GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ענת בר: הבעיה השלישית זה שהתחום הזה מפוצל בין המון משרדי ממשלה.
<ענת בר: כיוון שהוא מפוצל בין המון משרדי ממשלה וכל אחד רוצה לעשות כמובן את הטוב ביותר, אבל עדיין הפיצול מאוד מאוד מכאיב פה ומאוד מאוד מפריע, אז נוצר מצב שבמקום שהגיל הרך יקבל מדיניות ממשלתית מסודרת, הוא נמצא במקום של אוסף של פרויקטים.
<ענת בר: אוסף של פרויקטים שפעם הם קיימים ופעם לא קיימים והם תלויים במימון של קרנות, הם תלויים במימון של רשויות שיש להן רצון טוב, כי הן לא חייבות לממן את זה.
<ענת בר: אנחנו לא מצליחים ליצור מצב של מדיניות שבסופו של דבר תביא לכך שהילד יקבל בסיס בתחילת חייו.
<ענת בר: אחר כך זה כבר יהיה מאוחר מדי.
מיכל רוזין: אם מעונות היום, למשל, היו תחת משרד החינוך אז משרד החינוך לא היה מקבל ילדים בני 3 שכבר יש עיכוב התפתחותי או כל מיני בעיות שלא נסגרו בשנים הראשונות של החיים.
מיכל רוזין: אם הוא היה אחראי ולא משרד הכלכלה, התמ"ת, או לא חשוב איך קוראים לו היום, אז היה יותר היגיון ב - - -
<ענת בר: אני אפילו הייתי מרחיבה את זה ואומרת שלו במדינת ישראל משרד החינוך היה מקבל אחריות על החינוך של הילדים מלידתם ולא מגיל מסוים - - -
<ענת בר: אז הייתה מדיניות מסודרת.
אורלי לוי אבקסיס: חבר'ה, תיכף נקבל הוראה מהיושב ראש שתוך רבע שעה אנחנו חייבים לסיים.
<ענת בר: משפט אחרון הוא שהאלטרנטיבה של להזניח את הילדים, האם היא באמת קיימת?
<ענת בר: האם באמת יש מצב שמישהו יגיד 'אוקיי, אז יהיה לנו איקס אחוזים של ילדים רעבים'.
<ענת בר: האם זו אלטרנטיבה לחברה שלנו?
אורלי לוי אבקסיס: לא, זו לא אלטרנטיבה, תודה.
<ענת בר: אם היא לא אז - - -
<יעקב דויטש: שלום, שמי יעקב דויטש, אני משדרות, מתנדב בשדרות בכמה ארגונים, מז"ח, ארגון לחלוקת מזון וכל מיני דברים.
<יעקב דויטש: אני אומר, למה יש ילדים עניים בשדרות, או במדינה בכלל?
<יעקב דויטש: למה?
<יעקב דויטש: תראי לי חבר כנסת אחד או שר שקם בכנסת והחליט לבדוק מה קורה לשכירים במדינה עם המשכורת שלהם, כמה הם מכניסים לבית.
<יעקב דויטש: בגלל זה יש ילדים עניים, כי אבא לא מכניס מספיק כסף.
<יעקב דויטש: זה אני רוצה לשמוע פעם אחת במליאת הכנסת - - -
יעקב מרגי: אנחנו אומרים את זה.
אורלי לוי אבקסיס: תאמין לי, אנחנו אומרים את זה ואומרים את זה יותר מפעם אחת.
<יעקב דויטש: אבל אני לא שומע את זה.
<יעקב דויטש: אני עוקב בערוץ הכנסת - - -
יעקב מרגי: חברת הכנסת לוי אמרה בפתיח שרוב הילדים - - -
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו אומרים את זה השכם והערב.
<יעקב דויטש: אז תעשו משהו, אז לא יהיו עניים.
אורלי לוי אבקסיס: עזוב אמרנו, השאלה אם זה חלחל למי שהיה אמור לשמוע.
<יעקב דויטש: אז תעלו את זה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעשה סבב מהיר.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, שם לפרוטוקול.
<נורית וייסברג נקאש: שמי נורית נקאש, אני מפקחת ארצית במשרד הרווחה והשירותים החברתיים.
<נורית וייסברג נקאש: אני קודם כל רוצה לברך את הוועדה הזאת בראשות יושבת ראש הוועדה אורלי לוי אבקסיס.
<נורית וייסברג נקאש: אני רוצה לברך את הוועדה שלא רק ביום העוני עסוקה בסוגיות של ילדים שחיים בעוני, אלא שוב ושוב אני נדרשת לוועדה הזו בעניין הזה.
<נורית וייסברג נקאש: אני חושבת שהדגש שהוועדה שמה שוב, בתבונתה הרבה, בעניין שהעוני מחייב שותפויות של כלל משרדי הממשלה הוא קריטי.
<נורית וייסברג נקאש: העוני הוא בעיה של משרד האוצר, קודם כל, ושל משרד השיכון ושל משרד הבריאות ושל משרד הנגב והגליל ושל שלל המשרדים.
<נורית וייסברג נקאש: לצערי הרב, המשרד שלנו נאלץ להתמודד עם ההשלכות הקשות מאוד של החיים בעוני של ילדים, הוא גם נאלץ ברגע האחרון לפעמים לארגן משפחות כדי שיוכלו לתפקד כאזרחים תורמים, מועילים ונהנים מהחיים שלהם במדינה הזאת.
