GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי לוי אבקסיס: יש כאן באמת דואליות, איך שלא תסתכלו על זה, יש לצד הזה ויש לצד השני.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה שלנו כממסד היא איך אנחנו מנטרלים את זה בקבלת החלטות.
<דליה לב שדה: נכון.
<דליה לב שדה: ראשית, בנינו מנגנונים, ושנית, אנחנו עושים תהליכי הכשרה.
<דליה לב שדה: בדרך הזאת אנחנו מקווים לנטרל ולהשפיע.
<דליה לב שדה: אין לנו דרך אחרת.
<ורד רוטפוגל: אני רוצה להוסיף עוד מילה.
<ורד רוטפוגל: אני מפקחת ארצית בשירות ילד ונוער וגם אחראית על הנושא של ועדות תכנון טיפול.
<ורד רוטפוגל: במסגרת הוועדות, מעבר לתהליך שדליה תיארה בקטע של ההכנות, לקראת הוועדה - - -
<קרן זילברמן: יש פרוטוקול בוועדות האלה?
<סימונה שטיינמץ: בוודאי.
<סימונה שטיינמץ: הדברים מתועדים.
<סימונה שטיינמץ: היום גם זה הולך להיות ממוחשב כל התהליך.
<ורד רוטפוגל: יש לנו מערכת ממוחשבת.
<סימונה שטיינמץ: לא רק סיכום אלא כל מה שקורה שם.
<חוה קליין: אין פרוטוקול אלא יש סיכום דיון אבל זה לא עובר מידית.
<חוה קליין: פעמיים או שלוש בשבוע אני נמצאת בוועדות האלה.
<חוה קליין: אין פרוטוקולים עדיין אלא יש סיכומי דיון.
אורלי לוי אבקסיס: רשמנו את הדברים לפנינו.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מבקשים שקודם כל תעדכנו אותנו מה קורה מול משרד המשפטים בכל הנושא של דוח סילמן ואיך הוא מתקדם.
אורלי לוי אבקסיס: אם לא תתפזר הכנסת עד אז, אנחנו נעשה דיון ואני מאמינה שנראה כאן את אותם פרצופים ואנחנו גם נעביר לכם שאלות מסודרות - אם עדיין נהיה כאן בשבוע הבא – לגבי ההליכים, לגבי מה נעשה בהכשרות האלה של העובדים הסוציאליים.
אורלי לוי אבקסיס: לי גם מאוד חשוב מה נעשה עם עובדים סוציאליים שלא עמדו, לא נגיד סרחו אבל מעדו במקומות מסוימים.
אורלי לוי אבקסיס: איך הביקורת, מהו המנגנון כמו שנעשה לדוגמה בלשכת עורכי הדין והאם יש ועדה אתית.
אורלי לוי אבקסיס: מרב מיכאלי ואני הצלחנו להעביר חוק לגבי רופאים ופסיכולוגים בנושא.
אורלי לוי אבקסיס: תבדקו את זה בעצמכם.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא אומרת לכם להוציא את זה לוועדה חיצונית אלא אתם תקבעו מה הקריטריונים ואם יש לכם עובד שלא עושה את עבודתו נאמנה, אתם לא רוצים אותו במערכת.
אורלי לוי אבקסיס: תאמינו לי.
<קרן זילברמן: נאמר שאין פרוטוקול בוועדות האלה.
<קרן זילברמן: אני חושבת שיש כאן איזושהי בעיה.
אורלי לוי אבקסיס: היא אמרה שיש פרוטוקול.
<קרן זילברמן: יש סיכום.
<דליה לב שדה: יש סיכום של עיקרי דיון.
אורלי לוי אבקסיס: אולי אתם תיקחו את זה ותעשו את זה כמשהו פנימי.
אורלי לוי אבקסיס: אולי כוועדה נקבל על זה מענה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נוציא את זה בצורה מסודרת לגבי הפרוטוקולים.
אורלי לוי אבקסיס: הפרוטוקולים חסויים רק למקרים של כי החיסיון של הילדים זה משהו מאוד חשוב כדי להגן עליהם אבל צריך אותם כדי לדעת אם מה שנעשה בתוך ועדות ההחלטה, נעשה בצורה תקינה גם בשביל ביקורת פנימית שלכם וגם אולי שלא נצטרך את המחקרים האלה אלא אתם תוכלו לעשות אותם לבד בלי להוציא כסף על מכוני מחקר.
אורלי לוי אבקסיס: אני מפזרת עכשיו את הוועדה.
אורלי לוי אבקסיס: אני קודם כל רוצה לברך אותך ואני מקווה שיהיה שיתוף פעולה כי אני מתכוונת להישאר כאן.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא בעד העליהום הזה כאילו אתם מוציאים או חוטפים ילדים אבל יש מקרים פרטניים שחלילה וחס נעשה בהם שימוש בכוח ולא באופן סביר או לא בהתאם להוראות שאתם קבעתם.
אורלי לוי אבקסיס: אותם אנשים צריכים לשמש כדוגמה לכך שאתם ממצים את הדין או את ההוראות שלכם, ומי שעשה את עבודתו לא טוב, יצטרך לתת על זה את הדין.
אורלי לוי אבקסיס: זה ישמש דוגמה.
