GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי לוי אבקסיס: יש אפשרות לעשות, כמו שעושים למשל בפיקוח על הגיל הרך, יש אפשרות לתת עיצום כספי.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו בדרך כלל נגלה את הטעויות האלו כאשר חלילה וחס תהיה טרגדיה אבל אני רוצה שלא תהיה טרגדיה.
אורלי לוי אבקסיס: שיהיה אינטרס כלכלי לאותו מוסד.
אורלי לוי אבקסיס: יש היום אפליקציות, זה לא עולה כסף ולא לוקח זמן.
אורלי לוי אבקסיס: בבתי הספר של הילדים שלי כבר עושים את זה בשוטף.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו גם יכולים להעתיק דברים מסוימים מארצות אחרות.
אורלי לוי אבקסיס: באירופה למשל ההורים נושאים באחריות אם הם לא מודיעים על אי הגעתו של הילד מסיבה שידועה להם.
אורלי לוי אבקסיס: אם הילד חולה ולא הגיע וההורים לא עדכנו, ההורים צריכים לתת דין וחשבון.
אורלי לוי אבקסיס: בפעם הבאה הילד לא יוכל להיכנס לבית הספר בלי ליווי הורי וההורים יצטרכו לתת דין וחשבון.
אורלי לוי אבקסיס: צריך לזכור שעל שולחנך יושבת הצעת חוק שלי שגם היא עברה בקריאה ראשונה בנוגע לנציבות זכויות הילד במשרד המשפטים.
אורלי לוי אבקסיס: צריך לסיים שם את החקיקה.
אורלי לוי אבקסיס: הצעת החוק קיבלה את אישור הממשלה ואישור משרד המשפטים.
אורלי לוי אבקסיס: כל חקיקה שלא תהיה תיתן דין וחשבון לגבי ההשפעה על הילדים.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שיש לך כאן התחלה נהדרת כדי להביא לשינויים אמיתיים.
אורלי לוי אבקסיס: עוד דבר אחד קטן.
אורלי לוי אבקסיס: האחריות לא יכולה להישאר רק של ההורים.
אורלי לוי אבקסיס: בהחלט לא.
אורלי לוי אבקסיס: גורמי החינוך צריכים לקחת כאן חלק.
אורלי לוי אבקסיס: אני באמת מקווה שהקיץ הזה יעבור עלינו רק בבשורות טובות ואיך שהולכת הפרסומת שאנחנו שומעים ברדיו היום לא תשמעו ילדה חצתה את הכביש ועברה בשלום.
אורלי לוי אבקסיס: הלוואי ואלו יהיו החדשות שלנו, שלא נשמע דברים נוראיים.
אורלי לוי אבקסיס: בהצלחה בחופש הגדול, שכולם יחזרו בריאים ושלמים למערכת החינוך בספטמבר.
יפעת שאשא ביטון: אמן.
יפעת שאשא ביטון: תודה חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.
יפעת שאשא ביטון: הצטרפו אלינו חברי כנסת נוספים.
יפעת שאשא ביטון: דוקטור יצחק ברלוביץ, משרד הבריאות.
יפעת שאשא ביטון: אני אשמח לשמוע את ההתייחסות שלכם ולראות מה אתם עשיתם במהלך השנה האחרונה כדי למזער את הפגיעות בקרב הילדים.
<יצחק ברלוביץ: ביום יום אני מנהל בית חולים וולפסון.
<יצחק ברלוביץ: לקחתי על עצמי את התפקיד לו מינתה אותי בזמנו שרת הבריאות להיות יושב ראש התכנית הלאומית לצמצום ההיפגעות.
<יצחק ברלוביץ: אני חושב שעצם ההחלטה הזאת לא הייתה פשוטה.
<יצחק ברלוביץ: זאת הייתה החלטה שהתקבלה בזמנו על ידי סגן שר הבריאות בקדנציה הקודמת שלו כשהוא אמר שהילדים האלה בעצם הם יתומים.
<יצחק ברלוביץ: במשך כל שנות המדינה לא היה אף משרד שהיה מוכן לקחת על עצמו להוביל את הנושא הזה וסגן השר ליצמן בזמנו לקח את זה על עצמו ואכן אמר שהוא לוקח על עצמו את ההובלה וכתוצאה מכך מונתה הוועדה.
<יצחק ברלוביץ: הוועדה הובלה עד היום על ידי פרופסור ארנון אפק ממנו קיבלתי את התפקיד.
<יצחק ברלוביץ: בעצם הגישה הייתה מאוד פשוטה.
<יצחק ברלוביץ: הגישה אמרה שכדי להתמודד בנושא כל כך מורכב וכל כך סבוך, זה לא עניין של משרד אחד אלא זה עניין של 19 משרדים, גופים עמותות ומוסדות שונים ואם כל אחד יעשה את החלק שלו – במשולב כמובן ובהתחשב אחד בשני – אנחנו באמת נעשה את השינוי הדרמטי.
<יצחק ברלוביץ: ואכן, הוכנה תכנית.
<יצחק ברלוביץ: התכנית הזאת בעצם קיבלה את אישור הממשלה כתכנית לאומית שבמשך חמש שנים אמורה להתמודד עם כל אחד מתחומי החיים וכל משרד בחלק מסוים, אבל כמו שאתם מבינים, כדי שהתכנית תצא לפועל היא צריכה להיות מתוקצבת.