<נורית וייסברג נקאש: אני חושבת שכולם דיברו פה על ההשלכות הקשות של עוני על התפתחות של ילדים ועל הגדילה.
<נורית וייסברג נקאש: אני חושבת ששכחתם קצת את ההשפעות הקשות של העוני על החוסן החברתי של המדינה.
<נורית וייסברג נקאש: אני רוצה להדגיש, מרבית הילדים שחיים בעוני הם ילדים חרדים וילדים ערבים, אחוז גדול - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא רק, אין שום מגזר שהיום הוא חסין.
<נורית וייסברג נקאש: לא מחוסן, אני מציינת את זה כעובדה.
<נורית וייסברג נקאש: אני רוצה לציין ששר הרווחה היה הראשון שיזם - - -
אורלי לוי אבקסיס: - - - ככל שיענוהו כן ירבה וכן יפרוץ.
<נורית וייסברג נקאש: אני חושבת שצריך פשוט לעזור ולספק מענים שחברים ציינו פה, כי הם ראויים וחשובים.
<נורית וייסברג נקאש: שר הרווחה היה השר הראשון שכינס ועדה כלל משרדית ועם הרבה מאוד אנשים חשובים - - -
אורלי לוי אבקסיס: כנראה שרוב ההמלצות שלה לא ייושמו, לצערנו.
<נורית וייסברג נקאש: אנחנו משתדלים לעשות את מיטב יכולתנו.
<נורית וייסברג נקאש: התקציב עלה ב-1.5 מיליארד שקלים - - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל כמה מזה טייס אוטומטי?
אורלי לוי אבקסיס: את יכולה להגיד לי?
<נורית וייסברג נקאש: טייס אוטומטי?
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת הגידול ביחס לאוכלוסייה.
<נורית וייסברג נקאש: לא, ממש מיליארד וחצי נקי, כמעט מיליארד וחצי נקי.
<נורית וייסברג נקאש: אנחנו מנסים היום לפתח תכניות שיעזרו למשפחות להתמודד עם חיים בעוני.
<נורית וייסברג נקאש: אין ספק, ואנחנו גם מגישים שירותים כשיש צורך במה שאנחנו קוראים פרקטיקת שינוי מדיניות ואנחנו פועלים בכל הרמות לקדם את הנושא הזה.
מיכל רוזין: אבל אתם הקצה.
<נורית וייסברג נקאש: נכון, ואני קוראת - - -
מיכל רוזין: אתם מטפלים כבר בבעיה.
מיכל רוזין: אנחנו צריכים לפתור את הבעיה, כדי שאתם - - -
<נורית וייסברג נקאש: חברת הכנסת, את צודקת.
<נורית וייסברג נקאש: אנחנו קוראים פה לכלל משרדי הממשלה, כולל החינוך וכולל הבריאות, להתגייס מיידית ולהרים את הכפפה.
יעקב מרגי: תוכלו לקרוא למשרדי הממשלה כשתעשו את עבודתכם נאמנה במה שמוטל עליכם על פי חוק.
יעקב מרגי: בינתיים בוועדות האלה לא רואים שאתם עושים את כל מה שמוטל עליכם על פי חוק, לפי מה שאתם צריכים לעשות.
<נחמה ברימן: שלום, אני עובדת סוציאלית, אני עובדת במחלקה לשירותים חברתיים הדר עיר בעיריית חיפה.
<נחמה ברימן: אני עובדת מן השורה ומטפלת במשפחות שכולן, אני בקושי יכולה לחשוב מכל המטופלים שלי אולי על משפחה אחת או שתיים שאינם חיים בעוני.
<נחמה ברימן: זאת אומרת הרוב המכריע של המטופלים שלנו מתמודדים עם עוני יום יום.
<נחמה ברימן: אנחנו נותנים שירות לשכונת הדר בחיפה שמונה כ-50,000 תושבים.
<נחמה ברימן: זו שכונה שהכי מכל השכונות מתמודדת עם עוני וגם עם ילדים בסיכון, בעיות של ילדים בסיכון, כי חצי מהילדים שמוגדרים קטינים נזקקים בחיפה נמצאים בשכונה הזאת ואין בה אף מעון יום אחד, לא ערבי ולא יהודי.
<נחמה ברימן: זו עיר מעורבת וזו שכונה מעורבת - - -
יעקב מרגי: חיפה?
יעקב מרגי: ראש העיר חיפה יונה יהב, מה קרה?
אורלי לוי אבקסיס: זו לא עיר ענייה.
יעקב מרגי: סמי עופר, הראו לנו את העולם בתפארתו.
יעקב מרגי: כמה עלה האצטדיון הזה?
<נחמה ברימן: אני עובדת מן השורה - - -
יעקב מרגי: לא, את לא חייבת לענות, אני שאלתי באוויר.
<נחמה ברימן: אנחנו מטפלים באוכלוסיות יהודיות שכוללות עולים, ותיקים, חרדים, חילוניים.
אורלי לוי אבקסיס: רק כדי להגיע, את אומרת שהמצב הוא קשה גם בערים חזקות.
<נחמה ברימן: אני לא יודעת אם חיפה נחשבת עיר חזקה, אבל אם אנחנו מסתכלים - - -
אורלי לוי אבקסיס: תאמיני לי, כשאת באה מבית שאן חיפה היא עיר מה זה חזקה.