אורלי לוי אבקסיס: לנראות יש כל כך הרבה כוח והנראות הזאת תביא לכך שאולי יהיה איזשהו סוג של אמון במערכת דבר שיעבוד לטובתכם.
אורלי לוי אבקסיס: שמחתי לגלות שיש לכם עוד כמה מנגנוני ביקורת ושהאירוע המאוד הזוי שהעברתי אליכם, הבנתם שמשהו שם לא כשורה והוא כבר בטיפול.
אורלי לוי אבקסיס: אני אשמח שתעדכנו אותי בקרוב.
אורלי לוי אבקסיס: אמרו לי שאני באיחור מאוד מאוד גדול וכי חרגתי ממסגרת הזמן שעמדה לרשותי.
אורלי לוי אבקסיס: אני רק רוצה לקבל תשובות לוועדה לגבי התקציבים למושג סומכת, כמה יש, כמה בפועל מיושם וכולי.
אורלי לוי אבקסיס: תעבירו לנו את הפרטים לגבי התקציבים למושג סומכת וכמה תקנים כאלה יש לכם.
אורלי לוי אבקסיס: כמה בפועל מיושמים.
<דליה לב שדה: אלה לא תקנים.
<דליה לב שדה: זה תקציב.
אורלי לוי אבקסיס: בסדר, זה תקציב, אבל תסבירו לי איך זה עובד, איך זה בקהילה, האם אתם בודקים הצלחות, חוות דעת וכדומה.
אורלי לוי אבקסיס: תנו לי סקירה קטנה.
דוד ביטן: אני רוצה לפתוח את ישיבת הוועדה לזכויות הילד.
דוד ביטן: אני מתנצל על האיחור.
דוד ביטן: "ועדת הכנסת, בהתאם להוראות סעיף 106(א)(1) לתקנון הכנסת, הוועדה תבחר יושב-ראש מבין חבריה לפי המלצת ועדת הכנסת.
דוד ביטן: ועדת הכנסת ממליצה בפני הוועדה המיוחדת לזכויות הילד לבחור בחברת הכנסת יפעת שאשא ביטון לכהן כיושבת-ראש הוועדה".
דוד ביטן: כבוד יושב-ראש הכנסת.
יולי יואל אדלשטיין: תודה, אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, וגברתי, בהנחה שתכף יצביעו ויאשרו את ההמלצה של ועדת הכנסת.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שאמרת את הכול, אמרת: בהשבעה התרגשתי, אבל עכשיו יותר, כי זה התכל'ס.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שהוועדה הזאת היא דוגמה – איך אגיד את זה, אל תצטטו אותי, אפילו לא בדקתי, אבל בטח פעם היה חסר איזה תפקיד, או לקואליציה או לאופוזיציה, אז החליטו להקים איזה משהו שלא יפריע לאף אחד ולקבל עוד איזה תפקיד, ובמרוצת השנים הוועדה הפכה לשם דבר.
יולי יואל אדלשטיין: קשה מאוד לתאר את הכנסת היום ללא הוועדה הזאת, גם בזכות הח"כים שפעלו כאן, בזכות הארגונים הציבוריים שהפכו לחלק בלתי נפרד של הוועדה, שחלקם גם מיוצגים כאן.
יולי יואל אדלשטיין: ואני פשוט, כמו שאמרתי, אין לי ביטוי אחר, פשוט לא הייתי יכול לתאר את הפעילות של הכנסת היום ללא הפורום הזה.
יולי יואל אדלשטיין: ובעיני, יש לי פה גם איזושהי זווית אישית, הוועדה הזאת לא חוקקה עשרות חוקים, אבל היא ממלאת את התפקיד של הכנסת שנשכח עם השנים לגמרי.
יולי יואל אדלשטיין: הכנסת וכל הח"כים מחוקקים ומחוקקים ומחוקקים, ובסוף כל שבוע ובסוף כל חודש ובסוף כל מושב, ובכל אפילו כנס ומושב, כל אחד סופר כמה חוקים בדיוק הוגשו וכמה התקבלו וכמה לא התקבלו, וכן הלאה.
יולי יואל אדלשטיין: אבל יש פה אלמנט גם של פיקוח וגם זימון של גופים שצריך לעשות אתם בירורים, וגם טיפול במקרים קשים ובתופעות קשות, והשולחן הזה ידע לתת לזה מענה.
יולי יואל אדלשטיין: וכפי שאנחנו מכירים את הפעילות הציבורית שלך כבר שנים רבות עוד לפני שנבחרת לבית הזה, אני סמוך ובטוח שהוועדה בידיים טובות ושתמשיכי את הטיפול בנושאים, והאנשים בשטח מחוץ למשכן ידעו שיש כתובת ברורה לנושאים הללו.
דוד ביטן: אני רוצה לנצל את ההזדמנות, בהמשך לדברים שוועדת הכנסת החליטה להמליץ בפניך, להפוך את הוועדה הזאת לוועדה קבועה, לאור השנים הרבות שהוועדה הזאת קיימת ולאור החשיבות שלה.
דוד ביטן: אז נכתוב לך על זה מכתב, ואני מקווה שתיענה לבקשה שלנו.
יולי יואל אדלשטיין: נפתח את הדיון בנושא הזה.
דוד ביטן: אתה רוצה לדבר או שנצביע קודם?
יולי יואל אדלשטיין: קודם נצביע.
