GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רותם זהבי: אנחנו מגיעים לעשרות בעלי תפקיד בתוך המשרד בהכשרות, מפרחי הוראה, דרך פרחי ניהול, דרך רכזים בתוך בית הספר, דרך בעלי מקצוע של מעבדות וכולי.
<רותם זהבי: מצליחים להגיע אליהם ולתת להם את ארגז הכלים איך לנהל את הבטיחות.
<רותם זהבי: לגבי פעילויות הקיץ.
<רותם זהבי: משרד החינוך נערך אל מול 4,000 קייטנות ועוד מספר רב של מחנות קיץ במגוון שלם של הכשרות ואישורי קייטנות ואישורי מחנות יחד עם משרדי ממשלה נוספים ומאשר ומבצע תהליך הכנה שכולל הרצאות והכשרות של אותם מנהלי קייטנות ומנהלי מחנות ורכזים, וזאת כדי להביא אותם היום ומחר לתחילת הקייטנה כשהם מצוידים בידע, בנהלים, בהוראות וביכולת לנהל פעילות כזאת שהיא פעילות מורכבת ויש בה הרבה מאוד סיכון.
<רותם זהבי: בימים האלה, לאחר תאונות קשות במגזר החרדי, הפעלנו במבצע חירום ובימים אלה, בשעה זאת, אנחנו מכשירים 700 מנהלי בתי ספר ותלמודי תורה חרדים.
<רותם זהבי: אנחנו עוברים בכל הארץ עם המרצים שלנו כדי לתת להם ארבע שעות בנושא של בטיחות, ביטחון ופעילויות חוץ, אם אלה טיולים וכולי.
<רותם זהבי: זה כדי שלא יחזרו האסונות והאירועים שקרו במהלך החודש והתקופה האחרונה במגזר החרדי.
<רותם זהבי: אני מקווה שהנושא הזה ישתפר.
<רותם זהבי: אנחנו לא מחכים לתכנית הלאומית.
<רותם זהבי: לנו יש תכנית לאומית משלנו אבל כמובן שאם תצליחי לקדם את התכנית הלאומית בתקציבים, נוכל להביא למשל לידי כך שיהיו ילדים בגיל כיתה א' או כיתה ד' שיוכלו ללמוד לשחות ואז הם לא יגיעו למצב שהם יוצאים לפעילות בבריכה והם לא יודעים לשחות.
<רותם זהבי: חסרים לנו היום בסביבות עשרה מיליון שקלים להכשיר וללמד ילדים לשחות.
<רותם זהבי: אם היה לנו עוד תקציב, היינו עושים את זה.
יפעת שאשא ביטון: יש את בית הספר של הקיץ כשהילדים נשארים בסביבה הטבעית שלהם ובעצם ממשיכים את השנה.
יפעת שאשא ביטון: חצרות בית הספר, חצרות גני הילדים, עד כמה באמת אתם מפקחים על בטיחות החצרות ועוקבים אחרי המתרחש שם?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שאחוז פגיעה גדול יחסית מתרחש דווקא בתוך החצרות האלה.
<רותם זהבי: במהלך 15 השנים האחרונות בנינו מנגנון עצום בכל הארץ בשיתוף עם מרכז השלטון המקומי.
<רותם זהבי: הכשרנו בסביבות 450 מנהלי בטיחות והם נמצאים בכל רשות.
<רותם זהבי: ברשויות גדולות יש הרבה והם יודעים לבדוק ויודעים לאשר בטיחות.
<רותם זהבי: הם יודעים לאשר את החצר, את המתקנים ואת בית הספר כאשר לנו יש מנגנון בקרת על שאנחנו יחד עם המפקחים שלנו מפקחים עליהם.
<רותם זהבי: אנחנו עושים להם ימי הכשרות וימי השתלמות.
יפעת שאשא ביטון: אתם מגיעים לחצרות בתי הספר?
יפעת שאשא ביטון: אתם רואים פיזית שאכן זה מתקיים בין רמת ההצהרה לבין הרמה בפועל?
<רותם זהבי: אנחנו עושים את זה.
<רותם זהבי: בשנים האחרונות יש שיפור עצום.
<רותם זהבי: יש עוד הרבה עבודה, בעיקר במוסדות ישנים, אבל יש שיפור רב בנושא הזה.
<רותם זהבי: דרך אגב, תוכלי לראות את זה ב-1 לספטמבר.
<רותם זהבי: אם לפני שבע-שמונה שנים ה-1 בספטמבר לא היה נפתח כי היום השבתות של הורים, היום זה כבר לא קיים כי הרמה עלתה, המודעות עלתה, היכולת המקצועית לטפל בעניין הזה עלתה ולכן משביתים אולי על דברים אחרים אבל לא על בטיחות סביבתית.
יפעת שאשא ביטון: שיתוף הפעולה מבחינת הפיקוח וההכשרה מבחינת בטיחות החצרות היא חוצית מגזרים?
יפעת שאשא ביטון: זה נעשה באופן רוחבי או שאתם מזהים קשיים או מגזרים באוכלוסיות מסוימות?
<רותם זהבי: יש לנו כל הזמן אתגרים והם אתגרים קשים ומורכבים, אבל אנחנו מתמודדים אתם.