<נחמה ברימן: אם אנחנו מסתכלים על הרצף - - -
מיכל רוזין: כן, אבל אני גרה במרכז ויש אצלי אוכלוסיות שמשוועות ל - - -
אורלי לוי אבקסיס: כן, אבל חוסר הטיפול התוך מערכתי.
אורלי לוי אבקסיס: הרי יש לך את המדינה ואת המינהל המקומי.
<נחמה ברימן: אני רוצה להגיד עוד מילה - - -
<נורית וייסברג נקאש: אבל זה שוב אותה בעיה, הוא לא שייך לאף אחד, אז הקמת מעון היא לא בהכרח באחריותו של ראש העיר.
יעקב מרגי: למה לא? אני כופר בתפיסה הזו.
אורלי לוי אבקסיס: תתפלאי, יש תקציבי עידוד.
<נורית וייסברג נקאש: היא לא בהכרח, אני אומרת.
יעקב מרגי: הוא גם לא בהכרח לבנות אצטדיון של 150 מיליון שקל.
<נורית וייסברג נקאש: אני מסכימה, אני בעד, אני רק אומרת שאין מדיניות - - -
יעקב מרגי: לא בהכרח, אבל הוא העדיף את זה כי - - -
<נחמה ברימן: אני רק רוצה להגיד שמעון יום הוא דבר קריטי והכרחי לילד בכמה רמות.
<נחמה ברימן: זה גם יעזור למשפחה להיחלץ מעוני כי ההורים יוכלו לצאת - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד לך מה הבעיה היחידה, לא יקבלו אותם למעון עד שאמא לא תצא לעבוד ולא יקבלו אותה לעבודה עד שהיא לא תמצא סידור לילדים.
<נחמה ברימן: לאו דווקא, גם ילדים שמוגדרים - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני מטפלת עכשיו בפניית ציבור שזה הזוי.
אורלי לוי אבקסיס: אם חד הורית לשניים שאומרים לה 'את לא תקבלי עזרה במעונות עד שלא תצאי לעבוד ותביאי לנו תלוש משכורת', היא אומרת לי 'אבל איך אני אצא לעבוד?
אורלי לוי אבקסיס: אני חד הורית'.
<נחמה ברימן: אבל גם ילדים שכבר מוגדרים פעוטות בסיכון - - -
אורלי לוי אבקסיס: התקצוב - - - חוק פעוטות בסיכון לאוכלוסייה - - - מי שקשור לאשכול 1, 2 נכנס לחוק פעוטות בסיכון.
<נחמה ברימן: לא.
<נחמה ברימן: רק בסיכון.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נבקש הבהרה.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, אני אבקש ממשרד הרווחה תשובות, גם בנוגע למה שנאמר פה עכשיו, שגם עוני קשה מאוד לא מביא לזכאות להכניס את הילדים במסגרת חוק פעוטות בסיכון.
<קריאה: ברור, עוני זה לא קריטריון.
אורלי לוי אבקסיס: תנו לי להשלים.
אורלי לוי אבקסיס: אבל גם בסעיף הזה נגמר הכסף.
אורלי לוי אבקסיס: הבטיח לי שר הרווחה שינסו להגדיל את התקציב, כי יש אנשים בתור והכסף נגמר ולכן אין ניצול של זכויות על פי חוק, שזה אומר שהממשלה פושעת, שהמדינה פושעת, שהיא לא מקיימת חוק בגלל שהיא לא תקצבה אותו מספיק.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לבדוק איפה זה עומד ואם תוקצב יותר.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו במאבק על תקציב, אולי נצליח לגרום לזה שייכנסו יותר כספים לשם, אולי אפילו לשנות איזה הגדרה.
<קריאה: מי שיצליח זה את, אורלי.
<קריאה: אנחנו מאחוריך, אבל - - -
אורלי לוי אבקסיס: תאמיני לי, כבר יש עליי כוונת.
<קריאה: ממילא יש כוונת.
אורלי לוי אבקסיס: היה פה נציג מוועדת אלאלוף?
אורלי לוי אבקסיס: טוב, נעבור הלאה.
אורלי לוי אבקסיס: כל אחד יאמר שלושה משפטים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעשה ישיבת המשך, אם צריך, כי אנחנו לא נעבור על זה לסדר היום.
<תמר ארז: אני יושבת ראש האגודה הישראלית לגיל הרך ואני רוצה להוסיף על הדברים שנאמרו כאן.
<תמר ארז: העובדות במרביתן נמסרו בקצרה, שיש פגיעה קשה גם בהתפתחות וגם בהורות שתורמת מצדה גם כן לנזק להתפתחותם של ילדים במצבי עוני קיצוני.
<תמר ארז: אני רוצה לציין, מחר יום השנה ה-25 לאמנת זכויות הילד.
<תמר ארז: יש התפתחות גם באמנה לזכויות הילד ומתנסחים עכשיו דברים ספציפיים לגבי הגיל הרך על זכויותיהם של אזרחים שהם תינוקות, פעוטות וילדים צעירים.
<תמר ארז: אני אבקש לקבוע עם יושבת הראש של הוועדה לזכויות הילד פגישה כדי לחשוב על פעולות ספציפיות שמחזקות את יכולות המשפחות לעזור לילדים.