דוד ביטן: קודם נצביע.
דוד ביטן: אני רוצה להעלות להצבעה את המלצת ועדת הכנסת לבחור בחברת הכנסת יפעת שאשא ביטון לכהן כיושבת-ראש הוועדה.
דוד ביטן: רק חברי ועדה.
דוד ביטן: אני לא חבר ועדה.
דוד ביטן: הוועדה, נתקבלה.
דוד ביטן: בואי, שבי פה.
יפעת שאשא ביטון: אז כמו שאמר כבוד היושב-ראש, לא ממש התרגשתי עד עכשיו, קיבלתי את הדברים ובאתי והייתי שמחה בחלקי, אבל עכשיו אני ממש ממש מתרגשת.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזה כבוד ענקי לעמוד בראש ועדה לזכויות הילד.
יפעת שאשא ביטון: למעשה, כל החיים עסקתי בחינוך, שזה הדבר הכי טבעי בשבילי, ואני חושבת שהוועדה הזאת נוגעת או ממקדת באמת את הסוגיות החשובות עבור הדבר שהכי חשוב לנו, וזה הילדים שלנו.
יפעת שאשא ביטון: אז אני מקווה שבאמת אצליח לשרת אתכם ואת הילדים שלנו נאמנה, וכמובן לשתף פעולה עם הארגונים השונים שאני רואה בהם חשיבות רבה.
יפעת שאשא ביטון: אני מודה לכם על האמון.
יולי יואל אדלשטיין: שיהיה בהצלחה.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.
יפעת שאשא ביטון: נמשיך, נאמר כמה דברים, קצר, חמש-עשר דקות, ניתן במה לאנשים שמכבדים אותנו.
אורי מקלב: לא חייבים להישאר, מי שממהר מאוד יכול לצאת.
אורי מקלב: למען הפרוטוקול אני חושב שחשוב שיגידו כמה דברים בעניין הזה, ואם תתני זה בסדר.
אורי מקלב: ביקשת להגיד, חבר הכנסת יוגב?
מרדכי יוגב: אני גם חייב לצאת.
מרדכי יוגב: רציתי לצאת, אבל אני מכבד.
אורי מקלב: אז תצא, תן לי להרגיש חופשי שאני לא מעכב אותך.
מרדכי יוגב: דבר, נקשיב לך.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת מקלב, נשמח לשמוע אותך.
אורי מקלב: באמת עזבתי את ועדת הפנים בדיון על המשרד לענייני דת, כי יש חשיבות לברך אותך בתפקיד שאת מקבלת על עצמך.
אורי מקלב: תפקיד שלא רק יש בו "טייטל" של כבוד, אלא יש בו הרבה אחריות.
אורי מקלב: בכל אופן, ישבתי ועשיתי כמה קילומטרים של שעות בוועדה הזאת, ואני מכיר את העבודה ומעריך את העבודה שנעשית פה בשולחן הזה.
אורי מקלב: אפשר להגיד שמה שמאפיין את זה זה טונות של אחריות שיש, בשונה אולי מדברים אחרים, דברים קטנים, יש כאן הרבה אחריות.
אורי מקלב: כל דיון שהיה פה זה דיון שהיה בו הרבה אחריות.
אורי מקלב: ואני אפילו הייתי הופך את שם הוועדה לא רק ל"זכויות הילד", אלא ל"הגנה על הילד".
אורי מקלב: אנחנו נמצאים היום בדור אחר, בתקופה אחרת, רק הנושא שהממשלה מצד אחד מרחיבה את השירותים שהיא נותנת להם, לא ממסדת, מתקצבת או רואה ואומרת שצריך את המעונות ואת הפעוטונים ואת הצהרונים, ואת משמרות הילדים, בכל אנחנו פועלים ועושים; ומצד שני הפיקוח לא מספיק, אנחנו לא מכניסים אותו למסגרות.
אורי מקלב: היום הילדים נחשפים לדברים רבים, אנחנו צריכים לתת להם את ההגנה בהתאם.
אורי מקלב: ולכן, אני חושב שיש כאן הרבה הרבה הרבה דברים ותחומי פעילות באמת רבים.
אורי מקלב: גם חקיקה יש כאן.
אורי מקלב: אני חושב שאנחנו צריכים ליזום חקיקה, ויש בה הרבה נושאים.
אורי מקלב: זה הדימוי הזה שנהיה, הדימוי שאין פה חקיקה, אבל נעשית פה חקיקה, יש כאן דברים, ישבו כאן שעות רבות וימים רבים.
אורי מקלב: החקיקה מורכבת באופן אמיתי, כמו חוק המעונות, הרפורמה במעונות, זאת אחת הדוגמאות בנושאים האלה.
אורי מקלב: לכן, אני חושב שהישיבות והדיונים שיהיו פה הם על דברים חשובים, ואני מאחל לך הצלחה גדולה.
מרדכי יוגב: יפעת, ברשותך, ממש קצר.
מרדכי יוגב: גם אני זכיתי בשנתיים האחרונות להיות חבר פה.
מרדכי יוגב: לא תמיד זכינו להיות שותפים בתוך הוועדות, השתדלנו, כי הדברים מאוד במקביל כל הזמן.
מרדכי יוגב: ואם יהיו סוגיות חשובות, אז תסבו את תשומת לבנו, לא תמיד זה אפשרי.