<יצחק ברלוביץ: לצערי בגלל חילופי השלטון שהיו בתקופה האחרונה, עדיין אין החלטת ממשלה לתקצב את התכנית.
אורלי לוי אבקסיס: בשנתיים הקודמות, בקדנציה הקודמת, היא כן תוקצבה?
<יצחק ברלוביץ: לא.
יפעת שאשא ביטון: היא לא תוקצבה.
יפעת שאשא ביטון: היא אמורה להיות מתוקצבת מ-2016 עד 2019.
<יצחק ברלוביץ: מה שכן תוקצב זה עצם הכנת התכנית.
אורלי לוי אבקסיס: זה היה אמור להיות מתוקצב ב-2014.
אורלי לוי אבקסיס: צריך לזכור ששר הבריאות התחלף.
אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לומר שליצמן בנושא הזה היה לא רק ידיד יקר שלי אלא של הוועדה הזאת.
<יצחק ברלוביץ: נכון מאוד.
אורלי לוי אבקסיס: גם בנושא של מרכזי ההגנה וגם בנושאים אחרים שהצלחנו להעביר.
אורלי לוי אבקסיס: גם בנושא הזה הוא קיבל את עמדתנו והיה יקיר הוועדה.
יפעת שאשא ביטון: חשוב שננסה לבחון את הסטטוס בו נמצאת התכנית עכשיו ואיך אנחנו מקדמים אותה קדימה.
<יצחק ברלוביץ: כרגע לממשלה הזאת יש תכנית מוכנה ולא צריך יותר ועדות ולא צורת חשיבה אחרת.
<יצחק ברלוביץ: מדובר כאן באמת בתכנית מאוד מאוד מפורטת שנפרסת על פני חמש שנים, 300 מיליון שקלים, שישים מיליון שקלים בכל שנה.
<יצחק ברלוביץ: ברגע שהתכנית הזאת תקבל את התקצוב הפורמלי שלה – ואני קורא מכאן שזה ובא להחלטת הממשלה בהקדם האפשרי וכמה שיותר מוקדם – אפשר יהיה להפשיל שרוולים ולהתחיל לעבוד.
אורלי לוי אבקסיס: כאן האופוזיציה תהיה עם הקואליציה.
<יצחק ברלוביץ: אני מקווה.
יפעת שאשא ביטון: בסוגיות ילדים אין קואליציה ואופוזיציה.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שכל מי שיושב סביב השולחן הזה יוכל להסכים.
<יצחק ברלוביץ: נכון.
<יצחק ברלוביץ: ילד שנפגע הוא ילד אחד יותר מדי.
<יצחק ברלוביץ: כאן אני בא מהצד שלי כמנהל בית חולים, כרופא ילדים וכמי שרואה את הילדים האלה ביום יום בחדר המיון.
<יצחק ברלוביץ: אני חושב שאין אסון יותר גדול שאפשר לתאר.
<יצחק ברלוביץ: מדובר כאן בילדים שרגע לפני כן היו בריאים, שובבים, נחמדים, ובבת אחת החיים שלהם משתנים.
<יצחק ברלוביץ: אני חושב שזאת חובתנו המוסרית והערכית כאזרחי מדינת ישראל, סוף כל סוף אחרי כך וכך שנים לצאת לדרך וזהו, אין יותר חסמים.
יפעת שאשא ביטון: הנושא ברור.
יפעת שאשא ביטון: ברשותך לגבי התכנית.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נוציא המלצה.
יפעת שאשא ביטון: אני מבינה ממך שבעצם הסטטוס של התכנית הוא שהיא בנויה ומוכנה כאשר כל משרד יודע מה חלקו בתוך התכנית.
<יצחק ברלוביץ: זה נעשה יחד עם כל המשרדים.
יפעת שאשא ביטון: הסוגיה שעומדת היום לפתחנו היא הסיפור של התקצוב.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כבר יכולים לומר – ואנחנו נאמר את זה בסוף – שכמובן תצא המלצה של הוועדה.
יפעת שאשא ביטון: ברשותך, אני רוצה לשאול אותך מעבר להכנת התכנית.
יפעת שאשא ביטון: האם יש צעדים שננקטו על ידי משרד הבריאות במהלך השנה האחרונה כדי להעלות למודעות את הנושא של פגיעות בלתי מכוונות בילדים, ואם כן, איך?
<יצחק ברלוביץ: התשובה היא פשוטה.
<יצחק ברלוביץ: כל תינוק שנולד היום במדינת ישראל, עוד כשהוא במחלקת היולדות, בכל בית חולים האחות מדברת עם האימא ומכינה אותה לקראת הבאות בכל מה שקשור למניעה.
<יצחק ברלוביץ: אין היום אימא שיוצאת מבית חולים בלי שיש לה מתקן לריסון בתוך האוטו כדי שברגע שהתינוק נכנס בפעם הראשונה לרכב, הוא כבר יהיה מוגן.
אורלי לוי אבקסיס: לא משחררים את האימא מבית החולים אם היא לא מראה את הסל קל.
<יצחק ברלוביץ: זה הלך ללא חוק וללא תקצוב.
<יצחק ברלוביץ: האחיות לקחו את זה על עצמן והן עושות את זה יום יום.
