GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<בני ישראלי: לצערי אני כל פעם בא לוועדה הזאת ואומר שההורים לא משתפים פעולה.
<בני ישראלי: הם לא מגיעים להדרכות במספרים גדולים וזה מאוד חבל.
<בני ישראלי: מצד אחד הם ערים לבעיה ומצד שני איכשהו הם לא מגיעים.
<בני ישראלי: משהו מתפספס בנקודה הזאת.
יפעת שאשא ביטון: העניין הוא שאנחנו צריכים לראות, ואני חושבת שכאן לסרט יש משמעות מאוד גדולה, איך אנחנו מגיעים להורים, כך שלא נצטרך להיות תלויים בזה שהם יגיעו אלינו.
יפעת שאשא ביטון: אני מניחה שאתה מדבר על אותן מסגרות הדרכה בבתי הספר שמנסים לעשות בערבים מיוחדים.
<בני ישראלי: אנחנו מגיעים גם למפעלים ולארגונים אבל את עיקר ההורים אפשר להשיג בבתי הספר.
<בני ישראלי: עוד לא פיצחנו את הקוד איך להביא את ההורים, דבר שהוא מאוד חשוב.
<בני ישראלי: יש נושא נוסף אליו אנחנו נכנסים כעת.
<בני ישראלי: יש לנו מסגרת לה אנחנו קוראים תו אשנב.
<בני ישראלי: אנחנו רוצים להגיע לכך שכל האתרים, בעיקר אתרים לילדים אבל גם אתרים למבוגרים, יעמדו בקריטריונים מסוימים ואז ניתן להם תו שמאשר שהם – לא יכולים להגיד בטוחים – יותר בטוחים מאשר אלה שאין להם את התו הזה.
<בני ישראלי: נותנים קריטריונים מסוימים ואם האתר עומד בהם, אנחנו מעניקים לו את התו.
<בני ישראלי: זה יכול להיות לעזר להורים שיכולים לדעת שאתר שיש לו תו כזה, הוא בטוח או שהוא שומר על הפרטיות שלהם מאחר והוא עבר את המבחנים וזה עושה אותו יותר בטוח מאשר אתרים אחרים.
<בני ישראלי: זה טוב גם לאתרים עצמם כי הלקוחות שיודעים שהוא אתר יותר טוב, נכנסים אליו.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שבסוגיית ההורים עלה רעיון.
יפעת שאשא ביטון: יש את ה-שלום כיתה א' לשם כל ההורים מגיעים והם בגדר קהל שבוי.
יפעת שאשא ביטון: אולי צריך לנצל את הפלטפורמה הזאת כדי להעביר סדנה גם בנושא האינטרנט.
יפעת שאשא ביטון: זה ישרת גם את אלה שהם הורים רק לילדי כיתה א' אבל לרוב גם מגיעים הורים שיש להם ילדים בגילים נוספים ואז אפשר בהחלט לנצל את הסדנה הזאת כדי לתת את המידע הרלוונטי.
<בני ישראלי: הבעיה היא שאנחנו עובדים כל השנה.
<בני ישראלי: לא נוכל להגביל את העבודה כי לא נוכל להגיע לכולם.
יפעת שאשא ביטון: אני נותנת את זה כרעיון ולא רק לכם.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזה לפתחו של משרד החינוך וזה לפתחם של ארגונים נוספים.
יפעת שאשא ביטון: אתה פשוט העלית את סוגיית ההורים ואני חושבת שזה בהחלט רעיון שאפשר לחשוב עליו.
יפעת שאשא ביטון: יריב פאר, מנכ"ל תום.
<יריב פאר: תודה.
<יריב פאר: ברכות ובהצלחה.
<יריב פאר: אני כאן כדי להעלות כמה נקודות לדיון בוועדה.
<יריב פאר: אני חושב שמבחינת המציאות האינטרנטית, צריך להבין שהאינטרנט הוא כאן.
<יריב פאר: אי אפשר להגיד שנמנע מילדים להיכנס לרשת.
<יריב פאר: הם לומדים שם, הם נחשפים לתכנים מאוד חשובים, אבל יחד עם זאת מסקר מאוד מקיף שערכנו לאחרונה, המספרים הם באמת מזעזעים.
<יריב פאר: אנחנו מדברים על 71 אחוזים מקרב ילדים עד גיל 13 - זאת אומרת, שניים מכל שלושה ילדים בבתי הספר היסודיים - שנחשפים לפורנוגרפיה קשה.
<יריב פאר: לצפות מילדים כאלה שיתמודדו עם זה, לצפות מילדים שידעו מה לעשות עם זה, זה פשוט בלתי אפשרי.
<יריב פאר: לכן צריך להבין שכמו שיש חינוך, צריך לעשות פעולות נוספות.
<יריב פאר: אני חושב שכאן האחריות של המחוקק היא לעשות פעולות במרחב הציבורי.
<יריב פאר: אני חושב שהפעולה הראשונה היא מה שהעלתה חברת הכנסת סויד ואכן הצעת החוק הזאת הראשונה היא חובה.
<יריב פאר: אי אפשר להשאיר למנהלי בתי הספר ולמחנכים להתמודד עם הסיטואציה.
<יריב פאר: לא צריך לתת לילדי בתי הספר היסודי וחטיבות הביניים להיחשף לתכנים האלה.