מרדכי יוגב: במידה שנתקלתם בקושי, אז נתאם על מנת שאפשר יהיה לקדם את הדברים.
מרדכי יוגב: אני חושב שהסוגיות היו חשובות מאוד.
מרדכי יוגב: אני מצטרף למה שנאמר פה קודם על-ידי יושב-ראש ועדת הכנסת, שהוועדה תהיה סטטוטורית.
מרדכי יוגב: נמצא פה גם ידידנו ד"ר יצחק קדמן, ואינני יודע מי הנציגים האחרים.
מרדכי יוגב: למי שיתבע וידאג לילדים הרגילים, כי גם להם לא תמיד יש פה, אבל בעיקר למי שקושי כלשהו פגע בגידולם, והוועדה פה הייתה פה.
מרדכי יוגב: הדבר האחרון, בשיטת העבודה חייבת להיות גם ועדת מעקב.
מרדכי יוגב: יש ועדות מעקב עליונות, ועדת מעקב רוצה לומר.
מרדכי יוגב: ונדמה לי שכך במשהו זכינו לקדם דברים, לא רק בחקיקה אלא באם תבענו מהמשרדים הממשלתיים לממש את חובתם, את אחריותם.
מרדכי יוגב: אז לקבוע ישיבה לעוד חודשיים או שלושה בהתאם לנורמה שמאפשרת להם לממש ולחזור עם תשובותיהם, ולא רק לשים את הסוגיה, ואמרנו, דיברנו, סיכמנו, אלא גם לראות במימושה שלב אחרי שלב.
מרדכי יוגב: בעצם זה חיבור של כמה משרדים ממשלתיים, ולוודא שכל המשרדים המשפיעים על סוגיה אכן יהיו נוכחים פה כדי שהעימות ביניהם יביא בסוף לפתרונה של סוגיה.
מרדכי יוגב: ובהצלחה רבה.
יפעת שאשא ביטון: ד"ר קדמן.
<יצחק קדמן: תודה, גברתי היושבת-ראש, אני קודם כול רוצה לאחל לך המון הצלחה.
<יצחק קדמן: אני חושב שהגיע הזמן שבוועדה יהיו התמונות של היו"רים הקודמים, כי סך הכול זאת מסכת מפוארת מאוד של חברי וחברות כנסת שהיו יושבי-ראש הוועדה.
<יצחק קדמן: אגב, בניגוד למה שאמר היושב-ראש, לא רציתי להפסיק אותו באמצע, הוועדה לא קמה במקרה כדי לספק ג'וב למישהו שלא קיבל ג'ובים.
<יצחק קדמן: הוועדה הזאת צמחה מתוך ועדת המשנה לגיל-הרך שבראשה עמדה חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.
<יצחק קדמן: ועודף המטלות והמרץ הבלתי נלאה של חברת הכנסת גוז'נסקי, שהייתה מקובלת על כל חברי הבית, הביא לכך שהוועדה הזאת קמה כדי לענות לצורך אמיתי ולא למינוי כזה או אחר.
<יצחק קדמן: הוועדה הזאת עשתה ב-18 השנים האחרונות גדולות ונצורות גם בחקיקה בחלק מהדברים, וגם בפיקוח על הרשות המבצעת, שזה תפקיד חשוב מאין כמותו, וגם בהעלאת נושאים לסדר-היום.
<יצחק קדמן: נושאים שבדרך כלל נמצאים בצל.
<יצחק קדמן: והוועדה הזאת יש בה צורך עצום.
<יצחק קדמן: הילדים של ישראל זקוקים לוועדה הזאת.
<יצחק קדמן: ולוועדה הזאת יש אתגר.
<יצחק קדמן: ראיתי את רשימת חברי הוועדה, אז מיושב-ראש הוועדה ועד אחרון או אחרונת חברות הוועדה וחברי הוועדה אלו כולם אנשים מצוינים שאכפת להם.
<יצחק קדמן: מה שתמיד אפיין את הוועדה הזאת היה שהיא לא פעלה על-פי קווים מפלגתיים, לא קואליציה, לא אופוזיציה, לא מפלגה כזאת, לא מפלגה אחרת, כולם התאחדו פה לצורך העניין של הגנה על שלומם של ילדים.
<יצחק קדמן: ואני בטוח ואני יודע שכבר נקבעו ישיבות שבהם לא כל כך נוכל לעסוק בברכות, אלא לעבוד לגופו של עניין.
<יצחק קדמן: יש לוועדה הזאת אתגרים גדולים מאוד, אבל גם סיכויים מאוד גדולים להשפיע על מצבם של הילדים בישראל.
<יצחק קדמן: אני רק אסיים בזה שאני מצטרף לכל קודמי, הגיע הזמן אחרי 18 שנות עשייה שהוועדה הזאת תיהפך לוועדה סטטוטורית, ולא נצטרך לעבור את ההיריון הקשה שחלק מאתנו היה מעורב בו כל כנסת מחדש, אפילו אני לא יכול להגיד כל ארבע שנים, כי זה לצערי בשנים האחרונות הרבה פחות מזה.
<יצחק קדמן: ויש לנו הרבה פערים לסגור מהתקופה האחרונה של חודשים שהוועדה הזאת, כמו הכנסת, לא עבדו.