אורלי לוי אבקסיס: אז תפני למשרד ואני מאמינה שימצאו את הזמן.
<איתן מיכאלי: שתי נקודות.
<איתן מיכאלי: אחת נוגעת לדברים שראיתי במשך השנים כשהייתי סגן מנהל שתי"ל ואחר כך מנהל עמותה שנקראת המוקד לביטחון תזונתי ולמאבק ברעב.
<איתן מיכאלי: היום אני עובד במז"ח בשדרות.
<איתן מיכאלי: כ-12-13 שנים מאז שהתחלנו את המאבק על ההזנה וכ-10 שנים מאז שהתחילה החקיקה.
<איתן מיכאלי: דיברה הגברת ממשרד החינוך, היום מזינים כ-200,000 ילדים בתקצוב של כ-13 שקלים למנה, ליום.
אורלי לוי אבקסיס: אז כשאת דיברת על 4 שקלים, זה 4 שקלים ליום לילד, השתתפות.
<איתן מיכאלי: בהכנסה הנמוכה ביותר, כ-2,000 שקלים למשפחה.
אורלי לוי אבקסיס: רוב הילדים משתכרים הרבה יותר.
<איתן מיכאלי: ודאי.
<איתן מיכאלי: אני חושב שזו עדות לכישלון נורא של התכנית שמביאה אותי לאי אמון מוחלט בצורה שהמערכת מטפלת בנושא.
<איתן מיכאלי: גם 13 שקלים למנה זה לא סכום מספק כדי לתת מנה איכותית שעומדת בסטנדרטים לילדים, גם 4 ילדים למשפחה שמרוויחה כ-2,000 שקלים זה סכום אדיר להשתתפות, גם 200,000 ילדים זה מעט מדי מול למעלה מחצי מיליון שהמדינה מכירה.
<טובה בן ארי: היום, בחודש נובמבר, כ-180,000, בשנה שעברה היו 300,000 באותו חודש.
אורלי לוי אבקסיס: לא, כמה ילדים יש במערכת החינוך?
אורלי לוי אבקסיס: מיליון - - -
<איתן מיכאלי: מיליון שש מאות.
אורלי לוי אבקסיס: וצריך לזכור שפרויקט ההזנה הוא רק בית ספר יסודי.
<טובה בן ארי: יש לצהרונים גם.
אורלי לוי אבקסיס: לא, רגע, שנייה, אבל לא שמעתם אותי.
אורלי לוי אבקסיס: הרי הוא מגיע לכיתה ו' זה נפסק, הם מגיעים לכיתה ז' ואין.
אורלי לוי אבקסיס: כלומר הילד, אין לו צרכים, אם הוא היה בכיתה ו', בכיתה ז' הוא יצא מהעוני.
<איתן מיכאלי: כן.
<שגית פרידמן שי: בלוד זה עד כיתה ח'.
אורלי לוי אבקסיס: כי חטיבת הביניים מחוברת ליסודי.
אורלי לוי אבקסיס: ברוב המקומות זה לא קורה.
<איתן מיכאלי: יש מקומות שההזנה נמשכת גם ב-ז'-ח', לפעמים אפילו ט', אבל בגדול הצרכים של חטיבת הביניים והחטיבה העליונה לא מכוסים למרות שהילדים עדיין נשארים רעבים.
<איתן מיכאלי: זו נקודה אחת.
<איתן מיכאלי: הנקודה השנייה שרציתי להעלות מהר ואותה למדתי עכשיו בשדרות.
<איתן מיכאלי: מי שתומך באופן מיידי בילד זו המשפחה, זו הסביבה התומכת המיידית.
<איתן מיכאלי: מסתבר שהיום בשדרות, נושא שעלה בוועדת אלאלוף, התקנים שבהם העובדים הסוציאליים מטפלים - - -
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יודעים.
אורלי לוי אבקסיס: יש עכשיו על זה ועדה בוועדת העבודה והרווחה.
אורלי לוי אבקסיס: אפרופו, ניגשת לעניין של עובדים סוציאליים, יש פה סטודנטים עובדים סוציאליים.
אורלי לוי אבקסיס: רינה - - -
<איתן מיכאלי: אבל לא מטפלים.
<איתן מיכאלי: בשדרות הפסיקו לקבל משפחות.
אורלי לוי אבקסיס: לא יהיה לנו מנוס אלא - - -
<רינה ברץ: התחלתי לדבר על מעונות יום, שזו מסגרת אחת לילדים.
<רינה ברץ: אני עובדת עם משפחות כבר שנה שנייה, מלווה אותן, משפחות בעוני מאוד קשה, הם עברו תהליכים מאוד ארוכים, תהליכים של שינוי.
<רינה ברץ: באמת יש הרבה מה לדבר על זה, אבל יש להם הרבה מאוד בעיות בעניין של הילדים.
<רינה ברץ: קודם כל ילד שלא אוכל בבית, יש כאלה ילדים שהמקרר שלהם ריק, שהם אוכלים דברים ממש בסיסיים, יכולים לאכול לחם עם חומוס במשך שבוע, אני לא יודעת אם אתם מכירים את המצב הזה.
<רינה ברץ: קיים ולא מעט.
<רינה ברץ: אז נתחיל מההתחלה.