<רותם זהבי: אם נמות וחצי כף זכות תהיה בידינו, די לנו בכך.
איילת נחמיאס ורבין: התקציב של ארגון בטרם הוא לא תקציב ממשלתי באופן מלא.
איילת נחמיאס ורבין: אחד הדברים שאני חושבת שנצטרך לדחוף אליו הוא שתהיה תכנית לאומית אבל בכל הכבוד, יש דברים שמצריכים פחות משאבים והם יותר עניין של תפיסה ניהולית של איך אנחנו באמת רותמים יותר הורים ומבוגרים שיהיו מסוגלים להיות נאמני בטיחות.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה דבר שככל שאנחנו נשכיל לפתח, יתרום.
איילת נחמיאס ורבין: בואו נדמיין לעצמנו.
איילת נחמיאס ורבין: יש את משמרות הזהב אבל לא בכל מקום.
איילת נחמיאס ורבין: נדמיין לעצמנו הורה בכל מקום בארץ שמעביר את הילדים בכביש אחת ליום או אחת ליומיים או אחת לשבוע.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא מדברת רק על בטיחות בדרכים אלא אני מדברת על נאמני בטיחות בכלל.
יפעת שאשא ביטון: יש תכניות כאלה שרצות בחלק ממסגרות מערכת החינוך.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא עובדת במשרד החינוך.
איילת נחמיאס ורבין: לתחושתי, ואני אומרת את זה ברצון, עובדת בחינוך.
איילת נחמיאס ורבין: אם אני עוברת ליד כל רכב בקיץ – הרגל שעשיתי לעצמי כבר שנתיים ודיברתי על זה במליאה – ורואה שיש בו כיסא ילדים, אני מסתכלת לראות אם אין שם תינוק.
איילת נחמיאס ורבין: אגב, זה בזכותכם ובזכות המודעות.
יפעת שאשא ביטון: בדיוק.
יפעת שאשא ביטון: שם המשחק כאן הוא עניין של מודעות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נדבר ונראה איך אנחנו מעלים את זה.
<אורלי סילבינגר: אני רוצה למקד אותנו לדבר אחד.
<אורלי סילבינגר: אני מייצגת גוף חיצוני לממשלה, גוף שלא יכול להחליף את הממשלה ואת משרדי הממשלה.
<אורלי סילבינגר: בואו ניתן בידי המשרדים האלה את הכוח הן תקציבית והן את המקום לפתוח לזה מקום בעשייה שלהם.
<אורלי סילבינגר: כל דבר אחר מעבר לזה, הוא תוספת ראויה.
<אורלי סילבינגר: יש לנו תכנית ובואו נתמקד בהעברתה.
<אורלי סילבינגר: היא תיתן מענה כל כך משמעותי ואסור לנו לברוח ממנה.
<אורלי סילבינגר: היא כאן.
<אורלי סילבינגר: 16 גופי ממשל תכננו אותה שלוש שנים ואחד לאחד רשומות שם 400 תכניות אבל התקציב שלהן פר שנה הוא כזה שהוא פחות מרבע מעלות של אשפוז ומיון לאותם ילדים שנפגעים, ואני כבר לא מדברת על האובדן.
יפעת שאשא ביטון: בסוף הדיון נחזור לתכנית הלאומית כי יש לי גם מספר שאלות למשרדים.
<רותם זהבי: אנחנו לא יכולים להחליף משרדי ממשלה.
יפעת שאשא ביטון: נכון.
יפעת שאשא ביטון: ברשותכם, אני רוצה לתת את רשות הדיבור לשני חדד מהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
יפעת שאשא ביטון: ספרי לנו קצת על ההיערכות שלכם, אם יש כזאת באופן ייחודי לחודשי הקיץ אז הילדים הרבה יותר חשופים, אם זה דרך רכיבה באופניים, מעברי חציה וכולי.
יפעת שאשא ביטון: הם בעצם יותר נגישים לדרכים.
<שני חדד: שלום לחברי הוועדה.
<שני חדד: לפני שאני אתחיל לדבר על זה, אני רוצה לומר שכרשות הלאומית לבטיחות בדרכים אנחנו חלק מהתכנית הזאת ובאמת אנחנו מחכים לתקצוב.
<שני חדד: כל מה שעלה כאן, עוד יותר מעצים את מה שאנחנו מנסים לקדם.
<שני חדד: בחודשי הקיץ, נתמקד עכשיו בבטיחות בדרכים, אנחנו רואים עלייה בהיפגעות של ילדים.
<שני חדד: אנחנו מדברים על גילי אפס עד 19.
<שני חדד: יש עלייה בהיפגעות של ילדים בחודשים יולי-אוגוסט.
<שני חדד: הרשות כן מזהה את זה ופועלת כבר לפני חודשי הקיץ ובמהלך חודשי הקיץ כדי לנסות למנוע את זה וכדי להעלות את המודעות, גם של ההורים, גם של אותם ילדים וגם של הקהל מסביב, בין אם זה במערכות החינוך ובין אם זה במערכות הקהילה.
<שני חדד: כרגע אני לא אכנס יותר מדי לנתונים אבל אנחנו מזהים שיש עלייה בהיפגעות ילדים גם כנוסעים ברכב וכנהגים.
<שני חדד: אנחנו דווקא כאן מזהים מגמת ירידה בסוגי היפגעות של ילדים כהולכי רגל.
