב והם בעד הכול.
<יעקב עמי: אני אומר לך, תעשה את זה קווי למען כולנו והבריאות שלנו.
<יעקב עמי: אם יש ספק שב-wi-fi יש קרינה אז למה אנחנו צריכים את זה?
<יעקב עמי: תעשה קווי, אין קרינה, כולם יהיו happy והכול יהיה בסדר.
<קריאה: רק אתה תהיה happy.
<קריאה: שלא ידבר בשם - - -
<יעקב עמי: כולם יהיו happy.
יפעת שאשא ביטון: אני לא מוכנה להתנהלות כזו.
יפעת שאשא ביטון: אני אבקש מהסדרנים שיוציאו אתכם, באמת, אנחנו שומרים פה על קור רוח.
<יעקב עמי: אוקיי, אני ממשיך.
<יעקב עמי: אני מבקש שלא יפריעו לי רק, אפשר?
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת ממך במשפט.
יפעת שאשא ביטון: אתה יודע לנסח את זה יפה בצורה ממוקדת, בבקשה.
<יעקב עמי: אני רוצה להראות פה תמונה אחת.
<יעקב עמי: מה שאנחנו רואים פה זה בבית ספר, אני לא אציין את שמו כי אני לא רוצה כרגע לציין, עדיף שאני לא אציין, מה אנחנו רואים פה?
<יעקב עמי: גם טאבלטים, גם סלולרי, באותה עמדה.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אתה לא צריך להראות תמונה, המציאות ברורה.
<יעקב עמי: אתם יודעים כמה קרינה יש פה?
<יעקב עמי: רגע, עוד לא סיימתי.
<יעקב עמי: אני הסתובבתי לאחרונה בהרבה בתי ספר וראיתי שם תוצאות וראיתי שם דברים שלא מנהלים בצורה נכונה.
<יעקב עמי: משרד החינוך לקח את חברת טלדור ושם אותה - - -
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מבקרים תהליכים, אני רוצה המלצות ונקודות הארה לתוך הדיון.
<יעקב עמי: אתם לא נותנים לדבר.
<יעקב עמי: אני ישבתי בשקט, לא הפרעתי לאף אחד, תנו לי לדבר.
יפעת שאשא ביטון: יעקב, בבקשה.
<יעקב עמי: אז שלא יפריעו לי, בבקשה.
<יעקב עמי: אני הסתובבתי לאחרונה בבתי ספר, השתתפתי בבדיקות קרינה בהוד השרון, בעירוני ובעוד כמה מקומות נוספים.
<יעקב עמי: בכל הבדיקות שהייתי שם הבדיקות לא מבוצעות כמו שצריך, לא מבוצע העמסת מחשבים, באים עם מכשיר מדידה שמסוגל למדוד עד 5 ג'יגה בלבד בזמן שהראוטר משדר ב-5 - - -
יפעת שאשא ביטון: טוב, אמרו את הדברים האלה.
יפעת שאשא ביטון: יש לך משהו לחדש כדי שנוכל להתקדם איתו?
<יעקב עמי: כן, החידוש שלי הוא פשוט, כהורים, והפנייה היא במיוחד לעופר רימון ולגיל כהן שיושב פה, אנחנו רוצים ערוץ שיענו לנו.
<יעקב עמי: לא יכול להיות שאנחנו מבקשים על נושא שהוא עבירה על החוק, גיל כהן, עבירה על החוק, משתמשים בראוטר, מכניסים ראוטר של 200 מיליוואט לבית הספר שזה בניגוד לחוק ושולחים לך כבר עשרה תסקירים ואנחנו לא מקבלים תשובות.
יפעת שאשא ביטון: יעקב, תודה רבה, ההערות שלך נרשמו.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לסגור את הדיון.
יפעת שאשא ביטון: אני ממש מתנצלת, דרור ומירה ו - - - אני מסיימת.
<קריאה: זה דיון בנושא בריאות ואף רופא לא דיבר.
יפעת שאשא ביטון: את צודקת.
יפעת שאשא ביטון: משרד הבריאות, אנחנו ביקשנו שידברו, הם לא היו פה.
יפעת שאשא ביטון: רופאה מהדסה עין כרם, צודקת, בבקשה.
יפעת שאשא ביטון: בשתי דקות.
<יעל שטיין: אני עוסקת זה 5-6 שנים או יותר אפילו בחקר של השפעות בריאותיות של קרינה אלקטרומגנטית ויש בארץ מעט אנשים, סיגל סדצקי היא העיקרית שחוקרת סרטן, אין כמעט אף אחד בארץ שחוקר השפעות לא מסרטנות.
