GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר גוז'נסקי: גם אם לא יפתרו את בעיית הקרקעות, זה נראה לי חשוב מאוד.
טלב אלסאנע: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, לדעתי גם אתמול וגם היום אנחנו עדים לדבר שהוא סימפטום של הבעיה, וזה חוסר שיתוף הפעולה של רשות חינוך הבדואים.
טלב אלסאנע: אם מר שוחט לא מוכן לשתף פעולה עם ועדה של הכנסת אז אנחנו יכולים להבין את התלונות של התושבים.
טלב אלסאנע: אם הוא מרשה לעצמו לצפצף על חברי כנסת ועל הכנסת, מכך אנחנו יכולים להסיק איך הוא מתייחס לאנשים.
טלב אלסאנע: לא יהיה שינוי כל זמן שזאת התפיסה, שזאת המנטליות.
טלב אלסאנע: אנחנו צריכים לומר בצורה חד-משמעית, אי אפשר לקיים דיון לא אפקטיבי ולכן צריך לפנות ליושב-ראש הכנסת, לאלץ את משרד החינוך להופיע בפני הוועדה כך שנוכל לקיים באמת דיון רציני בעניין הזה.
טלב אלסאנע: שינוי האדם יכול לגרום לשינוי במדיניות (יתכן גם שהוא ישנה את הגישה שלו).
טלב אלסאנע: הבעיה הראשונה היא הגישה והאדם שעומד בראש רשות חינוך הבדואים, שחש עצמו האפוטרופוס, המחליט מה טוב לאנשים.
טלב אלסאנע: יושבים במשרדי הממשלה, יושבים יהודים עם יהודים ומחליטים מה טוב לבדואים, מבלי לשאול את דעתם.
טלב אלסאנע: שייתנו לאנשי האיזור להיות שותפים, שישמעו את דעתם.
טלב אלסאנע: יש בין הבדואים אנשים שמתבטאים בצורה מצויינת, אז שישמעו מה הם רוצים.
טלב אלסאנע: דבר שני, העקרון המנחה צריך להיות טובת הילד.
טלב אלסאנע: טובת הילד לדעתי צריכה להישקל במנותק מכל הפוליטיקה שמתנהלת בעניין הקרקעות והכרה בישובים ומכל דבר אחר.
טלב אלסאנע: העניין של החינוך צריך לעמוד במדרגה העליונה בסולם העדיפויות.
טלב אלסאנע: הכל מתחיל ומסתיים בחינוך.
טלב אלסאנע: כשיש חינוך אז אפשר להתמודד טוב יותר עם הבעיות והאתגרים.
טלב אלסאנע: הלוואי ונצליח לאלץ אותם, לא לעשות איזה קפיצת מדרגה עצומה אלא ליישם מה שקיים, מה שאפשרי, בצורה יעילה.
טלב אלסאנע: החליטו על הקמת 157 גני טרום-חובה.
טלב אלסאנע: צריך להתחיל לבנות אותם, אבל גם לבנות אותם במקום הנכון.
טלב אלסאנע: לא לבנות אותם כפי שבנו, כאשר אף אחד לא מגיע אליהם, כאילו לא נעשה כלום.
טלב אלסאנע: אם נצליח: א) לגרום לשינוי ברשות החינוך לבדואים; ב) לגרום לשינוי המדיניות, להעמיד את טובת הילד במקום הראשון בסולם העדיפויות; ג) ליישם מה שיש בצורה אפקטיבית - אם נצליח לקדם את שלושת הדברים האלה לדעתי נוכל להגיד שיש לנו הצלחה.
ג'יהאד גושה-עיראקי: לי כואב מה שכואב לכולם.
ג'יהאד גושה-עיראקי: אני אחראית על הנושא הזה ואני רוצה לקדם אותו.
ג'יהאד גושה-עיראקי: אם אני לא אקדם אותו אז אני אחטא לתפקידי.
ג'יהאד גושה-עיראקי: זה חייב להיות ברור.
ג'יהאד גושה-עיראקי: אני יודעת שיש הרבה דברים שלדאבוני אינם תלויים גם במשרד החינוך והם עניין של מדיניות.
ג'יהאד גושה-עיראקי: במשרד החינוך, אני לפחות משתדלת לעשות מה שאני יכולה כדי לקדם את הנושאים.
ג'יהאד גושה-עיראקי: יש לנו 148 גני חובה בכל המגזר ו-156 גנים לגילאי 3-4.
ג'יהאד גושה-עיראקי: את הנתונים האלה לקחתי מהמפקחות ואני חושבת שהם נתונים אמיתיים.
ג'יהאד גושה-עיראקי: כשאני מסתכלת עליהם, אני רואה התקדמות ביחס לשנה שעברה ולפני שנתיים.
ג'יהאד גושה-עיראקי: השאלה היא האם ההתקדמות מספיקה.
ג'יהאד גושה-עיראקי: לדעתי לא, כי צריך הרבה יותר.
ג'יהאד גושה-עיראקי: אבל בכל זאת יש התקדמות.