<יצחק קדמן: אני מאחל לכל חברי וחברות הוועדה, וכמובן ליושבת-ראש, הייתה לי הזכות כבר להיפגש אתה, ראיתי שהיא מחכה רק לזה שייתנו לה את המושכות כדי לדהור קדימה.
<יצחק קדמן: אני מאחל לכולנו הצלחה גדולה מאוד למענם של הילדים בישראל.
יפעת שאשא ביטון: אז אני רק אסכם במשפט קצר, ברשותך, חבר הכנסת.
יפעת שאשא ביטון: באמת אני רואה בוועדה הזאת שליחות אמיתית.
יפעת שאשא ביטון: מעבר לנושא של החקיקה, אין ספק שלפתחנו יש את כל הנושא של הפיקוח ושל המעקב.
יפעת שאשא ביטון: ואני גם רואה את המשמעות של לצאת ולראות בשטח הלכה למעשה איך הדברים בעצם עובדים, כדי שיהיה לנו מושג אמיתי על מה אנחנו יושבים ודנים כאן בין ארבעת הקירות.
יפעת שאשא ביטון: אני רואה בכם שותפים.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזכיתי שיש לי צוות באמת נפלא.
יפעת שאשא ביטון: כשראיתי את רשימת החברים שלי לוועדה אז ככה התמלאתי שאר רוח.
אורי מקלב: נאבקנו על מקום בוועדה הזאת, תדעי לך, זה היה מאבק.
יפעת שאשא ביטון: שמעתי גם את זה.
יפעת שאשא ביטון: ואני באמת שמחה על ההרכב שיש לנו, ואני מאחלת לכולנו בהצלחה.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לכם.
יפעת שאשא ביטון: בוקר טוב לכל הנוכחים.
יפעת שאשא ביטון: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה לזכויות הילד.
יפעת שאשא ביטון: זה המפגש הראשון שלנו ואני מאחלת לכולנו הצלחה.
יפעת שאשא ביטון: למעשה קבענו את הפגישה הראשונה בנושא הקיץ.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יוצאים לחופשת הקיץ.
יפעת שאשא ביטון: תלמידי החטיבות והתיכון יצאו לחופשה ב-20 ביוני והיום בצהרים יצאו לחופשה גם תלמידי היסודי ואנחנו רוצים לדבר על הנושא של הבטיחות בקיץ.
יפעת שאשא ביטון: מבחינת הנתונים בשנים האחרונות אנחנו רואים שמחצית מהפגיעות בקרב ילדים מתרחשות דווקא בחודשי הקיץ ובחודש אפריל שהוא סביב חופשת פסח.
יפעת שאשא ביטון: זה אומר שלילדים יש יותר פנאי ודווקא כשהם נמצאים בתוך הסביבה הטבעית שלהם, יותר נגישים לפעילויות מסוגים שונים, אנחנו רואים שהיקפי הפניות הולכים וגדלים.
יפעת שאשא ביטון: אמנם אנחנו מדברים על היקפי פגיעות גבוהים בתאונות דרכים, אבל אנחנו רואים גם נתון מאוד מדאיג והוא שהפנייה השנייה בגודלה היא דווקא עקב טביעה ומשום שאנחנו נמצאים בחודשי הקיץ, חשוב לשים את הדגש גם בסוגיה זו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נאפשר לדוברים לפתוח את הדיון, להציג את הנושא ובהתאם לכך אנחנו נתקדם.
יפעת שאשא ביטון: ננהל דיון ונצא ממנו עם איזה שהן החלטות או מסקנות.
יפעת שאשא ביטון: ברשותכם, לפני שנפתח את הדיון עם מנכ"לית בטרם, הגברת אורלי סילבינגר, אטי, נציגת המשפחות.
<אטי שינדלר: בוקר טוב.
<אטי שינדלר: אני כאן לשתף בסיפור האישי שלנו.
<אטי שינדלר: אנחנו איבדנו את הילדה הרביעית שלנו בבית.
<אטי שינדלר: היא טבעה בבריכת השחייה הפרטית שלנו.
<אטי שינדלר: חשוב לנו לספר על המקרה כדי שזה יביא למודעות ואנשים יראו את הדברים בעין אחרת.
<אטי שינדלר: כשאנחנו נכנסנו הביתה, הדבר הראשון שעשינו היה לבנות גדר סביב בריכת שחייה.
<אטי שינדלר: יש לנו בריכה גדולה.
<אטי שינדלר: חשבנו שאנחנו יכולים לשמור על הילדים בתוך החצר שלנו אבל מסתבר שזה לא עבד.
<חנוך שינדלר: עשינו בבית כל מה שיכולנו לחשוב על מנת להגן על הילדים.
<חנוך שינדלר: אני בעצמי מהנדס חשמל ואני מטפל ויועץ בכל נושא של מניעת היפגעות מחשמל והנושא של בטיחות הוא בראש מעייני.
<חנוך שינדלר: כשנכנסתי לבית הפרטי שלי, של אשתי ושל הילדים שלי, הסתכלתי על הדברים אותם אני צריך לעשות כדי להגן על הילדים.
<חנוך שינדלר: בנינו גדר סביב בריכת השחייה והיינו בטוחים שהבת שלנו במקום הכי מוגן שיכול להיות.