<שני חדד: הרשות לוקחת את הנתונים האלה ומתוכם, מיקדנו כאן פעילות, פועלים גם במסגרת החינוך הפורמלית והבלתי פורמלית, שם יש לנו פעילות לאורך כל השנה, בין אם זה במסגרת קייטנות, הסברה של חלוקת חומרי הסברה וכולי.
<שני חדד: אנחנו משתמשים במרכזי הדרכה שפועלים כל השנה ברשויות המקומיות ולקראת הקיץ אנחנו מדברים יותר על הנושאים של היפגעות בחופשת הקיץ.
<שני חדד: אנחנו עושים פעילות בישובים, פעילות קהילתית, בה אנחנו מנסים להגיע לכמה שיותר קהלים.
<שני חדד: עיקר הפעילות שלנו מתמקדת בנושא של חציה בטוחה, רכיבה בטוחה על אופניים, אנחנו מדברים הרבה על שימוש בהתקני ריסון, חופשת הקיץ מתאפיינת בנסיעה ברכב, הרבה שעות נסיעה עם הילדים, ושכחת ילדים ברכב.
<שני חדד: יש לנו קמפיין שאנחנו מעלים אותו לקראת הקיץ ובמהלך הקיץ.
איילת נחמיאס ורבין: שיישאר כל הקיץ.
איילת נחמיאס ורבין: ביקשתי את בדיון.
<שני חדד: זה קמפיין חשוב שאנחנו מעלים אותו.
<שני חדד: אנחנו מדברים כאן על רכיבה על אופניים.
<שני חדד: אם נסתכל באופן כללי על כל ההסברה שהרשות עושה, אנחנו ממקדים את כל הפעילות של הרשות להעלאת המודעות.
<שני חדד: אנחנו מפלחים את זה למגזרים ומנסים להגיע למגזר מגזר ולתת לו את המענה המתאים והראוי, בין אם אלה שידורי מסעות פרסומים ברדיו ובין אם זה שילוט ברחבי הארץ.
<שני חדד: כל פינה שההורה יגיע אליה, אנחנו מנסים להשתמש בכל כלי המדיה שאנחנו יכולים כדי להגיע להורה ועושים זאת בעיניים, באוזניים, בכל דרך שאנחנו יכולים.
<שני חדד: חבר הכנסת מסעוד גנאים, דיברת על ההיפגעות במגזר הערבי.
<שני חדד: אני רוצה לציין כאן פרויקט שאנחנו עושים יחד עם בטרם.
<שני חדד: זה פרויקט בנושא דריסות חצר.
<שני חדד: אנחנו יודעים שבמגזר הערבי, בעיקר בדרום הארץ, יש היפגעות של ילדים בסביבת המגורים, נושא שכבר עלה כאן.
<שני חדד: לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים יחד עם בטרם יש את הפרויקט במסגרתו כבר הדרכנו מעל 9,000 הורים במסגרות טיפות חלב ובמסגרות אליהן ההורים מגיעים.
<שני חדד: יש הדרכה אישית, אחד על אחד.
<שני חדד: יש מישהי שמסבירה ונותנת כלי הדרכה והסברה.
מסעוד גנאים: מגיעים להורים?
<שני חדד: בדיוק.
מסעוד גנאים: לצערי רוב אלה שנדרסים בחצרות שלהם, אלה בני המשפחה והקרובים שלהם.
<שני חדד: אנחנו זיהינו שאם נדבר כאן על אחריות הורית בכלל בכל הדברים שלנו כאן
<שני חדד: בבטיחות ילדים ובפרט בנושא הזה, אחריות הורית היא העניין.
<שני חדד: אנחנו מדברים אליהם בשיחה אישית שהיא לא בהכרח מסביב אלא ממש שיחה אישית, אחד על אחד, וזה עובד.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לשמוע את נציג משרד הפנים.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להחזיר את הדיון לנושא הטביעה והבריכות הפרטיות.
יפעת שאשא ביטון: ספר לנו לגבי האכיפה או ההתמודדות עם בריכות פרטיות או בריכות בצימרים.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שיש תקנות של תכנון ובנייה לגבי גידור והייתי רוצה לשמוע מבחינת הסטטוס עד כמה באמת אוכפים את התקנות האלה ואם יש תקנים מאוד מדידים ומסוימים שאתם מחייבים לצורך גידור או הגנה.
<דוד פילזר: תקנות התכנון והבנייה מחייבות גידור אבל כנראה יש פרצות גם בגדר וגם בשמירה על התקנות.
<דוד פילזר: הדבר הזה מתחייב וזאת דרישה תפקודית מפני שיש קושי להגדיר כל מצב או כל טופוגרפיה.
<דוד פילזר: זה קיים וזה חייב להיות.
<דוד פילזר: רמת הפיקוח על העניין משתנה מפני שזה מאוד תלוי בוועדה המקומית, ברשות המקומית והיכולת שלה לפקח על העניין.
<דוד פילזר: המצב אינו דומה בכל הרשויות.
<דוד פילזר: עלה לאחרונה הנושא של הגדרת בריכה, במיוחד מהי בריכה פרטית.
<דוד פילזר: אנחנו כולנו מודעים לבריכת הציבוריות.