ג'יהאד גושה-עיראקי: לגבי הכשרת גננות: דעתי ידועה גם למר סולטאן אבו-עבייד ולכולם.
ג'יהאד גושה-עיראקי: אני לא בעד לעשות הנחות בנושא הרמה של עובדות ההוראה.
ג'יהאד גושה-עיראקי: אני חושבת שאם הרמה של הגננת שאותה אנחנו מכשירים, שתהיה גננת ל-30 שנה, לא תהיה טובה, אנחנו לא נפיק את מה שאנחנו צריכים להפיק מהחינוך בגיל הרך.
תמר גוז'נסקי: איך עוברים את המשוכה, שאין גננות?
טלב אלסאנע: מעסיקים אותן ללא הסמכה.
ג'יהאד גושה-עיראקי: עכשיו יש יותר בנות שהן בוגרות בית-ספר תיכון ויש להן תעודת בגרות.
ג'יהאד גושה-עיראקי: גם אתמול אמרתי שאפשר לפתוח יותר כיתות להכשרת גננות.
תמר גוז'נסקי: כמה לומדות השנה?
ג'יהאד גושה-עיראקי: 77.
ג'יהאד גושה-עיראקי: זה מצב די טוב.
סולטאן אבו-עבייד: בכל שנה מתווספת הכשרה תוך כדי עבודה.
טלב אלסאנע: כמה ילדים נכנסים כל שנה למערכת?
טלב אלסאנע: אולי 5,000.
סולטאן אבו-עבייד: יש שעובדות בבוקר ולומדות אחר-הצהרים.
ג'יהאד גושה-עיראקי: נאלצו לעשות את זה כי לא היה כוח הוראה.
ג'יהאד גושה-עיראקי: לקחו את הטובים ביותר ומכשירים אותם תוך כדי עבודה.
ג'יהאד גושה-עיראקי: כמו כן יש עוד כתה אחת שלומדת בשעות היום.
סולטאן אבו-עבייד: אבל תגדירו את הקריטריונים כדי שאני אדע את מי לשלוח ואת מי לא לשלוח.
סולטאן אבו-עבייד: מה הקריטריונים להכשרה?
ג'יהאד גושה-עיראקי: לא יקבלו מי שאין לה תעודת בגרות.
סולטאן אבו-עבייד: ואם אני אביא לך עכשיו כמה בנות שמתאימות לקריטריון הזה?
סולטאן אבו-עבייד: אני רוצה שהן ימשיכו ללמוד.
ג'יהאד גושה-עיראקי: תביא אותן.
ג'יהאד גושה-עיראקי: בוגרות כתה י' או כתה ט', זה פשוט לא הולך.
סולטאן אבו-עבייד: מי מציע את אלה?
ג'יהאד גושה-עיראקי: הגננות שפגשנו אתמול לא היו בוגרות יב'.
ג'יהאד גושה-עיראקי: ראיתי אותן בסיור ושאלתי אותן.
ג'יהאד גושה-עיראקי: אני רוצה כוח-אדם טוב.
ג'יהאד גושה-עיראקי: אני לא רוצה כוח-אדם חצי-חצי.
ג'יהאד גושה-עיראקי: אני חושבת שאתם גם לא תרצו כוח-אדם חצי-חצי, סוג ב'.
סולטאן אבו-עבייד: אבל איזה אופציה יש לי?
סולטאן אבו-עבייד: יש לנו גננות מוכשרות.
סולטאן אבו-עבייד: אני מבקש שהגננת לא תתחיל לעבוד לפני שיכשירו אותה אלא אני רוצה שמעתה תהיה תוכנית עבודה ברורה למשרד החינוך לגבי מה שיקרה בעוד 10 שנים.
סולטאן אבו-עבייד: כבר היום במערכת החינוך יש מחסור של 1,000 מורים.
סולטאן אבו-עבייד: איפה התוכנית ארוכת הטווח?
סולטאן אבו-עבייד: לא ברור לנו מה משרד החינוך מתכוון לעשות בעניין ההכשרה כדי לסגור את המחסור הזה.
תמר גוז'נסקי: הבנתי שמר סולטאן אבו-עבייד מתכוון למכללות שבוגרות תיכון יגיעו אליהן ללימודים רגילים.
תמר גוז'נסקי: לא לימודים תוך כדי עבודה.
תמר גוז'נסקי: הוא מציע להכשיר כל שנה למשל 50, לחפש אותן, למצוא אותן בין בוגרות התיכון ולתת להן תמריצים לסיים את הלימודים - ויש שיטות ידועות למתן תמריצים - כי יש בעיה שהן מתחילות ולא מסיימות.
תמר גוז'נסקי: תמצאו דרך לתת תמריצים והקלות.
תמר גוז'נסקי: הוא מדבר על כך שצריך לקחת כבר את בנות ה-18 ולהגיד שבעוד 5 שנים יהיו לנו כך וכך גננות.
ג'יהאד גושה-עיראקי: לוקחים את כל בנות ה-18 שגמרו 12 שנות לימוד שיש להן את הכישורים.