<יריב פאר: אני חושב שמעבר לזה, עדיין יש הרבה מאוד גופים ציבוריים, גופי סמך שמאפשרים גישה ל-WI FI חופשי ואין שום הגיון שילדים יוכלו ברשת הזאת להיחשף לתכנים פוגעניים.
<יריב פאר: המחוקק צריך להיכנס גם לשם.
<יריב פאר: פנו אלי הורים שהתקינו פתרונות הגנה בבית אבל הם אומרים שהילד יושב על אדן החלון ומתחבר לרשת ה-WI FI שהעירייה שמה לטובת הציבור.
<יריב פאר: צריך להבין את זה.
<יריב פאר: אני חושב שבמרחב הציבורי, היכולת של הרגולטור לעשות פעולה, באופן יחסי היא קלה יותר והיא פחות מורכבת.
<יריב פאר: אני חושב שבמרחב הפרטי הסיפור הוא הרבה יותר מורכב.
<יריב פאר: אני חושב שכאן הרגולטור צריך לעבוד בחכמה.
<יריב פאר: צריך להבין שלכפות על הורים, אלה דברים לא פשוטים.
<יריב פאר: כמי שהיה באחת הוועדות הקודמות, אני חושב שיש מקום להקים צוות פעולה שיורכב מאנשי חינוך, מפסיכולוגים, מאנשים מומחים בתחום הטכנולוגיה שהם יבואו ויעשו עבודה ויציגו את האתגרים, את הבעיות ואת הפתרונות האפשריים.
<יריב פאר: יציגו לוועדה תכנית פעולה.
<יריב פאר: אני חושב שהמפגשים האלה הם מאוד חשובים אבל הרבה פעמים הם פלסטרים.
<יריב פאר: הבעיה הזאת היא מורכבת מדי.
<יריב פאר: יש מספיק ידע סביב השולחן הזה והוא קיים גם אצל אנשים נוספים כך שצריך פשוט לבנות צוות פעולה שיבוא ויגיש לוועדה תכנית פעולה.
<יריב פאר: יש כאן מספיק אנשים שישמחו להצטרף לזה ויתרמו מזמנם.
<יריב פאר: הפעולה הזאת רק דרך חקיקה, אני חושב שהיא לא תעשה את העבודה.
<יריב פאר: המרחב הפרטי הוא מרחב פרטי ואנשים צריכים לרצות לעשות את זה.
<יריב פאר: כאשר ההורה מבין כמה זה חשוב, זאת התנהלות אחרת מאשר גם אם הוא חושב שזה חשוב וכופים עליו את זה, כי אז באופן טבעי הוא מתנגד.
<יריב פאר: לכן ההמלצה שלי היא להקים צוות פעולה ואני אשמח לעזור ולהמליץ על אנשים.
<יריב פאר: זאת ההמלצה שלי לוועדה בנושא המרחב הפרטי.
יפעת שאשא ביטון: עינב לוק, נציגת שפ"י, משרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: אני אשמח לשמוע גם על ההתמודדויות שלכם כי אני מניחה שהמקרים מגיעים לפתחכם וגם איך אתם עוסקים במניעה והסברה של הנושא.
<עינב לוק: אנחנו עוסקים בנושא הזה כבר כמה שנים טובות ובאמת בשנתיים האחרונות ביתר אינטנסיביות ועושים זאת מתוך הבנה שהרשת הפכה להיות מרחב שהילדים נמצאים בו כאשר קשה להפריד בין המרחבים שמתחילים בבית ספר, ממשיכים בתנועה, באינטרנט, כך שהכול מתערבב.
<עינב לוק: אי אפשר להגיד שמה שהם עושים בבית הספר לא קשור למה שנמצא באינטרנט.
<עינב לוק: אנחנו מבינים שזה מרחב שהוא חלק מהשדה החינוכי שלנו.
<עינב לוק: קודם כל אומר שזאת האמירה וזאת הגישה.
<עינב לוק: אנחנו עובדים בעיקר על הנושא של הסברה והגברת המודעות.
<עינב לוק: אחד הדברים החדשים שנעשו השנה, ב-1 לאפריל התפרסם חוזר מנכ"ל בנושא אקלים והתמודדות עם אירועי אלימות במוסדות חינוך שיש בו פרק נפרד לנושא הרשת ויש בו אמירה מאוד ברורה לצוותי החינוך שכאשר מגיע לידיעתם שקרה אירוע של פגיעה או בריונות ברשת, הם מחויבים לטפל בזה על פי הנחיות מאוד ברורות ומסודרות של משרד החינוך.
<עינב לוק: את החוזר ואת הפרק הזה כתבנו בשיתוף עם כמה גופים שיושבים כאן כמו המשטרה והרווחה, והגדרנו מה הם הדברים שהם לפתחו של בית הספר לטפל בהם ומה הם האירועים שיש בהם קו אדום וצריך לפנות לגורמים כגון משטרה או רווחה.
<עינב לוק: למשל, אני אתן דוגמה.
<עינב לוק: בנושא של הפצת תמונות עירום או הפצת סרטון שיש בו יחסי מין, מוטלת החובה על מנהלי בתי הספר לדווח על האירוע למשטרה.