<דוד פילזר: בתקנות יש עניין של בריכה פרטית עם דרישות מופחתות אבל לא הייתה ההגדרה מה זה בריכה פרטית.
<דוד פילזר: הבעיה רחבה כיוון שאפילו בחנויות הצעצועים מוכרים היום בריכות.
<דוד פילזר: העניין הזה נדון לאחרונה בוועדת משנה של המועצה הארצית לתכנון ולבנייה וזה יידון במליאה ויוגש לשר שאני עוד לא יודע מי יהיה השר משום שמינהל התכנון עובר בימים אלו ממשרד הפנים למשרד האוצר.
<דוד פילזר: זה יוגש לשר כאשר אנחנו מגדירים בריכה פרטית כבריכה שעומקה מעל לשישים סנטימטרים ושטחה מעל לעשרה מטרים מרובעים.
<דוד פילזר: סביב הנושא הזה היה ויכוח.
<דוד פילזר: יש כאן בעיה מפני שבבריכות הקטנות, הצעצועים האלה, הרישוי עולה יותר מהבריכה עצמה ויש כאן עניין של תפסת מרובה לא תפסת.
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל חיי הילדים שלנו שווים פי כמה.
<דוד פילזר: לכן אני חושב – אני מקווה – שמצאנו את הנקודה הנכונה, עם איזה בריכות נתעסק ונחייב את הרישוי.
<דוד פילזר: זאת הייתה גם בקשה שהגיעה מתחום של מהנדסי הוועדות שהם בעצמם לא ידעו היכן לחייב את הרישוי.
<דוד פילזר: אם כן, זאת תקנה שבדרך.
יפעת שאשא ביטון: האכיפה נעשית רק על בתים חדשים שנבנים יחד עם בריכות או שהיא מגיעה גם לבתים ותיקים שעכשיו החליטו להוסיף שם בריכה?
<דוד פילזר: כל תקנות התכנון והבנייה הן פרוספקטיביות.
<דוד פילזר: כלומר, כלפי העתיד.
<דוד פילזר: בתים חדשים, כמובן.
<דוד פילזר: בתים קיימים, אם תופסים אותם.
<דוד פילזר: כלומר, אם הם באים לרישוי על הבריכה, והם אמורים לעשות זאת אבל לא הייתי אומר שזה קורה בכל המקרים.
<אורלי סילבינגר: אני כן יכולה לתת דוגמה של רשות מקומית שלקחה את זה כפרויקט משמעותי, עיריית ראשון לציון, שהוציאה תצלומי תצ"א של כל העיר ופעלה לאכיפה גם בדיעבד.
<אורלי סילבינגר: אם אנחנו רוצים, ניתן לעשות את זה.
יפעת שאשא ביטון: הערה חשובה.
יפעת שאשא ביטון: דליה ממכון התקנים.
יפעת שאשא ביטון: ברשותך, אני אשמח אם תוכלי בדברייך להתייחס לנושא של תקן של גידור לבריכות, אם אפשר ליצור תקן כזה ואיך אנחנו יכולים לקדם את הנושא.
<דליה ירום: שלום.
<דליה ירום: בשם מכון התקנים אני רוצה לברך אותך על תפקידך החשוב בוועדה הזאת.
<דליה ירום: לאורך השנים אנחנו שותפים פעילים בוועדה ונשמח להמשיך להיות כאלה.
<דליה ירום: מכון התקנים עוסק בבטיחות ילדים למעשה לאורך כל השנה ועושה זאת במסגרות שונות, גם בתחום התקינה, שזאת זרוע אחת של מכון התקנים, גם בתחום הבדיקה של מוצרים שזאת זרוע אחרת של המכון, וגם בפיקוח במיוחד בגני משחקים שזאת עוד זרוע של המכון.
<דליה ירום: אנחנו למעשה תאגיד סטטוטורי ולכן אנחנו מרכזים ועדות תקינה שהן ועדות תקינה ציבוריות.
<דליה ירום: אנחנו לא מתקנים בעצמנו את התקנים אלא ועדות תקינה ציבוריות עושות את זה.
<דליה ירום: כאשר לרגולטור יש איזשהו עניין להכריז על תקן כלשהו הוא תקן רשמי, אז אנחנו מבצעים בדיקות.
<דליה ירום: יש שני תקנים מאוד חשובים שנכתבו בשנה האחרונה והם תקנים שעדיין בגדר תקנים ישראליים ולא תקנים שמחייבים כאשר האחד הוא התקן הזה להישכחות ילדים ברכבים.
<דליה ירום: חלק מהיושבים כאן מסביב לשולחן היו שותפים פעילים בהכנת התקן ויודעים על מה אנחנו מדברים.
<דליה ירום: התקן השני הוא תקן שאנחנו קוראים לו תקן בית בטוח, איזשהו תקן אב שנותן איזה שהן הנחיות להורים מה צריך להיות בבית כאשר אנחנו רוצים לשמור על בטיחות ילדים.
<דליה ירום: באופן שוטף, אם אני קצת אתייחס למה שקורה בחודשי הקיץ, אנחנו בודקים מוצרים על פי תקנים והתקנים הם תקנים שלאו דווקא תמיד מתייחסים לחודשי הקיץ.