<יצחק ברלוביץ: אני יכול להעיד על כך כמי שרואה חלק מסוים מהילדים.
אורלי לוי אבקסיס: כאימא אני יכולה להעיד על כך.
<יצחק ברלוביץ: זה מתחיל מכאן אבל זה ממשיך הלאה.
<יצחק ברלוביץ: זה נעשה על בסיס של אחד על אחד.
<יצחק ברלוביץ: בכל תחנת טיפת חלב יש ערכה במסגרתה מסבירים לה בדיוק.
אורלי לוי אבקסיס: בכניסה לכאן ראיתי את החבר'ה הצעירים שמעבירים קורס עזרה ראשונה.
אורלי לוי אבקסיס: זה מציל חיים.
אורלי לוי אבקסיס: צריך לתת לאחד ההורים את הקורס הבסיסי ביותר כדי שידע מה עושים ברגעים כאלה.
אורלי לוי אבקסיס: תכניסו את זה לתכנית.
אורלי לוי אבקסיס: תתחילו להעביר את זה.
אורלי לוי אבקסיס: תאמין לי, ההורים משוועים לזה.
<יצחק ברלוביץ: אני רוצה לציין דבר אחד בנושא של טביעות.
<יצחק ברלוביץ: בשונה מכל הדברים האחרים שאנחנו ערים להם, מודעים להם, נלחמים ועושים מה שעשינו, בסך הכול התמותה וההיפגעות ירדה במהלך השנים בצורה מאוד משמעותית, כמובן בהובלה לאומית של ארגון בטרם.
<יצחק ברלוביץ: אבל הנושא של טביעות הוא נושא יחסית חדש.
<יצחק ברלוביץ: מדינת ישראל לא מכירה את מלוא ההיקף כפי שזה קיים בהרבה מדינות אחרות.
<יצחק ברלוביץ: אנחנו שומעים על האסונות אבל לצערי אם לא תהיה התערבות מידית מהיום הראשון, כולל בתי ספר, כולל גני ילדים, כולל חינוך, כולל לימוד שחייה וכל מה שכרוך בזה, אנחנו נהיה עדים להתפרצות של עוד מגיפה ואני חושב שזה הזמן שלנו כרגע להיכנס לנושא הזה.
יפעת שאשא ביטון: לצערנו מקרי הטביעה בעצם הולכים וגדלים גם בגלל שיש יותר הנגשה.
יפעת שאשא ביטון: זה יותר נגיש.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו בהחלט צריכים לשים על זה את הדגש ובהחלט נרחיב על כך בהמשך הדיון.
<יצחק ברלוביץ: זה מסוג הדברים שאנחנו רואים איך הוא מתפרץ מול עינינו וחייבים כבר להתערב ולא לחכות שזה יקרה
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת חנין זועבי.
חנין זועבי: התכנית עליה אתם מדברים מתמקדת בהתנהגות ברחוב?
חנין זועבי: מדברים על בטיחות בדרכים?
יפעת שאשא ביטון: כלל הזירות.
יפעת שאשא ביטון: תכנית מערכתית שכוללת את 16 משרדי הממשלה.
<יצחק ברלוביץ: רשויות מקומיות, משרד הפנים, מרכז השלטון המקומי, כולל גם המרחב הציבורי.
<יצחק ברלוביץ: אנחנו כמובן ערים לכך שחלק מהבעייתיות, כמו שאת יודעת, הוא בין היתר בגלל שהרבה מקומות, במיוחד במגזר הערבי, בהם התשתיות לא ערוכות ולא מאפשרות לילדים את ההגנה שמגיעה להם.
<יצחק ברלוביץ: זה חלק מאותה תכנית עליה אנחנו מדברים.
<יצחק ברלוביץ: בפירוש ניתנת על כך הדעת.
<יצחק ברלוביץ: היו כמה עמותות שעזרו לנו וסייעו לנו וגם הפנו את האצבע לדברים אותם צריך לעשות.
<חיים תמם: כולל הימנעות מפגיעה משריפות.
<יצחק ברלוביץ: כן.
<יצחק ברלוביץ: גם הנושא הזה קשור הרבה פעמים לתחומי אוכלוסייה ספציפיים.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת חנין זועבי, את רוצה להוסיף משהו?
חנין זועבי: לא.
חנין זועבי: אני רוצה לשמוע.
יפעת שאשא ביטון: דוקטור יצחק קדמן, בבקשה.
<יצחק קדמן: תודה רבה גברתי היושבת ראש.
<יצחק קדמן: לעונג לי לברך אותך פעם נוספת על טבילת המים, נקרא לזה כך, שאת קופצת אליה.
<יצחק קדמן: הבריכה מלאה ואת רק צריכה להתחיל לשחות.
<יצחק קדמן: אני קודם כל רוצה להביע הערכה לארגון נפלא שקוראים לו בטרם שעושה במשך שנים רבות עבודה בלתי רגילה בעניין הזה.
<יצחק קדמן: אני בטוח שההסברה שלהם, העלאת המודעות שלהם, חסכה הרבה מאוד חיי ילדים בישראל.
<יצחק קדמן: אגב, בכל תכניות מניעה, אתה אף פעם לא רואה את מה שנמנע.