<עינב לוק: זאת אומרת, שמנו כאן איזה שהם קווים אדומים.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להודות לאביב שעוזב אותנו.
יפעת שאשא ביטון: אביב, המון תודה.
<עינב לוק: חשוב לי להגיד שאת הנושא של חוזר מנכ"ל אנחנו מעבירים עכשיו לכל המפקחים בארץ, לכל המנהלים, לכל הצוותים החינוכיים שעוברים תהליך הטמעה, איך להתמודד עם אירועים של פגיעה ברשת.
<עינב לוק: לצד החלק של אכיפה, ואנחנו עושים תהליכים חינוכיים-הסברתיים, אני רוצה להגיד שאנחנו עוסקים בזה כבר מהגיל הצעיר, מגיל הגן ועד כיתה י"ב, פיתחנו ידע וחומרים בשיתוף עם אגף מדע וטכנולוגיה ובשיתוף עם עוד גופים שיושבים כאן, וכל החומרים נמצאים באתר.
<עינב לוק: אנחנו מכשירים את הצוותים החינוכיים, את היועצים החינוכיים, את הפסיכולוגים ואת רכזי התקשוב להוביל את התהליכים האלה בתוך בתי הספר.
<עינב לוק: התכניות מופנות גם לתלמידים, גם לצוותים החינוכיים וגם להורים.
<עינב לוק: אחת הדרכים להגיע להורים היא או דרך הזמנתם לבית הספר או הרצאות מקוונות וההורים מוזמנים לצפות בהרצאות האלה בביתם בזמן הפנוי שלהם ודרך נוספת היא לזמן אותם לפעילות משותפת של הורים וילדים.
<עינב לוק: בנינו סדנאות להורים וילדים כאשר הם יכולים לקיים דיאלוג על מה שקורה להם ברשת.
יפעת שאשא ביטון: זה וולנטרי וזה תלוי עד כמה הם יהיו מוכנים לבוא.
<עינב לוק: בתי הספר יותר ויותר מודעים לצורך, מזמינים את ההורים ומקיימים פעילות בנושא.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לשאול שאלה.
יפעת שאשא ביטון: מה בעצם הסיפור עם הנושא של האכיפה בתוך בית הספר?
יפעת שאשא ביטון: מתי עובר הקו בין מה ששייך לתוך מסגרת מערכת החינוך ומה קורה אחר הצהרים והאם גם זה קשור למערכת החינוך?
יפעת שאשא ביטון: הדעה שלי היא מאוד מאוד ברורה ולדעתי את הילד רואים מהבוקר עד הבוקר שאחרי.
יפעת שאשא ביטון: השאלה איך מתמודדת המערכת.
יפעת שאשא ביטון: אני מכירה מקרים בהם הורים אומרים שזה קרה אחרי שעות הלימודים.
יפעת שאשא ביטון: איך אנחנו עוזרים לזה להיות משהו הרבה יותר רחב?
<עינב לוק: לגבי העניין הזה, אמרתי בצורה מאוד ברורה שחוזר מנכ"ל שיצא אומר באופן חד משמעי שכל מה שקורה בתוך כתלי בית הספר או מחוץ לכתלי בית הספר, יש לנו אחריות חינוכית על העניין.
<עינב לוק: לגבי הרשת, באופן חד משמעי אנחנו מחויבים לטפל באירוע על פי הנחיות מאוד מדויקות לרבות פנייה למשטרה, לרבות עירוב גורמים, לרבות הזמנת הורים, לרבות השעיה וכל ההיבטים המשמעתיים.
<עינב לוק: אני אומרת שלצד ההיבטים המשמעתיים, הדבר החשוב ביותר הוא התהליכים החינוכיים וההסברתיים.
<עינב לוק: בנושא חובה אני אומר שיש לנו שלוש פעימות בשנה אותם אנחנו מקיימים, בנוסף לעבודה השוטפת כל השנה, בהם אנחנו מקיימים תהליכים של הסברה בנושא של פגיעה ברשת והתנהלות ברשת.
<עינב לוק: זה קורה בתחילת השנה, השבוע הלאומי בגלישה בטוחה ועכשיו, לפני היציאה לחופשת הקיץ, סיימנו את הפעימה השלישית.
<עינב לוק: אני רוצה לומר בעניין הזה שלאחרונה יש יותר מודעות ויותר יכולת של הצוותים החינוכיים לקיים את התהליך הזה.
<עינב לוק: אחת התכניות החדשות בה התחלנו השנה ונרחיב אותה בשנה הבאה היא הנושא של עמיתים לגלישה בטוחה.
<עינב לוק: זאת אומרת, ילדים בוגרים יותר יעברו תהליך של הכשרה והם יכשירו תלמידים צעירים יותר מתוך הנחה שהם מכירים את הזירה.
<עינב לוק: זה מתחבר למה שאתה אמרת בנושא של חיילים אבל על אחת כמה וכמה ילדים מתוך בית הספר שמובילים את התהליך.
<עינב לוק: אחד הדברים שאנחנו מזהים אותו בצורה מאוד ברורה הוא שאין רק פוגע ונפגע אלא יש הרבה מאוד ילדים ותלמידים שאנחנו קוראים להם העומדים מן הצד, שהם רואים מצבים של פגיעה ולא עוצרים אותם.