<דליה ירום: לדוגמה, אצלי במעבדה אנחנו בודקים תקנים כמו תקן לבטיחות צעצועים, שזה רלוונטי לתמיד או שאנחנו מדברים על תקנים למוצרים שילדים משתמשים בהם כמו אביזרי שתייה לילדים.
<דליה ירום: כל המוצרים שהם לאו דווקא ספציפיים לתקופת הקיץ אבל כאשר אנחנו מקבלים את המוצרים לבדיקה, אנחנו רואים את המאפיינים של הקיץ שהם אל שמאפיינים את הילדים.
<דליה ירום: התקנים באמת מתייחסים לפגיעות בילדים שיכולות לקרות בטווח הקצר כמו חלילה טביעה או חנק או דברים שבאמת פוגעים בהם בטווח הקצר, אבל אני מבקשת גם להסב את תשומת לב חברי הוועדה לפגיעות בילדים שמשפיעות עליהם בטווח הבינוני והארוך.
<דליה ירום: כאן ממשלות בעולם – ואתם יודעים שהתקינה הישראלית היא תקינה מאומצת – נותנות הרבה מאוד את הדעת על הפגיעות לטווח ארוך, על הימנעות שיהיו מתכות כבדות במוצרים כי אחר כך הילדים הופכים להיות כאלה שיש להם הפרעות קשב וריכוז או מוצרי פלסטיק שהם כל מיני צעצועים, בריכות, נוצצים וכולי, דברים שעלולים לפגוע בכל מיני מערכות כאלה שמשפיעות על הילדים בטווח הארוך.
יפעת שאשא ביטון: זה בעצם נוגע לבטיחות של הילדים בכלל ואני כן הייתי רוצה לראות היכן המקום שלכם בייחודיות של חודשי הקיץ.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על תקנים של מקומות ציבוריים, מגרשי ספורט, הרבה דברים אליהם הילדים נחשפים יותר מאשר בשגרה.
יפעת שאשא ביטון: הייתי מעוניינת לשמוע היכן אתם בתוך המקום הייחודי הזה.
<דליה ירום: לכך תכף יתייחס טל כהנא שהוא אחראי על הבדיקה במתקני המשחקים בחוץ.
<דליה ירום: אני רק יכולה לדבר על מתקני המשחקים הביתיים.
<דליה ירום: אני שוב אומרת שהתקינה היא תקינה מחייבת ואנחנו בודקים.
<דליה ירום: אני יכולה להגיד שלקראת הקיץ האחרון גם מנענו שיווק מוצרים, כאשר מתוך כל הבדיקות שעשינו בין שמונה לעשרה אחוזים מהמוצרים שהוגשו לנו לבדיקה נפסלו ואז אנחנו לא מאשרים את השיווק שלהם בשווקים.
<דליה ירום: עדיין התקנים משאירים איזושהי אחריות להורים וחשוב מאוד לקרוא גם מתוך הוועדה הזאת להורים להשתמש בכל המוצרים על פי ההוראות של היצרן כי לפעמים מוצר שלא משתמשים בו על פי הוראות היצרן עלול להפוך להיות מסוכן.
<דליה ירום: לפני שאני אעביר את זכות הדיבור לטל כהנא, אני רוצה לומר שטוב מראה עיניים ממשמע אוזניים ואני באמת מזמינה את חברי הוועדה לבקר במכון התקנים.
<דליה ירום: עשינו את זה בעבר והייתה תקופה שיצאנו לשווקים ביחד כדי להראות את הסיכונים לילדים.
<דליה ירום: אני מאוד חשוב שחברי הוועדה יראו את מה שאנחנו עושים ויצליחו ללמוד מהתובנות שאנחנו רואים בעבודה היום יומית שלנו.
<טל כהנא: אני למעשה מרכז ארבעה תקנים שנוגעים כאן לנושא שנדון.
<טל כהנא: קודם כל, את מתקני המשחקים שנמצאים גם בגני הילדים, גם בחצרות בתי הספר וגם בגנים הציבוריים.
<טל כהנא: בנוסף לכך, תקן ישראלי חדש יחסית לגבי כל מתקני החינוך הגופני שנמצאים באתרים הציבוריים כאשר גם הילדים עולים על המתקנים האלה.
<טל כהנא: בנוסף לשני התקנים האלה, גם מגלשות המים שהקייטנות פעילות שם ותקן נוסף שלא הוזכר ולא ראיתי בחוזר שלכם והוא לגבי כל המתקנים המתנפחים.
<טל כהנא: מה שמשותף לכל התקנים האלה זה שבנוסף לדרישות של המוצר, כל התקנים מתייחסים לנושא של תפעול, תפעול של אותם מתקנים על ידי הבעלים או מפעיל האירוע.
<טל כהנא: במקרה אחד, המקרה של מתקני המשחקים, הגורם האוכף, המחוקק, קבע מודל שמצריך שכל תהליך התפעול יהיה מפוקח על ידי מכון התקנים.
<טל כהנא: מה שאני יכול להגיד כאן על סמך נתונים זה שהמודל הזה הוא מודל שלא ספק מצליח.
<טל כהנא: למה הוא מצליח?
<טל כהנא: כי מנקודת המבט של המתקנים בשנים האחרונות, אם אני מסתכל על 2013 ועל 2014, למעלה מתשעים אחוזים מהאתרים היו תואמים לדרישות התקן מנקודת המבט של הבטיחות.