<יצחק קדמן: קשה מאוד לספור את זה, אבל אלה חיים של עוד ילדים שלא טבעו למרבה המזל, עוד ילדים שלא מתו כתוצאה משריפה, עוד ילד שהסתכלו אחורה וראו תינוק באוטו ולא שכחו אותו.
<יצחק קדמן: כל הדברים האלה הם בעלי רווח עצום.
<יצחק קדמן: הערה אחת.
<יצחק קדמן: גברתי שאלה לגבי תקציב.
<יצחק קדמן: אני חושב שמעבר לעניין האנושי, המוסרי והמצפוני, קודם כל יש כאן בזבוז משאבים עצום.
<יצחק קדמן: כל תאונה כזאת גוררת אתה הוצאות נוראיות.
<יצחק קדמן: אני לא מדבר על מה שעובר על המשפחות שאי אפשר בכלל למדוד אותו בשום סכום בעולם, אבל יש הוצאות על אשפוז, הוצאות על קצבאות, הוצאות על שיקום נכים.
<יצחק קדמן: כל הדברים האלה עולים הון תועפות.
<יצחק קדמן: אנחנו צריכים לבוא כאן עם מסר שמעבר לכל הסיבות האחרות, זה גם חוסך למדינה הרבה מאוד כסף.
<יצחק קדמן: אני לא רוצה להיכנס לדברים שכבר נאמרו.
<יצחק קדמן: אני רוצה את תשומת הלב לשלושה דברים שטרם נגעו בהם.
<יצחק קדמן: ראשית, ואני לא אומר את זה כדי לפגוע במישהו אלא להפך.
<יצחק קדמן: במדינת ישראל יש אוכלוסיות, וצריך לשים את האצבע, ששיעור הילדים הנפגעים בתאונות אצלן הוא הרבה יותר גבוה.
<יצחק קדמן: אני מתכוון בעיקר למגזר או לחברה הערבית ולחברה החרדית.
<יצחק קדמן: אני לא מאשים אף אחד אבל חלק מזה הוא תוצאה של היעדר תשתיות.
<יצחק קדמן: אם תראו מה שנעשה אצל הבדואים בנגב, ילדים במשאיות מעורבים ביחד ואין שום הפרדה, דבר שלא קיים בשום מדינה מתוקנת.
<יצחק קדמן: זה מתכון להיפגעות מתאונות.
<יצחק קדמן: שי באוכלוסייה הערבית ובאוכלוסייה החרדית שיעור גבוה יותר של ילדים שנפגעים, כולל מקרי מוות, בהשוואה לחלקם באוכלוסייה.
יפעת שאשא ביטון: 53 אחוזים מסך כל הפגיעות הם במגזר הערבי.
<יצחק קדמן: כל תכנית לא תהיה שווה את הנייר אם היא לא כוללת התייחסות ספציפית לאוכלוסיות האלה.
<יצחק קדמן: הבעיה גדולה שם וההשקעה צריכה להיות יותר גדולה.
<יצחק קדמן: אפשר למנוע את השיעור הבלתי רגיל שיש באוכלוסיות האלה של היפגעות ילדים מתאונות.
<יצחק קדמן: עניין שני.
<יצחק קדמן: אני מבין שאנחנו נקדיש לזה ישיבה נפרדת אבל אני רוצה להזכיר את נושא ההצללה במגרשי משחקים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נקדיש לזה דיון בפני עצמו.
<יצחק קדמן: זה לא קשור למודעות של ההורים.
<יצחק קדמן: הורה רוצה ללכת לשחק עם הילד שלו במגרש משחקים, ולכן מה זה קשור למודעות?
<יצחק קדמן: לא עשו הצללה.
<יצחק קדמן: לא בחינם ישראל מובילה את העולם בשיעור של סרטן מלנומה.
<יצחק קדמן: לא מזמן נפגעה ילדה קטנה, נדמה לי בגן יבנה, כתוצאה מכוויות כי המגלשה עמדה שעות בחום.
<יצחק קדמן: משום מה מכון התקנים מסרב לקבוע תקן במגרשי משחקים להצללה.
<יצחק קדמן: יש לי אתם התכתבות ארוכה.
<יצחק קדמן: צריך להביא לכך שמגרשי המשחקים, שאנחנו רוצים שהילדים יהיו שם ולא ברחוב, יהיו מוצללים במיוחד בקיץ הישראלי.
יפעת שאשא ביטון: בעוד שבועיים אנחנו נקיים דיון רק בנושא ההצללה ושם אנחנו נרחיב בנושא.
<יצחק קדמן: דבר אחרון.
<יצחק קדמן: אני מבקש שמכאן תצא קריאה ולפחות בעניין אחד.
<יצחק קדמן: בקיץ הזה לא יישכח ולא יושאר אף ילד ברכב.
<יצחק קדמן: זאת משימה לאומית.
<יצחק קדמן: אני רוצה שכולנו נצטרף לקריאה הזאת.
<יצחק קדמן: אפשר למנוע את זה.
<יצחק קדמן: זה הדבר הכי נוראי שאפשר להעלות על הדעת.
<יצחק קדמן: קצת תשומת לב, קצת מודעות, קצת אי הסטת תשומת הלב לדברים אחרים.