<חנוך שינדלר: אבל מסתבר שהמקצועיות שלי היא בחשמל ולא בנושא של בריכת שחייה.
<חנוך שינדלר: ביום שבת הזמנו חברים, אטי אשתי הכינה תקרובת להגיש לאורחים, אני הייתי עם הבת הגדולה - שהייתה אז בכיתה א' – בחדר שלה ועזרתי לה עם שיעורי הבית ושלושת הקטנים היו בחוץ, בגינה.
<חנוך שינדלר: הבית מגודר, יש שער והבריכה מגודרת.
<חנוך שינדלר: פתאום אני שומע צווחה.
<חנוך שינדלר: אני מסתכל דרך החלון ואני רואה את אשתי בתוך בריכת השחייה.
<חנוך שינדלר: אני רץ כמה שאני יכול מהר.
<חנוך שינדלר: אני רואה אותה עם הילדה בתוך המים ואני לא מבין מה קורה.
<חנוך שינדלר: אני מוציא אותה מהמים והיא צועקת: תציל אותה.
<חנוך שינדלר: אני מנשים אותה, מנסה להנשים אותה.
<חנוך שינדלר: מסתבר שזה כבר היה מאוחר מדי.
<חנוך שינדלר: מה שקרה זה שהייתה גדר והגדר הייתה אמורה להיות בנויה צד אחד של הבריכה בו יש לנו חומה לצד השני שלה, שם יש חומה אלא שליד החומה היה עץ והגדול לא סגר כמו שצריך עד הסוף והילדה מצאה פרצה בין הגדר לחומה.
<חנוך שינדלר: קשה לנו להבין איך היא הצליחה לטפס ולהגיע, ילדה בת שנה וארבעה חודשים שהתחילה ללכת רק כמה ימים לפני כן.
<חנוך שינדלר: היא הצליחה להגיע למים.
<חנוך שינדלר: המסר שהייתי רוצה להעביר כאן הוא שכאשר בונים בריכות שחייה בבית, צריך שאיש מקצוע יבוא ויבדוק את בריכת השחייה, מי שהוא יועץ בטיחות, שלמד, יודע איך לבדוק ומה לבדוק.
<חנוך שינדלר: אני מצפה שמכון התקנים יעשה תקן בנושא ושיועץ הבטיחות ידע לבדוק את הבריכה ולראות אם היא מתאימה לתקן הזה וזאת כדי שמקרים כמו המקרה שקרה לנו, לא יקרה יותר.
<חנוך שינדלר: חשוב לנו, וזאת התרומה שלנו לנושא הזה, להביא את זה למודעות הציבור כדי שמשהו יקרה.
<חנוך שינדלר: תודה רבה.
<אטי שינדלר: אני חייבת לציין - אנחנו גרים בעמק חפר - שהבתים החדשים שנבנים שם, היום בכל בית בונים בריכה ואין סביבה גדר.
יפעת שאשא ביטון: תודה חנוך ואטי.
<אורלי סילבינגר: בוקר טוב לכולם.
<אורלי סילבינגר: לדבר אחרי משפח שחוותה אסון, זה תמיד קשה.
<אורלי סילבינגר: אטי וחנוך איבדו את היקר להם מכל ועבורנו בדרך כלל, אלה שיושבים בחדר - הסיפורים האלה מגיעים בתקשורת כעוד מקרה וכעוד מספר - אנחנו עוד לא פתחנו את הקיץ וארבעה ילדים כבר איבדו את חייהם והם לא יחזרו למשפחות שלהם.
<אורלי סילבינגר: אנחנו ממש ממש בפתח העונה הקטלנית הזאת.
<אורלי סילבינגר: דוקטור שאשא הואילה בטובה לפתוח את הדיון היום ואני רוצה להסב את תשומת לבנו שמחר מיליון וחצי ילדים יוצאים לחופשת הקיץ ומיליון וחצי ילדים, החל ממחר, נמצאים בסיכון נוראי להיפגע או חס וחלילה למות בתאונות.
<אורלי סילבינגר: חלק מהילדים האלה ימות כי ההורים שלהם לא היו מודעים לחלק מבעיות הבטיחות שנמצאות, אם זה בבית ואם זה בחוץ, החל מילדים שנפלו מהחלון בבית, דרך ילדים שחס ושלום טבעו בבריכה המשפחתית או הציבורית.
<אורלי סילבינגר: חלק מהילדים ייפגעו או ימותו כי הם נמצאים בקייטנה וחלק מאנשי המקצוע שמטפלים בהם לא מכירים את חוקי הבטיחות או לא מכירים את הנהלים, וחלק מהם ייפגעו כשהם נמצאים בחופשה משפחתית כי המקום בו הם נמצאים לא היה בטוח.
<אורלי סילבינגר: אתם יודעים, כל פעם שמקרה כזה קורה, אנחנו שואלים את עצמנו איך זה יכול להיות שלא מנענו, אנחנו ארגון בטרם, אנחנו המועצה לשלום הילד, אנחנו משרדי הממשלה.
<אורלי סילבינגר: אני חושבת שאנחנו נמצאים במקום שאסור לנו להיות במקום שנשאל עוד פעם איך לא היינו.
<אורלי סילבינגר: התפקיד שלנו, ואני מקווה שאתם כוועדה שמובילה את זכויות הילדים במדינה, תובילו באמת את הנושא של בטיחות הילדים.