<רינה ברץ: אחרי זה נגיד שיש את העניין של הבושה, הרבה מהילדים פשוט לא יגיעו לבית הספר, נושא ההיעדרויות מבית ספר.
<רינה ברץ: הרבה פעמים אני אספתי במשפחות האלה ילדים מהרחוב, ילדים שמסתובבים, כי הם לא בבית הספר ואין להם מסגרת כרגע.
<רינה ברץ: זה גם מביא אותי גם למעונות במהלך היום, מביא אותנו למסגרות נוספות, מועדוניות, חוגים.
<רינה ברץ: גם אחרי ההנחה הם עולים הרבה מאוד כסף למשפחות כאלה, שאולי מרוויחות 3,000, 3,500 בלחץ והן צריכות גם לסבסד את הדיור הציבורי, בלי לדבר על צפיפות, שלילד אין מקום - - -
אורלי לוי אבקסיס: זה כשיש להם דיור ציבורי.
<רינה ברץ: זה כשיש להם, ואני יכולה להגיד על משפחה שעדיין ממתינה בתור כבר מספר שנים והיא בעלת 9 נפשות בשלושה חדרים, כולל סלון בתוך השלושה.
<רינה ברץ: באמת אין מה לתאר בעיקר בעניין המסגרות, אני קצת אתן על זה דגש.
<רינה ברץ: מנסים להכניס בסופו של דבר ילד כזה למסגרת, נתקלים בבעיה שאפילו את הסכום הפעוט הם לא יכולים לשלם.
<רינה ברץ: אם מדובר על 200-300 שקל, אחרי ועדה של הרווחה והנחה הם עדיין לא מסוגלים לשלם את זה, יש להם עוד הרבה מאוד תשלומים גם של חובות לשלם.
<שגית פרידמן שי: אז אני רוצה להגיד שבלוד לא משלמים על כל המסגרות האלה, העירייה נותנת את זה ומסבסדת, אבל אותם ילדים שאנחנו נותנים להם בית חם אחר הצהריים צריכים לחזור הביתה מוקדם כדי לטפל באחים הקטנים שלהם, כי אין מי שיטפל בהם.
<שגית פרידמן שי: אז גם כשהמדינה באמת תורמת ועוזרת ותומכת, האוכלוסייה לא צורכת בגלל הבעיות האובייקטיביות שלהם.
<רינה ברץ: אני חושבת שזה לא בהכרח שלא יצרכו, זה לא נכון.
<רינה ברץ: לדוגמה יש לי משפחה שיש להם 3 ילדים שבאמת משגיחים אחד על השני והם יכולים לצורך.
<רינה ברץ: אם לשלושת הילדים האלה יהיו מסגרות אז לא יהיה צורך לשמור על אף אחד אחר הצהריים.
<רינה ברץ: אם להוא תהיה מועדונית, לשני - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא, אני אגיד לך מה, מאחר שיש מספר מקומות מוגבל במועדוניות האלה ודיברה על זה לא מעט דבורה מרחבי, שהייתה מפקחת ארצית על כל המועדוניות של הרווחה והחינוך, על האבסורד, שאי אפשר לתת את השירות הזה לכמה מאותה משפחה וגם אם מישהו כבר נכנס ונמצא אחרי שלוש שנים צריך להוציא אותו החוצה, אולי כדי להכניס את אחיו אבל אולי כדי להכניס את השכן שלו שבעצמו קורס.
אורלי לוי אבקסיס: זה כמו לקחת את המפעל מקרית מלאכי כדי לעזור למובטלים בערד ואז יהיו מובטלים בקרית מלאכי וניקח מבאר שבע.
אורלי לוי אבקסיס: סליחה, לא, ממגדל העמק, או משדרות.
אורלי לוי אבקסיס: ואז נעשה את המשחק הזה.
<רינה ברץ: מה גם שהם לא יכולים לצאת לעבודה, ברגע שלילדים אין שום פתרון ושום מענה.
<רינה ברץ: יש הורים מצוינים שחיים בעוני אבל עדיין העוני הוא גורם סיכון, כי הם לא יכולים לצאת לעבודה במצב הזה שהם צריכים לשמור על הילדים.
אורלי לוי אבקסיס: ואז מתחיל הביצה והתרנגולת, 'תביאי לי את התלוש וניתן לך הנחה', היא אומרת לך 'איך אני אשיג תלוש, לא יקבלו אותי לעבודה אם יידעו שיש לי ילדים'.
אורלי לוי אבקסיס: חוץ מזה, אנחנו לא רוצים שהיא תזניח את הילדים הקטנים.
אורלי לוי אבקסיס: זה הזוי, הזוי, הזוי.
<מיכל יאסו: אני מדברת מטעם מטה המאבק לקצבת ילדים.
<מיכל יאסו: הולכת לעלות עכשיו לקריאה טרומית חוק הגדלת קצבאות ילדים.
<מיכל יאסו: אני שוחחתי עם עוזרים פרלמנטריים של חברי כנסת וניסיתי להבין בעיקרון, אם כבר מדברים על כל המצב הזה של העוני וכל המצב של פערים חברתיים, קצבאות ילדים אוניברסאליות כחלק ממערכת מיסוי מקטינה פערים.