<יעל שטיין: אז אני רוצה להגיד לכם מבחינה מספרית מה שידוע, שבין 3% ל-11% מהילדים ומהציבור יכולים לפתח השפעות אחרות.
<יעל שטיין: זה מפורט כאן בעמוד 14 של החוברת שקיבלתם.
<יעל שטיין: על כל ילד אחד שאולי יחלה בסרטן בבית הספר יכולים להיות בבית ספר של 400 תלמידים בין 9 ל-50 תלמידים שיש להם השפעות כמו שהילדים האלה תיארו.
<יעל שטיין: אני אישית ראיינתי, פגשתי הרבה מאוד אנשים.
<יעל שטיין: באים מומחים כמו האדון כאן שאמר, 'אני עבדתי ברדאר ולא קרה לי כלום', גם התקנים חושבו לפי גודל של גבר שחשוף, ילדים, נשים בהריון, תינוקות שנמצאים בכל המקומות האלה, ההשפעות הן אחרות וכמו שאמרנו התקנים הקיימים לא רלוונטיים.
<יעל שטיין: אז יכולים להיות בבית ספר בין 9 ל-50 ילדים שיש להם אולי הפרעות שינה, איזה שהן הפרעות בזיכרון, קושי למצוא מילים, ירידה במערכת החיסון, הרבה הצטננויות חוזרות, כאבי ראש, כאבי בטן, כאבי שרירים, פריחה בעור ואז הם יבואו ויבוא הורה למנהל בית הספר ויגיד 'לדעתי יש לך - - -
<קריאה: לא בגלל wi-fi.
<יעל שטיין: אם הילדים האלה באים לבית הספר כי הם חייבים ואין שום מענה אחר אז אומרים שהם לא עשו את הבדיקות הרלוונטיות.
<יעל שטיין: אז אני רוצה להגיד לכם שפגשתי את סיגל סדצקי לפני שבועיים-שלושה בכנס ודיברנו על כך שאין אף רופא במדינת ישראל שנותן מענה לדברים האלה.
<יעל שטיין: אין בדיקות רלוונטיות, משרד הבריאות לא עשה שום דבר, משרד הבריאות - - -
<קריאה: בינתיים תוציאו את ה-wi-fi מבתי הספר.
<יעל שטיין: אני יודעת שסיגל סדצקי וסטיליאן גלברט ואחרים נתנו המלצות ואני יודעת שמשרד החינוך קידם טכנולוגיות ואז הם אמרו 'טוב, אז לא הקשיבו לנו, אז נתאים את עצמנו למציאות' ונתנו המלצות חדשות, וכך זה מתקדם.
<יעל שטיין: דוחפים קדימה טכנולוגיה מסוימת כי זה אמצעי הקצה שיש, הרבה פעמים זה אמצעי הקצה שעובד רק ב-wi-fi ולא מתחבר לטכנולוגיה חוטית, אז אומרים 'טוב, אז נתאים את עצמנו, ננסה ככה, ננסה ככה'.
<יעל שטיין: הרבה פעמים יצא לי גם לפנות ולשאול - - -
יפעת שאשא ביטון: משפט סיכום, להוסיף לדברים שלא נאמרו פה כי הדברים די עלו.
<יעל שטיין: יש כמה שאלות ספציפיות.
<יעל שטיין: יש בורות עצומה בקרב ציבור הרופאים.
<יעל שטיין: כשאני אומרת שאני רופאה שעוסקת בהשפעות בריאותיות של קרינה אלקטרומגנטית אנשים מסתכלים עליי ושואלים אותי, רופאים שואלים אותי על מה מדובר.
<יעל שטיין: הרופאים לא מכירים את התחום.
<יעל שטיין: ארגון הבריאות העולמי נותן כאן כמה נקודות אבל בגדול המערכת הרפואית לא מכירה את התחום.
<יעל שטיין: הילדים שנפגעים, אין להם מענה.
<יעל שטיין: הם באים למנהל בית הספר, מנהל בית הספר אומר 'זו בעיה שלכם, אתם משוגעים'.
<יעל שטיין: השאלה מה הפתרון שמציעים.
<יעל שטיין: אז הפתרון שצריך להציע היא אלטרנטיבה.
<יעל שטיין: נגיד יש ילדים נפגעים?
<יעל שטיין: אז יהיה בית ספר אחד בלי קרינה, שהם יכולים ללכת אליו, יהיו כיתות מוגנות, תהיה הנגשה.
יפעת שאשא ביטון: יעל, הנקודה ברורה.