<אורלי סילבינגר: בקיץ 2014 איבדנו ארבעים ילדים בתאונות.
<אורלי סילבינגר: אם זאת הייתה מגיפה של שפעת, אין ספק שסביב משרד ראש הממשלה היו נעמדים רבבות של אנשים וצועקים שצריך את המגיפה הזאת לשנות וצריך לאגם אותה.
<אורלי סילבינגר: בעצם העובדה שזה לא קורה, זה מכיוון שהילדים האלה לא מתים בקבוצה, ותודה לאל, אלא זה כל יום עוד מקרה ועוד מקרה ועוד מקרה ובסוף הקיץ אנחנו מונים את ארבעים המקרים.
<אורלי סילבינגר: אני רוצה להגיד לכם שזה שליש מהתמותה של הילדים במדינת ישראל מדי שנה.
<אורלי סילבינגר: 117 ילדים יקפחו את חייהם במהלך השנה ורק בחודשי הקיץ הקרובים, אם לא נעשה פעולת חירום, ארבעים ילדים עלולים למות ולא לחזור לחיק המשפחות שלהם.
<אורלי סילבינגר: מחר מיליון וחצי ילדים יוצאים לחופש.
<אורלי סילבינגר: עבורם ועבור המשפחה שלהם, כל שגרת החיים תשתנה.
<אורלי סילבינגר: עבורנו היום בערב תהיה הודעה לקונית בתקשורת שממחר נפתחת עונת החופשה של הילדים ובעצם מאותו רגע, אותו משרד מדהים שבמשך עשרה חודשים מגן על הילדים, משרד החינוך, מגן על הילדים בשעות היום החל ממערכות החינוך הפורמליות וכלה באותן מערכות תומכות שמשלימות, יוצא לחופשה והעול נופל על ההורים.
<אורלי סילבינגר: ההורים פתאום מוצאים את עצמם במשך חודשיים ללא שום הכשרה, ללא שום תמיכה, צריכים לשנות את כל ההרגלים המשפחתיים ולדאוג לילדים לחלופות.
<אורלי סילבינגר: אני כבר לא מדברת על הסכומים הנכבדים, את זה אני שמה בצד כאשר מדובר בחיי אדם, אבל צריך להבין שאותה משפחה שעד אתמול היה לה סידור מסוים ומדויק, ממחר בבוקר צריכה לצאת להסדר חדש לגמרי.
<אורלי סילבינגר: זה אומר שהילד יהיה שישים ימים בחופש והורה ממוצע, אם הוא בוותק מאוד משמעותי בעבודה, יש לו לכל אורך השנה 23 ימי חופשה.
<אורלי סילבינגר: ברור לכולנו שההורה לא יכול להישאר עם הילד בבית ואז ההסדרים שאנחנו צריכים למצוא צריכים לספק שני דברים: האחד, צריכים לספק את הבטיחות של הילדים שלנו, והשני, הם צריכים להיות בטוחים כך שאנחנו ההורים כאשר הפקדנו את הילדים שלנו שם, נוכל לדעת שאנחנו נוכל להמשיך עם שגרת היום כי אי אפשר לחיות בחרדה.
<אורלי סילבינגר: אי אפשר לחיות בחרדה במדינה.
<אורלי סילבינגר: אי אפשר להתעלם מהכותרות אליהן הורגלנו ואי אפשר להתרגל לכותרות האלה.
<אורלי סילבינגר: כל אחד מאנשי המקצוע שנמצא כאן בחדר אחראי וכל אחד מהאנשים שנמצא כאן בחדר, יש לו גם תפקיד בהעברת המסרים וסיוע למשפחות.
<אורלי סילבינגר: דעו לכם, אף משפחה לא מקבלת הוראות הפעלה לקיץ.
<אורלי סילבינגר: אם אנחנו לא נדאג שיהיו למשפחה את אותן הוראות הפעלה ולא נתכחש לזה שברגע שנולד לנו ילד אנחנו כבר מכירים את כל הכללים, אנחנו לא נעבור את הקיץ הזה בשלום.
<אורלי סילבינגר: אני מברכת, דוקטור שאשא, על כך שאת הדיון הראשון בוועדה את מקיימת בנושא זה.
<אורלי סילבינגר: אני מברכת אותך על בחירתך לתפקיד ומודה לקודמתך בתפקיד, אורלי, שכל כך טיפלה בנושא הזה.
<אורלי סילבינגר: אני מאוד מאחלת לנו, לכולנו, שתצליחי ושהוועדה בראשה את עומדת תצליח.
<אורלי סילבינגר: אני רוצה להודות לכם אטי וחנוך.
<אורלי סילבינגר: זה לא מובן מאליו.
<אורלי סילבינגר: אנחנו פוגשים הרבה משפחות שאיבדו את היקר מכל.
<אורלי סילבינגר: בדרך כלל זאת התכנסות פנימית אל מול הצער.
<אורלי סילבינגר: אני חושבת שאין בן אדם שיושב כאן בחדר שלא עברה בו צמרמורת עת דיברתם ולא שאל את עצמו מה הוא יכול לעשות.
<אורלי סילבינגר: כולנו יכולים לעשות ואני אגיד לכם גם איך.