<מיכל יאסו: אני שמעתי כל מיני טיעונים, שזה בשביל להוציא אנשים לעבודה, שזה לא יוציא אנשים מעוני, יש מפעלי הזנה, האם הנתונים של ביטוח לאומי, פקפקו בנתונים של סדר שנעשה באוניברסיטת בן גוריון, השאלה איך ממשיכים ואיך מקדמים את החוק הזה.
אורלי לוי אבקסיס: מרוב שיש הרבה דוחות, ודרך אגב, יש כמעט שקיפות גם מהביטוח הלאומי, ואני רואה את הנציגה של ביטוח לאומי פה מולנו, הביאו לנו נתון לא כזה שונה מהנתונים של ה-OECD, אבל אז ניסו להגיד לנו שהביטוח הלאומי לא יודע בדיוק לעשות או שהוא לא לקח משתנים, הוא מטעה.
<מיכל יאסו: או שהוא מטעה, מוטה.
<מיכל יאסו: אני דיברתי עם אנשים, גם בקרב קובעי המדיניות, והשאלה איך ממשיכים הלאה עם החוק הזה, כי אין לזה תמיכה ממשלתית היום.
<מיכל יאסו: השאלה איך ממשיכים עם זה.
אורלי לוי אבקסיס: עם מה?
אורלי לוי אבקסיס: מה בדיוק החוק?
אורלי לוי אבקסיס: מה היא אומרת בדיוק?
<מיכל יאסו: קצבת הילדים כרגע זה 140 שקל לילד, שזו בושה וחרפה.
<מיכל יאסו: החוק אומר להגדיל את קצבת הילדים - - -
אורלי לוי אבקסיס: הלוואי, בשורה התחתונה - - - אני אסביר לך משהו, גם כשאנחנו כבר מצליחים להעביר הצעת חוק של השוליים חברתית, כמו לדוגמה הצעת החוק שהייתה אמורה לעלות היום לקריאה טרומית במליאה, אתמול בלילה האוצר הגיש לי עליה ערר.
אורלי לוי אבקסיס: את חושבת שעל קצבאות ילדים מישהו יעז?
אורלי לוי אבקסיס: רק בהסכמים קואליציוניים.
<מיכל יאסו: אני יודעת.
<מיכל יאסו: לכן אני שואלת מה עושים עם זה.
אורלי לוי אבקסיס: לכן הצעת חוק פרטית כזו, אין לה שום אופציה.
<מיכל יאסו: אומרים לך 'תיקחי מפעלי הזנה, זה מה שיפתור את הבעיה'.
אורלי לוי אבקסיס: זה הזוי, זה מעשה נבלה בעיניי ואני מתבטאת פה נורא.
אורלי לוי אבקסיס: מישהו גם זרק לי שאם יהיה פחות כסף לילדים אז יביאו פחות ילדים לעוני.
<מיכל יאסו: כן, זו גם אחת הטענות.
<מיכל יאסו: זה לא נכון, יש מחקרים שמוכיחים שאין קשר.
<מיכל יאסו: 140 שקל זה ביזיון, כי ההמלצה היא, גם בוועדת משנה של אלאלוף, שגנזו את ההמלצה, אתם יודעים למה יכולים לגנוז, שזה יהיה 4% מהשכר הממוצע במשק.
<מיכל יאסו: זה מה שאומרים ב-OECD, זה מה שאמרו בוועדת בן שחר.
<מיכל יאסו: אז מה שאמור לקרות, זה אמור להיות 450, 490 שקל לפי כל ההמלצות האלה.
<מיכל יאסו: זה לא יוציא אנשים מעוני, ממש לא.
אורלי לוי אבקסיס: כל עוד 'יש בעתיד' בקואליציה אני רואה את זה קורה מחר.
<ריקי כהן בנלולו: אני ריקי כהן בנלולו, מ'לא נחמדות לא נחמדים'.
אורלי לוי אבקסיס: את מאוד נחמדה בעיניי.
<ריקי כהן בנלולו: יש הצעה לממן את קופת האבטלה מקופת הילדים.
<ריקי כהן בנלולו: זה לא ייתכן שהדבר הזה יעבור.
<קריאה: זו הוראת שעה.
אורלי לוי אבקסיס: היא צודקת, זו הוראת שעה, שמדי שנה בשנה באים - - -
<קריאה: עכשיו הם רוצים לעשות את זה קבע.
אורלי לוי אבקסיס: בדיוק, באים ומבקשים העברה חד פעמית.
<ריקי כהן בנלולו: אז הילדים הרעבים במדינה הזאת, לא מספיק שהמצב קשה, צריכים גם לממן את האבטלה של ההורים שלהם.
<ריקי כהן בנלולו: זה עצוב מאוד.
אורלי לוי אבקסיס: תודה, טוב שאמרת את זה.
<מיכל יאסו: אני מקווה שאפשר יהיה לקדם את זה איכשהו.
אורלי לוי אבקסיס: אם היו אומרים לי שבגלל שיש עודף, נגיד, ואני יודעת שבממשלה לא יעלו את קצבאות הילדים, לא בממשלה הזו, ואולי היו לוקחים את העודף הזה ומעבירים אותו לחוסר האיזון האקטוארי של הפנסיות, שלרוב הציבור העני אין, הייתי חיה עם זה בשקט.
אורלי לוי אבקסיס: כי זה יותר הגיוני, יותר נכון.