<קריאה: שיחזור תשדיר השירות של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
יפעת שאשא ביטון: חשוב לציין שאם אנחנו מפלחים את היקפי הפגיעות בקרב האוכלוסיות השונות, אנחנו רואים שבמגזר הערבי 53 אחוזים מסך כל הפגיעות קיימות היום במגזר הערבי וככל שאנחנו יורדים במדדי הסוציו אקונומי, גם שם אחוזי הפגיעות הולכים וגדלים.
יפעת שאשא ביטון: לכן אני בהחלט מסכימה עם האמירה שאנחנו צריכים לראות את הטיפול הייחודי בכל אחת מן האוכלוסיות.
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת מסעוד גנאים.
מסעוד גנאים: תודה גברתי.
מסעוד גנאים: אני מאחל לך הצלחה בתפקיד שלך כיושבת ראש הוועדה לזכויות הילד, שהיא ועדה חשובה מאוד למרות שהיא מיוחדת ולא סטטוטורית.
מסעוד גנאים: היא באמת ועדה חשובה במיוחד שהיא עוסקת בילדים שלנו, בעתיד שלנו.
מסעוד גנאים: זאת לא פעם ראשונה שאנחנו נדרשים לעניין החמור והכאוב הזה של היפגעות ילדים.
מסעוד גנאים: אנחנו מודעים לזה שאחוז היפגעות הילדים הערבים ואחוז התמותה שלהם, לצערי היא גבוהה מאוד.
מסעוד גנאים: אני חושב שבשיתוף עם בטרם בשנת 2010 עשינו כאן כנס והקדשנו אותו להיפגעות ילדים ערבים והכנס התקיים בנוכחות כל ראשי הרשויות הערבים.
מסעוד גנאים: בכנס ניסינו להעלות את התודעה משום שהבעיה שלנו, לפי דעתי היא בשני מישורים: המישור הראשון הוא המישור התודעתי, איך אנחנו מעלים את החינוך לחיים יותר בטוחים, והמישור השני הוא העניין הפיזי של התאמת הסביבה והתאמת המרחב כך שיהיו יותר בטוחים והילדים שלנו לא ייפגעו.
מסעוד גנאים: בעניין הזה הקמתי שדולה - ואני מחדש אותה – לבטיחות ילדים ערבים במיוחד וזאת בגלל האחוז הגבוה, לצערי, של ההיפגעות.
מסעוד גנאים: אולי השדולה הזאת עם הוועדה ועם כל העוסקים במלאכה הקדושה הזאת כמו בטרם, כמו הרשות, כמו המועצה לשלום הילד וכמו אחרים, כולנו ביחד נעשה מאמץ גדול מאוד כדי להמעיט בהיפגעויות האלה.
מסעוד גנאים: בקשר לתכנית הלאומית לבטיחות הילדים.
מסעוד גנאים: מאז נכנסתי לכנסת אני שולח מכתבים לכל המשרדים הרלוונטיים ושואל מה החלק שלהם ומה עשו אבל עדיין לצערי הרב התכנית הזאת לא הושלמה למרות שאם היא תושלם וכל משרד ימלא את חלקו, אנחנו נראה שיש הפחתה באחוז ההיפגעות.
מסעוד גנאים: אני חושב שעל כולנו לעשות הכול כדי להפחית את אחוז ההיפגעות.
מסעוד גנאים: לא פלא ולא מוזר שההיפגעות בחופש הגדול היא יותר גבוהה, משום שלצערי יש כאלה שחושבים שחופש גדול הוא שטח הפקר, הילד בלי בקרה ובלי פיקוח.
מסעוד גנאים: גם בחופש הגדול, אפילו שאין לימודים בבית הספר, צריך לפקח וצריך לוודא באמת שהילד בשנת הלימודים הבאה יחזור בשלום לבית הספר שלו.
יפעת שאשא ביטון: חיים תמם.
<חיים תמם: אני משתתף בצערה של המשפחה.
<חיים תמם: שלא תדעו עוד צער.
<חיים תמם: לגבי הנושא של בטיחות האש של הילדים.
<חיים תמם: קודם כל, לגבי הנתונים.
<חיים תמם: עשיתי ניתוח של הנתונים בשנתיים וחצי האחרונות לפיהם 11 ילדים נהרגו משריפות, מתוכם שמונה ילדים מהמגזר.
<חיים תמם: זאת אומרת, אנחנו רואים הרבה משחקי ילדים, משחקי גפרורים ומצתים.
<חיים תמם: יש בעיה של חוסר הסברה ומודעות.
<חיים תמם: נפגשנו עם בטרם ואנחנו מנסים להוביל כאן מהלך של הסברה ולמקד אותו למגזר כדי להביא אותם למודעות.
<חיים תמם: גם פעילות של כבאים, לוחמי אש, שיגיעו לבית הספר ולגני הילדים.
יפעת שאשא ביטון: התכנית ממוקדת עם דרך הגעה שלכם או שיש תכנית הסברה?
<חיים תמם: כאן יש בעיה תקציבית.
<חיים תמם: הכי טוב היה אם היה לנו תקציב שהיינו יכולים לבוא ולעשות הסברה בתקשורת, בטלוויזיה, למקד אותה למגזר, להסביר להורים את החשיבות בהצבת הגפרורים במקומות בטוחים ולהסביר לילדים כדי למנוע את הדברים האלה.
חנין זועבי: צריך לתת להם משחקים אחרים, חוץ מהגפרורים.