<טל כהנא: לעומת זאת, באותם אתרים שלא נמצאים בפיקוח של מכון התקנים, קרוב לתשעים אחוזים מהאתרים לא מתאימים לדרישות התקן ומתוך אותם אתרים שלא מותאמים לדרישות התקן, היו גם ליקויים שיכולים להיות מוות בטוח כמו היחנקות ונפילה על מצע קשיח.
<טל כהנא: נכון להיום קרוב ל-10,000 אתרים נמצאים בפיקוח של מכון התקנים על תהליך התחזוקה.
<טל כהנא: היכן יש לנו בעיות.
<טל כהנא: יש לנו בעיות בחלק גדול מהמקומות של מוסדות החינוך, דווקא במוסדות החינוך, בגלל מסמכים או חוזר מנכ"ל שנותן שם הנחיות שלא תואמות את הגדרות התקן.
<טל כהנא: כאשר אנחנו מנסים שיווקית להגיע לאותן רשויות כדי להסביר את המעלות של התחזוקה, נתקלים במסמך כתוב מגורם שנחשב כגורם אחראי באותם מוסדות חינוך שמציג מודל אחר שחלקו הוצג כאן על ידי רותם.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לציין שמתוך הנתונים שאתה מעלה, למעשה מדובר בחמישים אחוזים מן המתקנים שמפוקחים או שלצורך העניין עמדו בתקן שאתם הצבתם.
יפעת שאשא ביטון: אתה דיברת על 10,000.
<טל כהנא: דיברתי על 10,000 אתרים.
יפעת שאשא ביטון: מתוך סדר גודל של עשרים אלף אתרים.
יפעת שאשא ביטון: השאלה היא האם יש איזה שהם צעדים שאתם נוקטים אל מול הגופים השונים והגורמים השונים כדי להביא אותם לעמידה בתקן שאתם הצבתם.
<טל כהנא: קודם כל, כן.
<טל כהנא: כאן חשוב לבוא ולציין שאנחנו עושים הרבה הדרכות, גם בנושא של מודעות של הגורמים השונים המתחזקים וגם מבחינת הכשרת עוד גורמים כדי שיוכלו לבצע את בדיקות הבטיחות.
<טל כהנא: במהלך השנים האחרונות מכון התקנים הכשיר למעלה ממאה מהנדסים שיוכלו לעשות את בדיקת הבטיחות.
<טל כהנא: בנוסף לכך, לאחרונה יצאנו פעם נוספת בקמפיין בטיחותי לגבי הבטיחות באתרי המשחקים כך שיוכלו לבוא, לראות ולדעת את ההיבטים הבטיחותיים מבחינת ההורה ומבחינת המשתמש.
<טל כהנא: חשוב לציין פעם נוספת דבר שנאמר כאן.
<טל כהנא: מסתבר שהרבה פעמים דברים שאנחנו חושבים שהם ברורים, זה לא כך לגבי כל הציבור ולכן חייבים לעשות הדרכה והדרכה והדרכה.
<טל כהנא: כמו שאמרתי, אנחנו עשינו את זה כקמפיין אבל מסתבר שצריך גם לעשות איזושהי אכיפה כי בלי האכיפה הדברים האלה לא כל כך פועלים.
<טל כהנא: חשוב לציין תקן נוסף של המתקנים המתנפחים.
<טל כהנא: מתוך תאונות שהיו בעולם, רוב התאונות שהיו היו כתוצאה מתפעול שאינו נכון.
יפעת שאשא ביטון: שלא על ידי אנשי מקצוע או אנשים מורשים או תפעול בכלל של המתקן בצורה לא נכונה?
<טל כהנא: תפעול המתקן עצמו.
<טל כהנא: לא הקפידו על כך שלמתקן ייכנסו קבוצות גיל מתאימות, לא דאגו לכך שהמתקן יהיה מקובע, לא עשו הפרדה בין חשמל ומים במתקנים האלה ויש בהם הרבה פעמים שילוב של מים וחשמל, לא דאגו לכך שמי שמפעיל את המתקנים קיבל את ההכשרות התואמות ויכול להקפיד.
<טל כהנא: לכן גם כאן זה המקום להכניס את כל הנושא של האכיפה כי התקן כן קובע מה צריך לעשות.
יפעת שאשא ביטון: ברשותכם, מפאת קוצר הזמן, אני ארצה לחזור לנושא של התכנית הלאומית כדי לחדד כמה נקודות בה אבל לפני כן עפרה מתתיהו מהמשרד לביטחון פנים.
יפעת שאשא ביטון: אשמח אם תתייחסי גם להיערכות המשרד לתקופה הייחודית של הקיץ וגם תוך כדי הדברים לנושא של התכנית הלאומית לבטיחות בדרכים.
<עופרה מתתיהו: אני נציגת המשרד לביטחון פנים בוועדה.
<עופרה מתתיהו: בוועדה היו גם נציגים של גופי המשרד וכולם יושבים כאן.
<עופרה מתתיהו: דיבר כבר נציג הכבאות.
<עופרה מתתיהו: בנוסף לו נמצא כאן נצ"מ עמי נידם ממשטרת ישראל ונמצאת סוזן מהרשות למלחמה בסמים וכולם שותפים לתכנית.