<עינב לוק: הם רק עושים לייק, רק מעבירים הלאה והרעיון הוא לעבוד עם כל הקבוצה של התלמידים ולא רק עם הפוגעים והנפגעים.
<עינב לוק: הרעיון הוא לעודד את הילדים לומר אמירה.
<עינב לוק: יש לנו תכנית שנקראת גיבורי אל - אל תפגע, אל תעצור.
<עינב לוק: אני חושבת שחשוב שנשמע גם את רוני לגבי ההיבטים הטכנולוגיים שאנחנו מקפידים להשתמש בהם.
יפעת שאשא ביטון: מר רוני דיין.
<רוני דיין: אני מעדיף להרחיב קצת את הדברים שאמרה עינב.
<רוני דיין: אנחנו במשרד כן מעבירים תו תקן ודורשים את תו התקן הזה מכל חברה שמייצרת תוכן בישראל ושמספקת אותו למערכות החינוכיות.
<רוני דיין: כך לגבי כל אתר בית ספרי שמקבל תו תקן שלנו כדי שהוא יעמוד בכל הדרישות.
יפעת שאשא ביטון: שפירושו שהוא לא נגיש לתכנים בעייתיים?
<רוני דיין: הוא לא נגיש לתכנים ושיש עליו מערכות הגנה שמונעות גלישה לתכנים כאלה.
<רוני דיין: זה אחד הדברים המרכזיים.
<רוני דיין: יותר מכך, הילדים מרוכזים יותר בפעולות החינוכיות שאנחנו עושים ותכף אני ארחיב ואומר על זה משהו.
<רוני דיין: הדבר הנוסף שרציתי להרחיב בו הוא שאנחנו כן נותנים לילדים במסגרת הפעילות החינוכית עם ההורים לכתוב אמנה משותפת להורה ולילד בנושא הזה של גלישה בטוחה עם כל הסממנים של הסכנות שההורה צריך לזהות עם הילד.
<רוני דיין: אנחנו רואים בזה פעולה מאוד חשובה.
<רוני דיין: אנחנו עושים את זה יחד עם ארגון ההורים.
<רוני דיין: לא זוכים להצלחה גדולה כי ארגוני ההורים לא בדיוק משקיעים.
<רוני דיין: כלומר, הם מנסים להשקיע אבל ההורים לא נרתמים מאוד לפעולה הזאת.
<רוני דיין: יתרה מזאת, המחשבים, כשאנחנו נותנים להורה לקנות את האמצעי הזה והילד עובד עם האמצעי הזה, כמעט ואין לנו את היכולת לשלוט בו.
<רוני דיין: כשאנחנו רוצים להעביר את הטאבלט ורוצים שהילד יבוא אתו לכיתה כך שעולם הידע שלו יהיה בתוכו ונוכל להעשיר אותו בעולמות של תכנים שאם התלמיד יכיר את העולמות האלה הוא יימנע מלגלוש לדברים האחרים, חלק מההורים מונע את זה מאתנו.
יפעת שאשא ביטון: אתה נכנס לדיון אחר שאנחנו גם יכולים להתווכח עליו.
<רוני דיין: שאלת אותה מה אנחנו עושים בעולם של התוכן.
<רוני דיין: בעולם של התוכן, ככל שנחשוף את הילדים ליותר פעילויות לימודיות וליותר חומרים לימודיים שנמצאים ברשת, חומרים שיכולים להעשיר את הידע של הילד, הוא יימנע וייסחף פחות ופחות לעולמות האחרים.
יפעת שאשא ביטון: אני לא בטוחה.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזה נאיבי.
<רוני דיין: בסרט שמענו שהילדה אמרה שמשעמם לה.
<רוני דיין: כשלילד שמעמם, הוא עוסק בדברים אחרים שהוא יודע לעשות אותם, אם לא לימדו אותו דבר אחר.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שהם מיצו את התכנים של מערכת החינוך ובסוף הם מגיעים למרחב הזה וגם לא מרצון.
יפעת שאשא ביטון: הם יכולים להגיש משהו תמים לחלוטין וקופץ תוכן שהוא בעייתי.
<רוני דיין: בנושא הזה אנחנו עובדים עם חברות התוכן בישראל כמו מיקרוסופט וגופים אחרים ואנחנו כן מפתחים ביחד אתם ומעבירים את המידע הזה להורים איך להפעיל תוכנות הגנה בתוך האמצעים שהילדים עובדים אתם.
<רוני דיין: זה לא תמיד חוסם במאה אחוזים אבל זה יכול באחוזים מאוד גבוהים למנוע את הגלישה של הילדים לאתרים לא רצויים.
<רוני דיין: ההורה צריך להיות מודע לזה ולרצות להפעיל את התקן המיוחד או את התוכנה המיוחדת בתוך המחשב של הילד שלו וזה הורים, לפעמים מחוסר מודעות ולפעמים גם מחוסר רצון, לא עושים את התהליך הזה.
<עינב לוק: ברשותך, אני רוצה להוסיף עוד משפט בנושא.
<עינב לוק: אני אומר שהכיוון של התכניות שלנו פונות לא לסכנות ברשת אלא מדברות על התנהלות מיטבית ברשת ומניעת פגיעה.