יפעת שאשא ביטון: גם הדברים עלו כאן.
<יעל שטיין: אני אומרת שככל שידוע מחקרית, ככל שיש יותר חשיפה יהיו יותר ילדים נפגעים.
<יעל שטיין: בפועל היום אולי יש 10 ילדים בבית ספר, עוד שנה-שנתיים יהיו 100.
<יעל שטיין: צריך לתת מענה לדברים.
<יעל שטיין: זה הכול.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, יעל.
יפעת שאשא ביטון: משפט סיכום לחבר הכנסת יוסי יונה ואנחנו מסכמים את הדיון.
יוסי יונה: אז קודם כל, גברתי יושבת הראש, תודה על הדיון הזה שקיימת פה, דיון מאוד מאוד חשוב.
יפעת שאשא ביטון: תודה לך שהשתתפת בו וזה לא מובן מאליו, מראשיתו ועד סופו.
יפעת שאשא ביטון: באמת כל הכבוד.
יוסי יונה: אז באמת תודה על הדיון הזה וראינו עד כמה אנשים פה מוטרדים.
יוסי יונה: אני רוצה להגיד שניים-שלושה משפטים ובכך לסיים מבחינתי את ההתרשמות שלי לגבי מה שקרה כאן.
יוסי יונה: הדיון הוא לא כפי שחלק מהאנשים רצו להראות, שיושבים פה אנשים שהם נגד טכנולוגיה ונגד תקשוב וכו'.
יוסי יונה: אנחנו לא, הסוגיה שהובאה לפתחנו היא לא הסוגיה של האם בעד טכנולוגיה או נגד טכנולוגיה, אלא לגבי הסיכונים שכרוכים בשימוש באופנים שונים של הטכנולוגיה בבית הספר.
יוסי יונה: זו הייתה הסוגיה.
יוסי יונה: לכן גם המון פעמים כששמענו כאן דברים כאילו 'הקדמה, אתם נגד הקדמה' וכו', להד"מ, אנחנו בעד הקדמה ובעד השילוב עד כמה שניתן.
יוסי יונה: זו הנקודה הזו.
יוסי יונה: עכשיו, עלו כאן דברים מאוד מאוד ברורים.
יוסי יונה: ישנן שיטות כאלה ואחרות ויש אלטרנטיבות, או רשתות קוויות או רשתות אלחוטיות.
יוסי יונה: אנחנו יודעים לפחות על פי הרשמים שאני קיבלתי כאן, מהורים, ממומחים וכדומה, שאכן קיימת סכנה.
יוסי יונה: אנחנו לא צריכים אפילו, עופר ונציגי משרד החינוך, לנהל כאן איזה שהוא דיון שהוא לעומתי, אני הייתי מצפה ממך לבוא ולהגיד 'אני מתכוון לעשות מה שאני יכול כדי למנוע את זה'.
יפעת שאשא ביטון: הוא דיבר על זהירות.
יוסי יונה: לא, אמרת את הדבר המאוד מתמיה, אמרת 'תשמעו, אני מתנהל על פי התקנים, הם קבעו, לכו תשנו את התקנים'.
יוסי יונה: לא, אני מבקש ממך שאתה תפעל איתי כדי שישנו את התקנים אם אנחנו חושבים שהתקנים האלה הם בעייתיים.
יוסי יונה: אוקיי, אני רוצה להאמין לך שגורלם ורווחתם של התלמידים הם לנגד עיניך, אז בוא יחד איתנו, תבוא ותגיד 'חבר'ה, התקנים האלה לא מקובלים עליי', אוקיי, אני רוצה לפעול כדי שתהיינה רשתות קוויות משום שעל פניו ברור שהן פחות מסוכנות.
יוסי יונה: בוא נלך על זה, אני לא מבין מה המניעה, למה אתה לא יכול להיות איתנו?
יוסי יונה: למה אני צריך לנהל איתך כל הזמן דיון לעומתי?
<קריאה: בינתיים לעצור את ה-wi-fi, לכבות את ה-wi-fi בבתי הספר.
יוסי יונה: אני מבקש רק דבר אחרון ממך, יושבת הראש של הישיבה הבאמת מאוד חשובה הזו, שאנחנו נצא מכאן בקריאה למשרד החינוך כדי שנאמר לעופר באופן חד משמעי, אנחנו לא נגד התקשוב, אנחנו משאירים את כל הסוגיה הפדגוגית הצידה, נגיד שאנחנו באים בדרישה שתהיה פעולה הדרגתית לבטל את רשתות ה-wi-fi ולהבטיח שתהיינה רשתות קוויות בבתי הספר כדי למנוע סכנות בריאותיות כאלה ואחרות.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת לסכם את הדיון.