<עופרה מתתיהו: כל אחד מאתנו יוכל לדבר מההיבט שלו.
<עופרה מתתיהו: אני יכולה לדבר על התכנית מהבחינה הזאת שהמשרד לביטחון פנים עוסק בנושא הזה באמצעות גופי המניעה שלו.
<עופרה מתתיהו: זאת אומרת, יש לנו את עיר ללא אלימות שפועלת ב-144 רשויות, תכנית מצילה, אגף חברה ומניעת פשיעה, יש את השיטור העירוני ויש את הרשות למלחמה בסמים.
<עופרה מתתיהו: כשמם כן הם.
<עופרה מתתיהו: אנחנו מתעסקים במניעת אלימות, אנחנו מתעסקים ביצירת אקלים מוגן ואנחנו מתעסקים בשיפור תחושת הביטחון האישי.
<עופרה מתתיהו: אין ספק שיש מיקוד מאמץ רציני מאוד בחופשת הקיץ, זה נקרא קיץ בטוח, כאשר באותה עת אנחנו מפנים מיקוד מאמץ מבחינת תקציבים ולא רק מבחינת תקציבים.
<עופרה מתתיהו: יש לנו גם ועדות אכיפה שם יושבים ומתכננים את חופשת הקיץ, מאגדים משאבים יחד עם הרשויות המקומיות וכל גורמי הטיפול, יוצרים מצב של מקומות ציבוריים, קודם כל עם מצלמות, כל הנקודות החמות, וכל גורמי הטיפול נמצאים במקומות מפוקחים ומסודרים.
<עופרה מתתיהו: עכשיו עיר ללא אלימות עובדת על אפליקציה חדשה כך שברשויות, כל אחד שיוריד אותה – היא תהיה בחינם – יוכל לדעת בדיוק באיזה שעה יש פעילות אליה הוא יוכל להגיע.
<עופרה מתתיהו: כל זה כדי באמת ליצור מקומות מסודרים ומפוקחים.
<עופרה מתתיהו: את זה אנחנו עושים במשאבים שלנו ללא עלות נוספת.
<עופרה מתתיהו: אני יכולה לומר שהמשרד לביטחון פנים, אנחנו עשינו מיפוי הן של גופי המניעה והן של יחידת מידע, אסטרטגיה, דוברות, ביקש תקציבים.
<עופרה מתתיהו: היו לנו המלצות מאוד מאוד חשובות אבל עדיין אנחנו לא יכולים לממש אותן כמו למשל הנושא של הקמת מאגר נתונים, החלטה שהייתה משותפת לכלל המשרדים.
<עופרה מתתיהו: רצינו להקים ערוץ לילדים ייחודי לתחום הזה, אבל טרם קיבלנו תקציב לכך.
<עופרה מתתיהו: זה לא אומר שכל מה שעשינו במהלך החודשים והשנים שעבדנו יחד עם הרבה גורמים במשרד, לא נתן את האימפקט שלו.
<עופרה מתתיהו: אני יכולה להגיד לך שהנושא של ההסברה, של קיץ בטוח, עובר לכל מקום.
<עופרה מתתיהו: זה עובר מאתנו לרשויות, זה עובר בתוך המשרד בתפוצה רחבה וכולל גם הנושא של מדורות - נושק לכל התחומים אבל בטוח בעיקר בקיץ – נושא בריונות בדרכים, הנושא של גלישה בטוחה ובריונות ברשת.
יפעת שאשא ביטון: בנושא הזה נקיים דיון נפרד.
<עופרה מתתיהו: באמת מאוד מאוד חבל כי יש הרבה ציפיות במשרד לתקציבים כי אנשים עבדו על זה ורצו לפתח את הנושא הזה אבל אנחנו לא יכולים להתקדם.
יפעת שאשא ביטון: התכנית שאת מציגה של מצילה, עיר ללא אלימות, אנחנו מכירים אותה נכללת בתוך התכנית הכוללת של התכנית הלאומית לבטיחות?
<עופרה מתתיהו: זה חלק מהמיפוי.
<עופרה מתתיהו: אנחנו עשינו מיפוי ממש ממוקד של הכול וחלק גדול מהתקציב הפנימי שלנו.
<עופרה מתתיהו: הנושא של בטיחות ילדים עכשיו ממוקד יותר.
<עופרה מתתיהו: זאת אומרת, אנחנו מפיצים יותר, אנחנו עושים הרבה יותר ממה שיש לנו.
<עופרה מתתיהו: למשל, מדריכי המוגנות שיש לנו בשיתוף עם משרד החינוך כאשר מדובר במאות מדריכי מוגנות בבתי הספר שהתפקיד שלהם הוא ליצור אקלים בטוח.
<עופרה מתתיהו: זאת המטרה האמיתית.
<עופרה מתתיהו: יש גם רעיונות לשלב אותם בהסעות אבל כאן יש קצת בעיות מבחינת החוק.
<עופרה מתתיהו: יש הרבה תכניות.
<עופרה מתתיהו: אחד הדברים בו מיקדנו מאמץ הוא הנושא של ההכשרה.
<עופרה מתתיהו: אנחנו רוצים להרחיב את מעגלי ההכשרה, גם לנושא של בטיחות ילדים פרופר כי כיום התכניות שלנו באמת ממוקדות במניעת אלימות.