<עינב לוק: כמו שאת אמרת בפתח הדברים, יש הרבה מאוד דברים חיוביים ברשת ואנחנו מעודדים את הילדים לא רק להימנע מפגיעה אלא לעשות מעשים טובים ברשת ולעזור אחד לשני.
<עינב לוק: יש משהו בכיוון שמשרד החינוך הולך שמדבר על התנהלות מיטבית ברשת ולהשתמש ברשת כהזדמנות וכפלטפורמה חיובית.
<עינב לוק: מאוד חשוב לי להגיד את הדברים וגם לומר עוד מילה.
<עינב לוק: הנושא של חיבור לאובדנות, מבחינתנו הוא מאוד בעייתי.
<עינב לוק: מחקרים לא מראים על קשר סיבתי בין בריונות ברשת ואובדנות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו ראינו את זה הלכה למעשה.
יפעת שאשא ביטון: כל הנושא של השיימינג והחרמות שהיו במרחב הווירטואלי, לא רק באינטרנט אלא בכלל.
יפעת שאשא ביטון: שם זה כבר לא במסגרת הכיתה.
יפעת שאשא ביטון: אי אפשר לברוח מזה והילד לא יודע להתמודד.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזאת סוגיה שמערכת החינוך צריכה להתמודד אתה כדי שהילדים ידעו שבמרחב הזה, זה שלא כולם רואים וזה לא מאוד מאוד חשוף וגלוי, עדיין צריך להתייחס.
<עינב לוק: ללא ספק יש כאן
<עינב לוק: השלכות רגשיות מאוד מאוד קשות שאנחנו מודעים להם ועובדים אתם, רק שהחיבור הישיר לנושא של אובדנות יכול לייצר איזושהי אמירה שכאשר פוגעים בך ברשת, אין מוצא וזה הפתרון.
<עינב לוק: לכן זה מאוד מאוד מסוכן לעשות את החיבור הישיר.
<עינב לוק: אני מציגה את העמדה כדי להגיד שיש כאן
<עינב לוק: השלכות רגשיות ואנחנו מטפלים ומודעים לעוצמה של הפגיעה ושל האפקט הרחב שיש, אבל החיבור הזה יכול להיות מאוד מאוד מסוכן מבחינת המסרים שאנחנו מעבירים ולכן אנחנו מאוד מקפידים לומר שיש מוצא, יש למי לפנות ואפשר להתמודד עם כל מצוקה.
יפעת שאשא ביטון: שאלה קצרה בהקשר של המשפט האחרון.
יפעת שאשא ביטון: בתוך מערכת החינוך, ילדים שנפגעים מהרשת, מהאינטרנט, נחשפים לתכנים קצת מבהילים, יש להם כתובת בתוך בית הספר?
יפעת שאשא ביטון: זה משהו מוצהר או רק אם הם מוצאים מישהו לדבר אתו?
<עינב לוק: בוודאי.
<עינב לוק: בבתי הספר אנחנו הקמנו צוות שנקרא צוות חיים ברשת שמורכב מיועצת בית הספר, פסיכולוג, רכז תקשוב, מנהל בית הספר, רכז חברתי וגורמים נוספים והם בעצם אחראים גם על הנושא של הסברה.
יפעת שאשא ביטון: הילד רואה בהם כתובת?
<עינב לוק: לאו דווקא בצוות אבל הוא רואה כתובת במחנכת שלו או ביועצת והוא פונה אליהן.
<עינב לוק: איש החינוך מעביר את זה לצוות חיים ברשת ויש לו את היכולת גם לטפל בנושא הזה מבחינה טכנולוגית - הרי אנחנו עושים שיתופי פעולה עם איגוד האינטרנט, עם גופים נוספים וכמובן עם המשטרה – להסיר את המצבים של הפגיעה.
<עינב לוק: לצוות יש את היכולת לטפל בדברים וגם לתת מענה לילד.
<עינב לוק: זה צוות עבור הצוותים החינוכיים ולאו דווקא צוות עבור הילד.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לשניכם.
יפעת שאשא ביטון: גלעד בנט, משטרת ישראל.
<גלעד בנט: אני פחות רוצה לדבר על העשייה המשטרתית כי אני חושב שרוב האנשים כאן מכירים אותי.
<גלעד בנט: אנחנו משתתפים בהרבה מאוד ועדות כמו בוועדה לקידום מעמד האישה, בשדולה למניעת אלימות מקוונת, ואנחנו מספרים על העשייה המשטרתית.
<גלעד בנט: אני דווקא רוצה להתמקד בנושא של סינון האתרים שהוא שורש הדיון.
<גלעד בנט: אני מסכים עם מנכ"ל חברת תום.
<גלעד בנט: בשנה האחרונה נתקלנו בכמה הצעות חקיקה אדוורסריות שמכוונות לנושא של סינון אתרים, כאשר אחת מהן הייתה הצעת חוק התקשורת בזק ושידורים, תיקון חובת סינון אתרים פוגעניים, והשנייה היא הצעת חוק סינון אתרים פוגעניים במקומות ציבוריים.
<גלעד בנט: צריך להבחין הבחנה חדה בין אתר ציבורי שכבר אפשר לעשות אתו משהו.
<גלעד בנט: אגב, אנחנו התנגדנו לשתי ההצעות האלה.