יפעת שאשא ביטון: אני מוכנה לקבל מכל מי שיש לו המלצות קונקרטיות, הוא מוזמן לשלוח אליי במייל.
יפעת שאשא ביטון: לא פה בדיון, כי אנחנו כבר הרבה אחרי הזמן, אני ממש מתנצלת.
יפעת שאשא ביטון: ראשית אני באמת מברכת, גם על הנוכחות שלך וגם על הדברים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו בעד הטכנולוגיה, אני מוכרחה לומר ביושר שב-3 השנים האחרונות אני השקעתי את חיי בנושא של פיתוח פדגוגיות חדשניות, אנחנו שם, אנחנו רק צריכים לעשות את זה נכון, נכון פדגוגית, נכון מקצועית ונכון בריאותית.
יפעת שאשא ביטון: אז זה מה שמבחינתי ההיי לייטס שצריך לצאת מהדיון.
יפעת שאשא ביטון: אני פונה למשרד המדע והטכנולוגיה לממן מחקר יישומי לפיתוח מענה הנדסי לתקשוב סביבות למידה שהן נטולות קרינה אלקטרומגנטית.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת ממשרד החינוך, כתוב ואתה צודק, אתה לא חטאת בדבריך, בחוזר כתוב בצורה מפורשת שאתם מעודדים ומעדיפים את השימוש בתשתיות אינטרנט קוויות ולא בנקודות גישה אלחוטיות, אך משום שיש מקומות שבהם כבר יש גישה אלחוטית לאינטרנט הם לא נדרשים להחליף את התשתית אלא למזער את רמת הקרינה.
יפעת שאשא ביטון: אני ממש מבקשת שבבתי הספר שבהם אפשר, עכשיו, עד שאנחנו נעשה את הבדיקה ועד שנקבל את המחקר ממשרד המדע, כן לעודד שימוש ברשת קווית שנכון להיום, עוד בלי שבדקנו, אנחנו מניחים שהיא פחות מזיקה לבריאותם של הילדים.
יפעת שאשא ביטון: נושא זמן מסך, הוא חשוב והוא עלה ואני כן רוצה להתייחס אליו.
יפעת שאשא ביטון: הוא עלה פה בתכניות השונות שעלו ואני חייבת לומר שאני אפילו שמחתי ומברכת, צריך לראות שהוא מהווה חלק מאוד מסוים מתוך כלל תכנית הלימודים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שגם בפדגוגיות החדשות אנחנו לא נדרשים למחשב לאורך כל תהליך הלימודים.
יפעת שאשא ביטון: בדרך כלל זה נע סדר גודל של 25% עד 30% מיחידת שיעור או מסך כל התכנית, אז מאוד חשוב שנדגיש גם את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני אשמח לקבל פירוט של תכניות פדגוגיות שבאמת יודעות למנן את זה ומציינות את זמן המסך ושתהיה אכיפה.
יפעת שאשא ביטון: יש פיקוח, יש צוות מקצועי במשרד, צריך גם להגיד את הדברים הטובים, חשוב שהם יעשו את עבודתם נאמנה ושאנחנו נקבל דוח בנושא הזה.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת דוחות של בדיקת קרינה במוסדות החינוך בארץ ומקורות הקרינה.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לראות את הפילוח של wi-fi, של - - -
<קריאה: בבקשה בשבועיים הקרובים.
יפעת שאשא ביטון: אתה לא קובע, עם כל הכבוד.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת לקבל את הדוחות שהתקיימו עד היום, שתוך חודש יגיעו למזכירות הוועדה.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת את הפילוח, לדעת אם זה מארונות חשמל, אם זה מ-wi-fi או מגורמים אחרים כדי שאנחנו נוכל לתת באמת את הדעת מבחינה מקצועית.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת לדעת את התקנים שלפיהם זה נבדק ולבדוק מחדש את הטענות שהועלו כאן לגבי התקן.
יפעת שאשא ביטון: יכול להיות שצריך לשנות את התקן לנוכח - - -
<קריאה: אין תקן, יפעת.
יפעת שאשא ביטון: יש תקנים, צריך לשנות את התקן לנוכח מחקרים שהיו.
יפעת שאשא ביטון: כל הסיפור של הבדיקות, של התקנים, אני מבקשת שהמשרד להגנת הסביבה ייתן לי דוח ומענה בעניין.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת לקיים את מה שכתוב בחוזר מנכ"ל לגבי אמצעי קצה וטלפונים ניידים.