<עופרה מתתיהו: הדגש הוא איך אנחנו עומדים ומתמודדים מול התנהגות אנטי חברתית.
<עופרה מתתיהו: יש לזה היבט של בטיחות אבל זה לא מספיק.
<עופרה מתתיהו: אני מקווה שנוכל לאגם את המשאבים ולעשות את הדברים הנוספים אותם אנחנו מאוד רוצים ליישם.
יפעת שאשא ביטון: דוקטור אורי בלה, מיון ילדים בבית החולים קפלן.
<אורי בלה: דובר כאן הרבה על מניעה ראשונית, זאת שקורית לפני התאונה.
<אורי בלה: אנחנו מטבע הדברים רואים את הילדים אחרי התאונה.
<אורי בלה: בעיני זאת נקודת התערבות שלא עלתה בדיון שמתקיים כאן.
<אורי בלה: נקודת התערבות בה כבר אירעה איזושהי תאונה בדרך כלל קלה לשמחתנו, כי רוב המקרים לא נגמרים בתמותה אלא רוב המקרים נגמרים בפגיעה קלה, קצת פחות מבינונית וקצת פחות מקשה, והתמותה היא בקצה של הפירמידה.
<אורי בלה: במקום הזה אני כן חושב שיש מקום להכין תכניות ולתקצב תכניות בתוך בתי החולים ובמרפאות הקהילה, אחרי תאונות קלות.
<אורי בלה: מבחינתנו זה חלון הזדמנות כדי באמת לתת את ההכשרה הזאת שהיא כל כך נדרשת להורים כי ההורים הם כן משאב משמעותי בנושא בטיחות ילדים, הן בתוך הבית והן מחוץ לבית.
<אורי בלה: מגיע אלי ילד שנפגע בתאונת אופניים והוא היה ללא קסדה בזמן התאונה, אז אני לא צועק עליו אלא אני צועק על ההורים שלו כי הם מאפשרים לו לרכב בלי קסדה.
<אורי בלה: לפעמים יש מגוון גדול של תירוצים, אבל בסופו של דבר ההורה הוא זה שכן יכול לאכוף אחוז ניכר מהדברים האלה.
<אורי בלה: נכון שצריכה להיות גם אכיפה של הרשויות, אבל היא תמיד תהיה בפינה לעומת היכולת של המשפחה ושל משרד החינוך לעשות דברים כאלה כי החשיפה היא עצומה יותר והיא מרובה יותר.
יפעת שאשא ביטון: נרשום גם את הדברים האלה.
יפעת שאשא ביטון: אני חוזרת לנושא של התכנית לבטיחות הילדים וברשות
יפעת שאשא ביטון: כם לאחר מכן ארצה לסכם את הדיון.
יפעת שאשא ביטון: שאלה קצרה.
יפעת שאשא ביטון: אני שוב רוצה לחדד את הנקודה.
יפעת שאשא ביטון: התכנית גובשה?
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, אם אני מבקשת מהמשרדים השונים את חלקם בתכנית, אני יכולה לקבל את החלק של כל משרד?
<רותם זהבי: את מבקשת מאדם אחד, מדוקטור ברלוביץ.
<יצחק ברלוביץ: התשובה לשתי השאלות היא חיובית.
יפעת שאשא ביטון: זה אומר שהתכנית מוכנה להגשה לממשלה לאישור.
<יצחק ברלוביץ: התכנית מוכנה ומפורטת.
<יצחק ברלוביץ: כל משרד ומשרד יודע מה חלקו בתוך התכנית, מה הוא נותן ממשאביו ומה הוא מקבל מתוך המשאבים שמיועדים לתכנית.
<יצחק ברלוביץ: כרגע מה שחסר, זאת החלטת ממשלה, תקצוב, העברת התקציבים למשרדים השונים בהתאם למה שייקבע.
<יצחק ברלוביץ: לאחר מכן בתוך התכנית יש גם מערכת שעושה מעקב אחרי הביצוע, כך שניתן יהיה גם להעביר לוועדה הזאת מדי תקופה דוח על ההתקדמות של התכנית לפי אבני הדרך שרשומים בתכנית עצמה.
יפעת שאשא ביטון: ברשותך, נוכל לקבל את התכנית?
<יצחק ברלוביץ: ודאי.
<יצחק ברלוביץ: בקדנציה הקודמת העברנו אותה ונשמח להעביר אותה פעם נוספת כשהיא מעודכנת כמו שצריך.
<אורלי סילבינגר: אגב, תכניות המשרדים גם אושרו על ידי המנכ"לים כך שיש סגירה מוחלטת.
יפעת שאשא ביטון: אני אשמח לקבל את התכנית ואחר כך נמליץ על קידומה.
<סוזן בן עזרא: אם יורשה לי לומר משפט.
<סוזן בן עזרא: אני מהרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול.
<סוזן בן עזרא: דובר רבות על בטיחות ילדים בכל התאונות השונות, על בטיחות בבתים, בגנים ובבתי הספר.
<סוזן בן עזרא: הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול עוסקת כשמה, בסמים ובאלכוהול.
<סוזן בן עזרא: חשוב לי שאולי באחד מהדיונים הקרובים יתייחסו לכך.