<גלעד בנט: אני לא רוצה לפרט כאן, אבל מי שירצה לדעת למה, אני אסביר.
יפעת שאשא ביטון: חשוב אפילו בחצי משפט כדי שנבין מה הרעיון של ההתנגדות.
<גלעד בנט: קודם כל, הנושא של ההגדרות, מה בעצם מהווה תוכן פוגעני, מה בעצם מהווה עידוד לעבריינות, אכזריות, עידוד לשימוש בסמים מסוכנים.
<גלעד בנט: אלה דברים שצריכים להתייחס אליהם ברמת החוק.
<גלעד בנט: ההגדרה צריכה להיות קצת יותר מפורטת.
<גלעד בנט: צריך להבין שנפתח כאן עולם עצום של תרחישים בגינם אתה יכול לסנן אתרים.
<גלעד בנט: אנחנו נמצאים בממשקי עבודה הדוקים עם מדינות אחרות ואנחנו רואים איך מיישמים את המלחמה בתכנים הפוגעניים, במיוחד בבריטניה שנחשבת מובילה בתחום אבל שם אין חקיקה אדוורסרית.
<גלעד בנט: תכף אני אסביר לאן אנחנו מכוונים.
<גלעד בנט: לא יכול להיות שסעיפי ההגדרות בהצעות החוק הם כל כך כלליים.
<גלעד בנט: אין בכלל התייחסות לנושא האכיפה.
<גלעד בנט: זאת אומרת, איזה תשומות המגזר הציבורי צריך להשקיע ואני אומר לכם שיש תשומות עצומות מרגע שהחוק ייכנס לתוקף.
<גלעד בנט: גם שינוי ברירת המחדל של הסינון, סינון דיפולטיבי, מה שנקרא אופט אאוט, מהמצב של היום שלא קיים סינון והלקוח צריך לבקש אותו.
<גלעד בנט: למצב של מאופט אין לאופט אאוט יש משמעות כי אדם צריך להתקשר לספק האינטרנט, להוכיח שהוא לא קטין ולבקש להסיר את ההגנה, דבר שיש לו משמעויות.
<גלעד בנט: סינון אתרים הוא לא תחום המשטרה.
<גלעד בנט: אנחנו לא אמורים לעשות את זה אבל אנחנו כן אמורים להשפיע ובסוף אנחנו גם משפטנים בשירות המדינה ואנחנו רוצים להביע את דעתנו לגבי המשמעויות.
<גלעד בנט: אנחנו יודעים שפעילות וולנטרית של ספקיות האינטרנט בחוץ לארץ הובילה לתוצאות מרשימות בתחום הזה בבריטניה.
<גלעד בנט: אם אנחנו מדברים על התווך הציבורי, אפשר להתחיל עם משרדי ממשלה שמספקים שירותי WI FI, בתי ספר, בתי חולים, אינטרנט עירוני.
<גלעד בנט: אפשר בקלות יחסית לגרום לכך שכל הגופים האלה כן יבצעו סינון וכבר אנחנו מתחילים להתמודד עם החלק הארי של הבעיה.
<גלעד בנט: המרחב הפרטי, כפי שנאמר כאן, הוא הרבה יותר בעייתי.
<גלעד בנט: כאן אני תומך בהצעה להקים צוות עבודה שיתייחס להיבטים הטכנולוגיים, המשפטיים, האכיפתיים, הציבוריים, החינוכיים של סינון מהסוג הזה.
<גלעד בנט: אתמול בלילה נכנסתי וראיתי שכאשר אתה מאחזור מידע פשוט ברשת, פתוח, אתה מסתכל על סינון אתרים במדינות מסוימות, זה מופיע בוויקיפדיה, אתה מקבל פירוט מאוד יפה של מה המדינות עושות כדי לסנן אתרים.
יפעת שאשא ביטון: אתה אומר שיש ממי ללמוד.
יפעת שאשא ביטון: בעולם יש מודלים.
<גלעד בנט: לא צריך להמציא את הגלגל.
יפעת שאשא ביטון: אורנה היילינגר מאיגוד האינטרנט.
<אורנה היילינגר: צהרים טובים.
<אורנה היילינגר: אני מנהלת את המרכז לאינטרנט בטוח באיגוד האינטרנט שעובד 24/7 לקבל פניות של אנשים שנפגעו ברשת.
<אורנה היילינגר: פעילות אחרת היא כמובן קידום המודעות ובמסגרת הזאת של קידום המודעות לנושא הזה, יש כמה דברים.
<אורנה היילינגר: אני חושבת שעינב אמרה שמתחילים בגיל הצעיר אבל צריך לעשות זאת הרבה יותר מוקדם.
<אורנה היילינגר: כמו שמלמדים את הילדים הקטנים להיזהר מזר ולא לקחת מזר שום דבר, באותו האופן הם צריכים לגדול בתוך המודעות שצריך להיזהר או צריך לנהוג נכון במרחב הדיגיטלי כי זה המרחב שאליו הם גדלים.
<אורנה היילינגר: חשוב לומר שאנחנו סיימנו סקר שיתפרסם בימים הקרובים ויש הבדלי גישות מדהימים בין הילדים, בני הנוער בגילי 12-17, לבין ההורים בכל מה שקורה במרחב הדיגיטלי.