<אורלי סילבינגר: יושבת כאן קבוצה אדירה של אנשים שבשנים האחרונות תכננה מהלך לאומי.
<אורלי סילבינגר: אין מצב שאנחנו נפגשים כאן בשנה הבאה יום לפני הקיץ ומנהלים את אותו דיון.
<אורלי סילבינגר: התכנית הלאומית אמורה לתת פתרון גם לקיץ.
<אורלי סילבינגר: אני קוראת לך להרים את הדגל ולהוביל את המהלך.
<אורלי סילבינגר: תודה לכולם.
יפעת שאשא ביטון: תודה.
יפעת שאשא ביטון: הצטרפה אלינו חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לאחל לך הצלחה.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שקיבלת ועדה שאני מאוד מאוד אהבתי.
אורלי לוי אבקסיס: הצלחנו להעלות כאן לסדר היום נושאים מאוד הרי משקל ויעיד על כך קדמן.
אורלי לוי אבקסיס: הצלחנו אפילו למנוע מהממשלה להעביר החלטות שהיו פוגעות בילדים וזאת גם כחלק מהקואליציה.
אורלי לוי אבקסיס: עשינו כאן מאבקים שזכו אחר כך לתהודה ובעיקר שינו – גם אם זה בקטנות – לילדים את החיים.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא היה פשוט, זה לא היה קל.
אורלי לוי אבקסיס: אני מפקידה בידיך אוצר ממש ואין לי ספק שתעשי את העבודה המתבקשת.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא רוצה להוסיף על הדברים שקרו, אבל אחת הבעיות לה אנחנו מודעים זאת באמת היציאה מהשגרה.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר לבן אדם יש את השגרה, הוא יודע שהוא קם בבוקר, יש את ההסעה של הילדים או שהוא לוקח את הילדים למוסדות שלהם, יש את הסדר שהוא אפילו די בטוח.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר השגרה הזו משתנה, וזה בדרך כלל קורה בחודשי הקיץ, האבא לוקח חופש, האימא לוקחת חופש והם מתחלקים ביניהם, אבל פתאום הסדר שהיה מתערער והדברים האלו מביאים לשינוי בדפוסי התנהגות ובעיקר בשל כך יש תאונות.
אורלי לוי אבקסיס: הרי לא סתם ילדים נשכחים לצערנו הרב ברכבי הסעה, במכוניות פרטיות, והטרגדיות האלו הן טרגדיות לא רק של המשפחה – בראש ובראשונה של המשפחה – אלא זאת טרגדיה של החברה כולה.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לפנות אליך גברתי היושבת ראש ולבקש ממך לעשות דין רציפות לאחד החוקים שאני חושבת שהוא מהחשובים ביותר.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו העברנו את החוק לפחות בקריאה ראשונה, כך שלא צריך להתחיל את כל ההליך.
אורלי לוי אבקסיס: החוק מדבר על יידוע ההורים על אי הגעת ילד למוסד חינוכי.
אורלי לוי אבקסיס: בשני המקרים האחרונים ששכחו ילד ברכב, המטפלת הייתה אחראית והתקשרה לשאול את ההורה – באותו זמן היה מדובר על כך שהיא התקשרה לאימא – היכן הילד.
אורלי לוי אבקסיס: היא עשתה זאת לא בגלל שהחוק חייב אותה אלא בגלל שהיא הבינה שמאחר והילד לא הגיע באותו רגע או בשעה הראשונה, לכן משהו לא בסדר.
אורלי לוי אבקסיס: התברר שהילדה הקטנה נשכחה ברכב כי האבא הסיע אותה וזה לא היה משהו שהוא עושה בשגרה.
אורלי לוי אבקסיס: רוב האירועים קורים בחודשי הקיץ.
אורלי לוי אבקסיס: רוב האירועים קורים כאשר מזג האוויר בחוץ לא מותיר סיכוי לאותם ילדים לשרוד.
אורלי לוי אבקסיס: כל דקה שעוברת החום באוטו גובר והילדים מוצאים את מותם.
אורלי לוי אבקסיס: הצעת החוק הזאת לא רק למניעת שכחת ילדים ברכבים אלא היא בעצם מגלה את האחריות הקולקטיבית שלנו כחברה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא מסירים חלילה וחס את האחריות מההורים אלא אנחנו רק מוסיפים עוד שומר סף לאותם ילדים.
אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שהילד לא נשכח באוטו, אבל בכניסה למוסד החינוכי יכול להיות פדופיל, יכול להיות שסתם משהו משך את תשומת לבו והוא הלך לאיבוד, יכולה להיות אפילו איזושהי גלישה לאזורים הפחות טובים של החברה בגילאים מוקדמים.
אורלי לוי אבקסיס: הצלחת לתפוס את זה בזמן, מנעת גם את זה.
אורלי לוי אבקסיס: החוק הזה יכול היה לעבור כאן בקריאה השנייה.
אורלי לוי אבקסיס: זה חוק שלי שיכולתי לעשות אותו בחקיקה מהירה.
אורלי לוי אבקסיס: הבעיה היחידה היא הסנקציה.
אורלי לוי אבקסיס: בלי סנקציה, אין משמעות לחוק.
אורלי לוי אבקסיס: הוא יהיה חוק הצהרתי אבל הוא לא יחייב.