אורלי לוי אבקסיס: את האבטלה משרד האוצר צריך לשלם, נקודה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו משלמים ביטוח כל הזמן, ביטוח לאומי, אנחנו משלמים בשביל ימים שכאלה וכשמגיעים לשם לוקחים לך מסעיפים.
אורלי לוי אבקסיס: אבל כשנגיע בעוד 20 שנה והקטסטרופה פה תגדל עם הפנסיות או חוסר הפנסיות של הציבור הזה, מה נגיד?
<קריאה: אם יהיה מי שיגיד.
<מיכל יאסו: השאלה מה עושים עם זה.
<אורית מוסל: אני מנהלת את תחום ילד, נוער ומשפחה בעיריית תל אביב-יפו.
אורלי לוי אבקסיס: רק שתדעו שאנחנו קצת עכשיו בניגוד לתקנון של הכנסת.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו חורגים מהשעה, כי הישיבה של המליאה - - -
<קריאה: אפשר לארגן עוד ישיבה איתך?
אורלי לוי אבקסיס: לפני שישלחו מישהו לנזוף בי, כי ראיתי את העוזר שלי מסמן לי, אני בהחלט אעשה עוד ישיבה.
אורלי לוי אבקסיס: בשעה שתיים יש גם את הכנס הגדול של חיים כץ, אילן גילאון ואנוכי ויהיה שם אלי אלאלוף ויהיה שם מנכ"ל הביטוח הלאומי, פרופ' מור יוסף, אז מי שלא יספיק לדבר פה אולי ינסה לדבר שם.
אורלי לוי אבקסיס: והיה ולא, אנחנו נעשה עוד - - -
<קריאה: הישיבה הזאת חשובה.
אורלי לוי אבקסיס: נעשה עוד ישיבה, אבל שם ננסה להיות קונקרטיים.
אורלי לוי אבקסיס: לפני שנעשה ישיבה באה נוספת, אני מבקשת, למי שיש רעיונות, לרכז אותם ולשלוח לוועדה בצורה קונקרטית.
אורלי לוי אבקסיס: אל תנסו עכשיו לבוא ולדבר על הבעיות ולהציג לי אותן וכו', תנסו להעלות רעיונות.
אורלי לוי אבקסיס: חלקם אולי יהפכו להצעות חוק, חלקם אולי יעלו כהצעות לסדר, כרעיון מול המשרדים.
אורלי לוי אבקסיס: אבל תנסו, 'בעיה איקס, יש לנו רעיון'.
אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שחלק יכול להיות מיושם, יכול להיות שמשהו לא הגיוני ויכול להיות שנגלה שם איזה שהיא פנינה שאפשר יהיה לעשות איתה משהו.
<אורית מוסל: גם בעיר תל אביב, החזקה, שנמצאת באשכול 8, לכאורה, יש פריפריה בתוך העיר ואשכולות של 3 ו-2 ו-4 בחלקים נרחבים מהעיר.
<אורית מוסל: אנחנו מכירים עוני גם בעיר תל אביב ולכן כל כך התרגשתי לשמוע אותך מדברת על ילדים מהעיר תל אביב.
<אורית מוסל: זה באמת נוסך בי תקווה שלא תהיה תחושה של ניכור בין האוכלוסיות החזקות והחלשות.
אורלי לוי אבקסיס: כמה מהתקציב השנתי של העירייה אתם מעבירים לטיפול ברווחה?
<אורית מוסל: כ-400 מיליון ₪ תקציב העירייה ברווחה.
<אורית מוסל: העירייה מוסיפה הרבה הרבה יותר מהסך הפרופורציוני שמשרד הרווחה נותן לעירייה.
<אורית מוסל: משרד הרווחה מעביר - - -
אורלי לוי אבקסיס: כמה באחוזים מהתקציב את יודעת?
<אורית מוסל: אינני יודעת מה סך התקציב, אבל עיריית תל אביב היא מהעיריות שמוסיפה מכספה לא מעט תקציב.
<אורית מוסל: זה כמובן לעולם לא עונה על הפער העצום שקיים.
<אורית מוסל: אנחנו רואים בשנים האחרונות שהעוני גם בעיר שלנו גדל וגובר, אנחנו רואים גם בשכבות שהיו מבוססות יותר, בעשירונים 7 ו-8, שנופלים היום לעשירונים 5, 6, 4, בהחלט אנחנו רואים נפילה מעשירונים בינוניים לעשירונים נמוכים.
<אורית מוסל: זה קשה, אנחנו מנסים לסייע ככל יכולתנו באמצעים שעומדים לרשותנו.
<אורית מוסל: משרד הרווחה בהחלט העביר בשנה האחרונה מספר תכניות שעוסקות בצמצום הפער וטיפול בעוני והדרה, כי כשאנחנו מדברים על עוני אנחנו מדברים גם על הדרה, התושבים מרגישים שהם בעצם מודרים מכלל החברה, שהם בשולי החברה, שהם לא בליבה, ולכן החובה שלנו, קודם כל כעובדים סוציאליים, אבל גם של כל תושבי העיר וכל האנשים והתלמידים שנמצאים פה, זה לתת לעני את התחושה שהוא חלק מהחברה והוא לא בצד.
<אורית מוסל: לכן אנחנו צריכים לפעול עוד ועוד כדי לעזור לילדים.
<אורית מוסל: ועדת זכויות הילד לדורותיה, שאני מכירה אותה כבר הרבה מאוד שנים, חוקקה חוקים מצוינים לטובת ילדים.