<אורנה היילינגר: להורים אין מושג היכן הילדים שלהם נמצאים.
<אורנה היילינגר: מרבית ההורים חושבים שהם משחקים ברשת אבל הם בכלל לא משחקים ברשת אלא הם נמצאים בקשר.
<אורנה היילינגר: ההורים חושבים ששעתיים זה הרבה מדי, הילדים חושבים שלמעלה משש שעות זה הרבה מדי.
יפעת שאשא ביטון: יש פער בתפיסה.
<אורנה היילינגר: פער גדול בתפיסה.
<אורנה היילינגר: אני חושבת שבעקבות הפער הזה אנחנו צריכים להבין את העשייה.
<אורנה היילינגר: משרד החינוך מטפל בהם.
<אורנה היילינגר: כמו שאמר אביב, הם גם בקיאים איך להשתמש במכשירים האלה וגם במידה מסוימת בסכנות.
<אורנה היילינגר: אני חושבת שמי שלא בקי ומי שצריך לעשות את השינוי כרגע, אלה דווקא ההורים.
<אורנה היילינגר: אלה דווקא אותם אנשים שמקנים את הידע, שבודקים ובמידה מסוימת מוותרים על המחויבות ההורית שלהם בהיבט הזה של הרשת.
<אורנה היילינגר: בניגוד למה שחברת הכנסת סויד אמרה, איגוד האינטרנט לא מתנגד לחקיקה.
<אורנה היילינגר: אנחנו חושבים שחקיקה צריכה להיות אפקטיבית.
<אורנה היילינגר: אני חושבת שחלק גדול מהחקיקה כבר קיים ואת החקיקה צריך לממש, צריך לאכוף אותה, צריך לעודד את בתי המשפט לשפוט בהיבט הזה ולקדם את הדברים האלה.
יפעת שאשא ביטון: אני לגמרי מתחברת לאמירה האחרונה שהנושא של האכיפה והחמרת הענישה הם פקטורים מאוד משמעותיים בתוך הסוגיה הזאת.
<אורנה היילינגר: אחד הדברים שהוציאו אותי מתוסכלת בשבועות האחרונים, זאת אותה מורה שתלמיד כיתה י"א פרסם את התמונות שלה ברשת ובסוף השנה המורה פוטרה והתלמיד קיבל תעודת הצטיינות.
יפעת שאשא ביטון: זה חלק מהבירור הערכי-חברתי שאנחנו צריכים לעשות בתוך המרחבים החדשים.
יפעת שאשא ביטון: זה אפילו דיון בפני עצמו.
יפעת שאשא ביטון: סוני, משטרת ישראל.
<סוני אינגר: אני קצין חקירות נוער ארצי.
<סוני אינגר: אני אדבר מעט על העשייה שלנו, של המשטרה, שהיא בהחלט נכנסה לקשב הארגוני שלנו בדמות מספר פעולות שעשינו אל מול התופעה.
<סוני אינגר: חשוב להדגיש ולומר שהתופעה היא אפילו קודרת יותר מכפי שציין אותה אביב, כיוון שהפריזמה של עבירות המין שפגיעתן רעה במיוחד, היא לא כל הסיפור.
<סוני אינגר: אנחנו יודעים לספר היום על כך שבאינטרנט מוכרים סמים לילדים.
<סוני אינגר: כך הם קונים סמים במדינת ישראל.
<סוני אינגר: מוכרים אותם באתרים ברשת, בדגש על הסמים החדשים המכונים סמי פיצוציות.
<סוני אינגר: יש אתרים שמתמחים בזה.
<סוני אינגר: זנות קטינים, תופעה שהיא מאוד נפוצה.
<סוני אינגר: בכלל, כל הנושא של פשיעה עבר איזשהו שינוי ובעצם הפשעים שאנחנו רואים בעולם האמיתי, זה סוג של אספקלריה שאנחנו פוגשים אותה בעולם הווירטואלי, מעין בבואה של מה שקורה במציאות, פשוט עובר שיפט ועובר לרשת.
<סוני אינגר: אם אנחנו מסתכלים על תרחישי הייחוס, פעולת הפשיעה היא רחבה יותר מעבירות מין ואת זה חשוב להדגיש ולומר.
יפעת שאשא ביטון: ברשותך, בנקודה שציינת, איך מתמודדים עם זה?
יפעת שאשא ביטון: אתם יודעים שיש מכירה של סמי פיצוציות במרחב האינטרנטי, מן הסתם זה פחות ערטילאי מאלה שמסתובבים ברחובות ואנחנו לא מכירים.
יפעת שאשא ביטון: יש דרך להגיע אליהם?
יפעת שאשא ביטון: האם נעשית אכיפה?
יפעת שאשא ביטון: האם נעשית איזושהי פעולה מולם?
<סוני אינגר: התשובה היא כן.
<סוני אינגר: לא קפאנו על השמרים.
<סוני אינגר: מערך הנוער במשטרת ישראל מבצע מבצעים ארציים גם ברשת.
<סוני אינגר: רק השנה סגרנו עשרות אתרי אינטרנט שמכרו סמי פיצוציות לילדים, באמצעות איזושהי טכניקה שמטבע הדברים אני לא אפרט אותה כאן.