<חיים תמם: בהרבה מקומות אליהם באנו וראינו את השריפות – אני אחראי על תחום החקירות – לא ראינו משחקים.
<חיים תמם: הגפרורים היו המשחק שלהם.
יפעת שאשא ביטון: אלה התשתיות שצריך לדאוג להם.
<חיים תמם: מחר ה-1 ביולי ומחנות הקיץ של תנועות הנוער מתחילים.
<חיים תמם: עשרות אלפי ילדים נכנסים ליערות.
<חיים תמם: אנחנו בכבאות מאוד חרדים מהתקופה הזאת, יולי-אוגוסט, עת מתקיימים מחנות הקיץ ואנחנו מצפים לסוף אוגוסט כדי לדעת שעברנו את זה בשלום.
<חיים תמם: בשנים האחרונות ברוך השם זה עבר בסדר.
<חיים תמם: עשינו פעילויות הסברה.
<חיים תמם: נפגשנו עם נציגי משרד החינוך, תנועות הנוער וכן הלאה, על מנת להבטיח שכל הפעילות הזאת תתבצע בצורה נכונה כולל ביקורים באתרים האלה של מחנות הקיץ כדי לראות שכל הנושא מוסדר מבחינת דרכי גישה, כניסה, הפרדות אש, כל נושא השימוש בציוד לבישול.
יפעת שאשא ביטון: מחנות הקיץ נערכים בתיאום אתכם.
<חיים תמם: כן.
<חיים תמם: יש קודם כל הוראה שכתבנו אותה יחד עם נציגי תנועות הנוער ומשרד החינוך.
<חיים תמם: הסדרנו את כל הנושא של הפעילות שם בהיבט של בטיחות האש.
<חיים תמם: הם עושים שם קומזיצים, הם עושים שם תהלוכות לפידים, כתובות אש וכולי.
<חיים תמם: כל אלה מהווים גורמי סיכון מאוד גדולים ולכן היו חייבים להסדיר את זה ולראות איך עושים את זה בטוח.
<חיים תמם: היינו רוצים למנוע את זה, אבל אין לנו את האפשרות כי הילדים בכל מקרה יעשו את זה.
<חיים תמם: לכן אנחנו מבינים את הצורך ואנחנו מנסים להסדיר את זה בצורה בטוחה.
<חיים תמם: יש לנו פעילות מאוד רחבה בתחום ההסברה לילדים הן בבתי הספר והן בביקורים בתחנות.
<חיים תמם: בחצי השנה האחרונה, מתחילת השנה, 21 אלף ילדים קיבלו הדרכות מכבאים, מלוחמי אש, שהגיעו לבתי הספר ולגני הילדים והסבירו לילדים מה הסיכונים, מה מותר ומה אסור.
יפעת שאשא ביטון: הסברה שהיא לכל המגזרים?
<חיים תמם: בנוסף לכך 24 אלף ילדים הגיעו לביקורים בתחנות.
<חיים תמם: הילדים מאוד אוהבים את זה.
<חיים תמם: יש תמונות שמצטלמים אחר כך עם לוחמי האש וכן הלאה.
<חיים תמם: זאת פעילות מאוד רחבה שאנחנו עושים בתחום הזה.
<חיים תמם: בכל נושא סידורי הכבאות לגבי בתי ספר, גני ילדים, מעונות ופנימיות יש הוראה שנכתבה יחד עם משרד החינוך.
<חיים תמם: ההוראה מסדירה את כל נושא בטיחות האש.
<חיים תמם: אני יכול להגיד שהרבה בתי ספר עדיין לא עומדים בכל הדרישות האלה אבל יש כאן תהליכים שנקבעו ולוחות זמנים כדי להסדיר את כל נושא בטיחות האש בבתי הספר ובגני הילדים כדי לשמור על שלומם של הילדים.
יפעת שאשא ביטון: ברשותך, שאלה לגבי ההיערכות שלכם לקיץ.
יפעת שאשא ביטון: קיימת איזושהי היערכות ייחודית לתקופת הקיץ מבחינת הנוכחות שלכם, הזמינות שלכם והנגישות שלכם לציבור, בעיקר של הנוער כדי למנוע את המקרים רגע לפני שהם מתרחשים?
<חיים תמם: אנחנו בעצם ערוכים כל השנה בזמן תגובה מאוד קצר לצאת לכל אירוע.
<חיים תמם: אנחנו מודעים לעניין הזה של תקופות הקיץ, של הימים החמים, ואז אנחנו נערכים בצורה מתוגברת כדי להבטיח מתן מענה מתאים.
<חיים תמם: כמובן אם אלה ימי קיצון וכן הלאה, מבטלים חופשות לכולם ומתגברים את התחנות כדי שיהיה מספיק כוח לתת תגובה מתאימה.
<חיים תמם: אנחנו כמובן נערכים ומודעים לעניין הזה של הקיץ עם כל הסיכונים לשריפות.
<חיים תמם: יש דברים נוספים שעשינו.
<חיים תמם: היום לקניונים מכניסים מתקני משחקים שעשויים מחומרים פלסטיים או טקסטיל וכן הלאה, ואנחנו הבנו את הסיכון של המוצר הזה.
<חיים תמם: לכן יצרנו תקן של עמידות אש למוצרים האלה.