<אורית מוסל: חוק פעוטות בסיכון, שנחקק בשנת 2000, הוא מהטובים שבהם.
אורלי לוי אבקסיס: הוא מתוקצב בחוסר תקציב.
<אורית מוסל: ובכל זאת הוא תרם לעלייה דרמטית במספר הילדים שנמצאים בו.
<אורית מוסל: אולם, צוין פה בצדק שעוני אינו מהווה קריטריון להיכנס למעון יום כיום מטעם הרווחה, אלא רק רמה מסוכנת של סיכון או אי תפקוד הורי.
<אורית מוסל: אני חושבת שחשוב אכן לנסות להוסיף לחוק איזה שהוא סעיף שידבר על מצב כלכלי שלא מאפשר להורה מצד אחד להשאיר את הילד בביתו, כי גם להשאיר שמונה שעות תינוק בבית זה בלתי אפשרי ויאפשר לנו לקדם את זה.
<אורית מוסל: בזמנו הונחה על שולחן הכנסת, אבל לא עברה שום קריאה, הצעה לחוק זכויות ילדים באשר הם.
<אורית מוסל: שיהיה איזה שהוא סל של שירותים שילד בישראל זכאי לקבל.
<אורית מוסל: מועדוניות, טיפולים פסיכולוגיים, טיפולים אחרים, שיהיה ברור שילד זכאי לאיזה שהוא סל, שיהיה מי שיגדיר מה הוא הסל ויתוקצב אותו סל.
<אורית מוסל: החוק היה מצוין, הוא רק עלה הרבה מאוד כסף.
<אורית מוסל: יכול להיות שאת יכולה, כיושבת ראש הוועדה, לעיין שוב באותה הצעת חוק ולראות איך ניתן להתאים אותה - - -
אורלי לוי אבקסיס: ביקשתי מהיועצת המשפטית שכבר תרשום את זה כדי להוציא ונראה מה - - -
<אורית מוסל: אנחנו חושבים שילדים בישראל זכאים שתהיה הגדרה למה מגיע להם, מה הזכויות שלהם לקבלת שירותים מהמדינה.
<אורית מוסל: זה המסר שלי.
אורלי לוי אבקסיס: היועצת המשפטית ורד תוציא לנו את הדברים ונסתכל.
<שושי סומך: אני רוצה להמשיך את הדברים.
<שושי סומך: קודם כל לגבי הזכויות של ילדים, גברתי יודעת ושותפה איתנו בהרבה מקרים, בואו נדבר על הזכויות הבסיסיות של חינוך ובריאות, שהיום אנחנו רחוקים מהם כרחוק מזרח ממערב.
<שושי סומך: דיברה פה נציגת משרד החינוך על כמה מקבלים הילדים בבית ספר, אבל כמה שילמו ההורים לבית הספר על החינוך חינם שהם אמורים לקבל.
אורלי לוי אבקסיס: לי יש ארבעה ילדים במערכת ואני לא בוכה, אבל המחשבה על אלו שצריכים - - - ואחר כך גם הסעות למי שצריך.
אורלי לוי אבקסיס: כשאני חושבת על הדברים האלה אני אומרת איך אנשים שורדים, אנשים עם משכורת, אפילו בחציון, אין מצב, פשוט אין מצב שהם מנהלים משק בית ולא מסתבכים.
<שושי סומך: בטח כשברור לנו שחינוך הוא המפתח הראשון להגיע למצב - - -
אורלי לוי אבקסיס: לצמצום הפערים.
<שושי סומך: מעבר לזה, הנתונים שלנו, שנמצאים גם לפנייך, מראים שאם פעם בשנות האלפיים תשלומי ההעברה עזרו לצמצם את העוני, היום אנחנו לא שם.
<שושי סומך: גם בגלל שתשלומי ההעברה קטנו, כמו שאנחנו יודעים, ודיברת פה על כך שבממשלה הזאת כבר לא יגדילו את קצבאות הילדים, אבל אם נזכה מתי שהוא להגדלה של הקצבאות ההצעה של המועצה היא להטיל מס בדרגת המס שההורים מקבלים ואז בעצם נראה לי ששר האוצר, מיסים הוא אוהב, וככה העניים לא ישלמו מס על הקצבאות.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו הרי עובדים באופן צמוד, תעבירו את זה בצורה מסודרת, נשב ונראה מה אנחנו עושים עם זה.
אורלי לוי אבקסיס: נאמר לי שאני חייבת לסיים.
אורלי לוי אבקסיס: אני אשתדל בשעה שתיים שייתנו לכם רשות דיבור, כמו שפתחנו פה עם ילדה אני רוצה לסיים ולסגור עם נער מיקנעם, שיש לו כמה מילים.
<טובה בן ארי: אבל משפט אחד לפני.
<טובה בן ארי: נמצאים פה תלמידים שהם בתנועת נוער נאמני זכויות, שיתוף פעולה של יוניסף ושלנו במשרד החינוך.
<טובה בן ארי: נציגים מיהוד, מחולון, מיקנעם, מהערים השונות.
<טובה בן ארי: תקומו, רק שיראו אתכם ונעשה כבוד לנו ולכם.
<טובה בן ארי: מאחורייך, מטמרה מהצפון.
אורלי לוי אבקסיס: שלום לכולם ותודה שבאתם.