<סוני אינגר: ניתקנו קווי טלפון, מספרים שמוכרים, אתרים שמפרסמים מכירת סמים.
<סוני אינגר: אנחנו מבצעים גם פעולות סמויות ברשת שאני מניח שכולכם מעלים בדעתכם מה הן, על מנת להגיע לאותם עבריינים.
<סוני אינגר: יש לי קצת נתונים שהכנתי לדיון היום.
<סוני אינגר: מתחילת שנת 2015 ועד עתה אנחנו מדברים על 1,154 קטינים שמעורבים בעבירות הקשורות לרשת האינטרנט.
<סוני אינגר: אני מדבר על חצי שנה.
<סוני אינגר: גם את הנתון הזה צריך לקחת עם קורט של מלח כיוון שאנחנו מכירים ויודעים שהתופעה לא תמיד מדווחת ובכלל יש תת דיווח בנושא הזה.
<סוני אינגר: לכן אני מסייג את הנתון ויכול להיות שהמספרים הם שונים אבל אלה המספרים שקיימים אצלנו במערכת.
<סוני אינגר: מתחילת השנה 483 קטינים היו קורבנות.
<סוני אינגר: אם אנחנו מסתכלים על סלי העבירות, בעיקר סל עבירות המין, עבירות המוסר, עבירות הסמים והסדר הציבורי "מככבות" במארג הפשיעה הזה שאנחנו נחשפים אליו.
<סוני אינגר: מתחילת השנה 363 קטינים חשודים בעבירות הקשורות לאינטרנט.
<סוני אינגר: זאת התמונה.
<סוני אינגר: אלה המספרים.
<סוני אינגר: אל מול תמונת הפשיעה, אנחנו בהחלט ממקדים פוקוס.
<סוני אינגר: הוקמה יחידת הסייבר שכל תכליתה להתמודד עם התופעה.
<סוני אינגר: לא רק במערך האכיפה אלא בנושא המניעה וההסברה, יש לנו קציני מניעה שפוקדים מוסדות חינוך ובתי ספר ומעבירים הדרכות והכשרות בכל הנושא של גלישה בטוחה וזה נעשה יחד עם פרויקטים נוספים.
<סוני אינגר: בכלל, יש עשייה במשטרה גם בכך שאנחנו בוחנים מודלים מצליחים במדינות אחרות בדגש על ארצות הברית ובריטניה ועכשיו אנחנו עושים איזשהו תהליך כדי לראות איך אנחנו יכולים לעשות אצלנו התאמות למה שהצליח שם.
<סוני אינגר: חשוב לי לומר שצריך להבין שמבחינת האכיפה – וכאן זה המקום לומר את זה כיוון שאנחנו בבית המחוקקים – אין תחליף לחקיקה.
<סוני אינגר: יש קושי בכלל בתחום הזה.
<סוני אינגר: צריך להבין שעל מנת שתיק יבשיל לכתב אישום, צריך להביא ראיות מוצקות מספיק והאופי של הראיות במרחב הסייבר, מעצם היותן רק נדיפות דיגיטלית על כל המשתמע, לא נפרט את זה, יש קושי ובהחלט יש מקום שהחקיקה תיתן תמיכה וכלים אופרטיביים לגופי האכיפה ואנחנו כמובן כחוד החנית בתחום האכיפה נזדקק להם.
יפעת שאשא ביטון: אני אשמח שנרחיב לא במסגרת הזאת אלא אפילו בצוות קצת יותר מצומצם בנושא בו החקיקה יכולה לסייע מבחינת האכיפה וההתמודדות שלכם עם כתבי אישום.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נקדם דיון בנושא הזה כדי שנוכל להפוך אותו לאופרטיבי.
יפעת שאשא ביטון: ליאת קליין, איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות לתקיפה מינית.
<ליאת קליין: תודה.
<ליאת קליין: בשם האיגוד וכל תשעת המרכזים אנחנו רוצים לברך אותך על המינוי.
<ליאת קליין: ברכות לך ולנו.
<ליאת קליין: ברכות על הדיון החשוב שאנחנו מקיימים כאן.
<ליאת קליין: כל שנה מתקבלות במרכזי הסיוע כארבעים אלף פניות שונות.
<ליאת קליין: בשנים האחרונות אנחנו רואות את זירת האינטרנט כרשת בה הדיווחים על פגיעות שהמקור שלהן היא הרשת או שהרשת מעורבת בהן, הולכת וגדלה.
<ליאת קליין: אין לי נתונים מדויקים אבל אני כן יכולה לומר שהדוח השנתי של השנה הנוכחית שיושק בנובמבר, באמת יעסוק בנושא הזה של עבירות מחשב וגם מבחינת פילוח הנתונים שלנו אנחנו נדע קצת יותר.
<ליאת קליין: בוודאי אני יכולה להצביע על כך שבכל המרכזים יש דיווחים הולכים וגדלים על פגיעות מהסוג הזה.
<ליאת קליין: כשאני מדברת על פגיעות ואלימות מינית ברשת, כי באמת זה נכון שיש הרבה מאוד סוגים של אלימות ברשת, הרבה פעמים זאת כן איזושהי תופעת קצה.
<ליאת קליין: גם זנות קטינים וגם אלימות מקוונת.
<ליאת קליין: אלימות מינית נמצאת בכל מקום.