<חיים תמם: הוצאנו יחד עם מכון התקנים תקן שמשלב את כל נושא עמידות האש של החומרים.
<חיים תמם: יש כמובן את התקן שהובלנו לגבי עגלות ותינוקות לילדים בכל נושא עמידות האש.
<חיים תמם: יש עוד דבר אחד שעשינו לגבי אוטובוסים.
<חיים תמם: ראינו שיש המון שריפות באוטובוסים והאוטובוסים הרבה פעמים מסיעים ילדים.
<חיים תמם: החשש הוא שכאשר מתחילה שריפה באוטובוס, לא כל הילדים יספיקו לרדת לפניי שהאוטובוס יישרף ואז יכול לקרות לנו אסון נורא.
<חיים תמם: כיוון שראינו שיש סיכון משמעותי בנושא שריפה – נשרפים 130-140 אוטובוסים בשנה, תלוי באיזו שנה - והסיכון הוא מאוד גדול, כמעט כל יומיים נשרף אוטובוס, פיתחנו לכן תקן לגילוי וכיבוי באוטובוסים ויחד עם משרד התחבורה אנחנו הולכים להכניס אותו החל מה-1 באוקטובר בכל האוטובוסים החדשים וגם להתקין באוטובוסים קיימים מערכות כיבוי כדי למנוע את הדברים.
<חיים תמם: צריך באמת להשקיע מאמצים בתחום המניעה אבל אני אומר שחסרים כאן תקציבים.
<חיים תמם: לסיכום.
<חיים תמם: יש צורך בתקציבים לצורך כל נושא ההסברה והמודעות
יפעת שאשא ביטון: רשמנו את הדברים.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.
איילת נחמיאס ורבין: תודה חברתי וברכות.
איילת נחמיאס ורבין: בשעה טובה.
איילת נחמיאס ורבין: אני כנראה האימא הכי מביכה במדינת ישראל, ואם לא, אז בתל אביב, ואם לא, אז ליד אלנבי כי אני הולכת ברחוב עם הילדים שלי ואני עוצרת רכבים ככה במעברי חציה ובולמת אותם.
איילת נחמיאס ורבין: את הילדים שלי אני כל הזמן מחזיקה אסופים כדי שלא יברחו לי.
איילת נחמיאס ורבין: כהורה אני רואה את זה כדבר מאוד חשוב כי אתה ממש ממש כל הזמן מוצא את עצמך בלחץ.
איילת נחמיאס ורבין: אני אגיד לכם יותר מזה.
איילת נחמיאס ורבין: מחוץ לבית שלי, יש מעבר חציה שהוא בסמוך לבית ספר בלפור שהוא מעבר חציה מאוד מאוד בעייתי, כזה שמגיעים אליו מהסיבוב.
איילת נחמיאס ורבין: אין שם תמרור ואני ניסיתי לשכנע את העירייה.
איילת נחמיאס ורבין: יש תמרור שמראה שיש ילדים שעוברים בדרך אבל אין תמרור לתת זכות קדימה, אין עצירה, אין שום דבר שמזהיר.
איילת נחמיאס ורבין: אני בעצמי מעבירה ילדים בשעה 7:30 בבוקר.
איילת נחמיאס ורבין: כל אימת שאני רואה ילד, אני מעבירה אותו בעצמי.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להגיד לכם שאנחנו צריכים להשכיל לעשות כמה דברים קריטיים.
איילת נחמיאס ורבין: אם כציבור הורים או כציבור אזרחים לא נשכיל להפוך את עצמנו כנאמני בטיחות ילדים, עם כל הכבוד לפעילות ארגון בטרם שאני מכירה אותה הרבה שנים והיא חיה בי והיא חיה בבית שלנו מאוד חזק, תאונות קורות גם כאשר הורים נוכחים.
איילת נחמיאס ורבין: הילד שלי נפל במדרגות ושבר שתי שיניים כשהוא היה בן שנתיים.
איילת נחמיאס ורבין: צריך להגיד את האמת, אתה לא אותו הורה אחרי שקורה לך דבר כזה אבל לצערנו זה קורה.
איילת נחמיאס ורבין: לכן אנחנו כהורים חייבים להיות נאמני בטיחות ילדים ואני מתנדבת ומנדבת את עצמי לארגון בטרם להפוך יותר אנשים לנאמני בטיחות ילדים כולל זה שנמצא את עצמנו לפעמים מדריכים הורים אחרים לעמוד על הברכיים ליד מעברי חציה ולראות את החיים מגובה הילדים כי זאת הדרך היחידה לראות איך הם רואים את הכביש כי אנחנו לא רואים את הכביש כמו שהם רואים אותו.
איילת נחמיאס ורבין: כן, אם צריך לעמוד על הברכיים, אני אלך ואעמוד יחד עם אורלי וגלית וכל האנשים המדהימים שנמצאים בטרם.
איילת נחמיאס ורבין: אני מניחה שגם דוקטור קדמן יתנדב לדבר הזה.
איילת נחמיאס ורבין: נעמוד על הברכיים ונראה איך הילדים רואים את הכביש מהגובה שלהם.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לבקש משהו שלא שמעתי שדיברו עליו ואני מתנצלת שאיחרתי אבל הייתי בוועדה אחרת - באגיס וטרקטורונים.
איילת נחמיאס ורבין: כל הרכבים הפסיכים האלה שאני רואה בני נוער נוסעים בהם ברחוב, בכבישים ראשיים, ונוסעים בטיסה.
איילת נחמיאס ורבין: חברים, אני לא יודעת מה להגיד.
איילת נחמיאס ורבין: אני מנסה כל הזמן לא להגיע למקומות קיצוניים של בואו נמנע באגיס ובואו נמנע טרקטורונים.
איילת נחמיאס ורבין: אני רואה אתכם בכבישים.
איילת נחמיאס ורבין: אמרתי לכם שאני אימא נודניקית, אבל אני גם אזרחית נודניקית.
איילת נחמיאס ורבין: אני מתקשרת להודיע כשאני רואה באגיס כאלה בכבישים.
איילת נחמיאס ורבין: תשמעו, אנחנו מוכרחים לעשות משהו בעניין הזה.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מכירים את התאונות שקרו.
איילת נחמיאס ורבין: כל התקנים לקסדות שעשו, לא עוזרים בעניין הזה.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לדבר אתכם על תמונה שאני בעצמי צילמתי ולפני שבועיים מצאתי את עצמי מראה אותה בוועדת הכלכלה בדיון שעסק בתאונות בדרכים.
איילת נחמיאס ורבין: זאת התמונה הזאת.
איילת נחמיאס ורבין: מי שלא רואה, זה הורה שמחזיק ילדה בת שנתיים על הכתפיים שלו.
איילת נחמיאס ורבין: הוא רוכב על האופניים והיא יושבת על כתפיו.
איילת נחמיאס ורבין: היא מחזיקה אותו בידיים כאן.
איילת נחמיאס ורבין: הוא בכלל לא מחזיק אותה.
איילת נחמיאס ורבין: תבינו, אני ראיתי אותו מעבר לכביש ושאלתי אותו אם הוא בסדר.
איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת, לא הייתי בטוחה שאני רואה טוב.
איילת נחמיאס ורבין: שאלתי אותו אם הוא רואה מה הוא עושה.
איילת נחמיאס ורבין: ילדה בת שנתיים.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו צריכים לייצר תקן שמחייב הורים - ובתל אביב, צריך להגיד, זאת ברכה אדירה האופניים – להרכיב את ילדיהם על כיסא שמיועד להרכבה עם קסדה.
איילת נחמיאס ורבין: בעניין הזה אין כלל אכיפה.
איילת נחמיאס ורבין: אני אדבר אתכם על עוד דבר.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא יודעת מי מכם היה בוועדת הכלכלה, שם דיברתי על כך, על אותם אופנועים שעולים על המדרכות.
איילת נחמיאס ורבין: כשאתה מעיר להם, הם צועקים עליך.
איילת נחמיאס ורבין: את זה עוד לא הספקתי לצלם, אבל יש לי חובה אליך.
איילת נחמיאס ורבין: אני מבטיחה לצלם אופנוע שכמעט דרס אותי ואת ילדיי.
איילת נחמיאס ורבין: זה קורה לנו אחת ליומיים וזה לא קורה רק בתל אביב אלא זה קורה בעוד מקומות בארץ.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להביע את תנחומיי למשפחת שינדלר ואני רוצה לומר לכם שמרגע שילדיי הגיעו לגיל מסוים, אני הפסקתי לנסוע לצימרים עם בריכות לא מגודרות.
איילת נחמיאס ורבין: אני מעודדת את התיירות לתנועה הקיבוצית עכשיו, אבל אני נוסעת לקיבוצים כי הבריכות שם מרוחקות ממקום המגורים.
איילת נחמיאס ורבין: צר לי, אבל אנחנו נעשה הכול כדי שזה לא יקרה שוב.
יפעת שאשא ביטון: מעניין לעניין באותו עניין.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על בטיחות קיץ ואנחנו עוד נדבר אחר כך גם על העזיבה הטבעית, אבל נפנה בהקשר הזה למר רותם זהבי ממשרד החינוך.
<רותם זהבי: אני מנהל בטיחות ארצי במשרד החינוך.
<רותם זהבי: לנו במשרד החינוך יש צוות גדול מאוד של אנשים שעוסקים בנושא הזה של בטיחות ועושים זאת יום ולילה.
<רותם זהבי: בנושא הזה כמובן משרד החינוך נחשב לאחד המשרדים המובילים בין משרדי הממשלה.
<רותם זהבי: אפשר לומר שיש לנו גם תחומים שאנחנו מובילים אותם בעולם מבחינת הידע והכלים שפיתחנו והתפיסות.
<רותם זהבי: כמובן שהעבודה עוד מרובה ויש הרבה מאוד בעיות וכולי.
<רותם זהבי: בשנים האחרונות אנחנו יצרנו אינטגרציה בין יחידות המשרד שהוא משרד גדול מאוד ושיתופי פעולה, גם בתוך המשרד וגם עם גופים אחרים שהם מחוץ למשרד, וזאת כדי לאחד כוחות ולקדם את הנושא הזה, אם זה בתחומי החינוך לבטיחות, אם זה בתחומי הידע של הבטיחות הסביבתית הפיזית של תכנון מוסדות חינוך - יש לנו היום ידע רב בנושא של בטיחות בתכנון מוסדות חינוך – וכן בנושא של הכשרות.