ג'יהאד גושה-עיראקי: אבל אם אנחנו צריכים כוח אדם בשטח, מה נעשה?
תמר גוז'נסקי: הוא לא מתנגד לזה.
תמר גוז'נסקי: הוא מציע לעשות את זה במקביל.
ג'יהאד גושה-עיראקי: כל אחת שיש לה את הכישורים תוכל להיכנס למכללה.
ג'יהאד גושה-עיראקי: אתמול אמרתי: תביאו רשימה של כל הבנות שיש להן את הכישורים ואנחנו נדאג שהן תעבורנה הכשרה.
סולטאן אבו-עבייד: בשנה שעברה הגשנו רשימה של 74 נשים.
סולטאן אבו-עבייד: הקריטריון היחיד שבעטיו הן לא יכלו לעבור הוא הדרישה לציון 80, ואחר-כך ירדו ל-75, במבחן הסף.
סולטאן אבו-עבייד: לא היתה בעיה של תעודות בגרות.
סולטאן אבו-עבייד: הן היום ללא שום הכשרה.
סולטאן אבו-עבייד: הבנות החדשות שנכנסו עכשיו למכללות, הבנות שקיבלו המלצות על-ידי מנהלי מחלקות חינוך או על-ידי ראשי מועצות, כל מי שקיבלה המלצה נשלחה למפקחת והמפקחת הכניסה אותה להכשרה, בלי שום קריטריונים.
סולטאן אבו-עבייד: אני אומר לך את זה באחריות.
ג'יהאד גושה-עיראקי: תביא לי דוגמאות.
ג'יהאד גושה-עיראקי: אני לא יכולה לדבר בצורה כזאת.
ג'יהאד גושה-עיראקי: אני גם נלחמת בזה.
סולטאן אבו-עבייד: אני אביא לך.
סולטאן אבו-עבייד: בשנה שעברה סיכמנו איתך ועם גברת דליה לימור - יש לנו את הפרוטוקולים - שנקים ועדה שתקבע קריטריונים שיהיו קבילים, גם על המשרד וגם על השטח.
סולטאן אבו-עבייד: בסופו של דבר אני לא יודע איך זה טופל.
ג'יהאד גושה-עיראקי: אני עכשיו לא מתווכחת איתו.
תמר גוז'נסקי: המסר שלנו הוא שמאחר ובמצוקתה המערכת מקבלת בוגרות ט', י' וכן הלאה ועושה להן הכשרה תוך כדי העבודה ---
שמוליק דוד: היא לא מקבלת אותן.
שמוליק דוד: היא מייצרת אותן.
שמוליק דוד: זה בדיוק העניין.
שמוליק דוד: היא גורמת לכך שיהיו בוגרות ברמה לא משופרת אז קשה לה לקבל אותן למקצוע הזה.
שמוליק דוד: תסתכלו על נתוני הבגרות.
שמוליק דוד: מה זה 13% מקבלי תעודת בגרות?
שמוליק דוד: באיזה בית-ספר אחר באוכלוסיה היהודית היה מנהל מחזיק מעמד יומיים עם 13% הצלחה בבגרות?
תמר גוז'נסקי: הבקשה היא כזאת, דווקא כדי להעלות את רמת ההוראה בגני הילדים, לחשוב על כך שתהיה עדיפות לבוגרת יב' עם תעודת בגרות.
תמר גוז'נסקי: אבל לכם יש את המחסום של 80 נקודות או 75 נקודות במבחן הסף.
תמר גוז'נסקי: המחסום הזה הוא כנראה בלתי ישים והוא גורם לכך שעשרות בנות שהן בוגרות תיכון לא יכולות להתקבל ללימודים.
תמר גוז'נסקי: יכול להיות שאתם צריכים לתת להם עוד שנה לימודים.
תמר גוז'נסקי: יכול להיות שצריך לתת להם עוד איזה הכשרה.
ג'יהאד גושה-עיראקי: עושים להם שנה מכינה.
תמר גוז'נסקי: יש כל מיני דברים שניתן לעשות.
תמר גוז'נסקי: בוגרות יב' עם תעודת בגרות צריכות להיות בקדימות, לפני אחרות שמגיעות בלי אותם כישורים.
תמר גוז'נסקי: זה המסר של מר סולטאן אבו-עבייד.
תמר גוז'נסקי: הוא אומר שאם זאת תהיה המדיניות של המשרד והוא לא יכנס ללחצים, התוצאה תהיה כוח הוראה טוב יותר.
תמר גוז'נסקי: גברת ג'יהאד גושה-עיראקי, מה מערכת היחסים שלך עם מר שוחט?
ג'יהאד גושה-עיראקי: הקשר שלי הוא עם מנהלת המחוז, גברת עמירה חיים.
תמר גוז'נסקי: האם אין לך קשר ישיר עם מר שוחט?
ג'יהאד גושה-עיראקי: אין לי קשר איתו.
סולטאן אבו-עבייד: גברת גושה-עיראקי אחראית מבחינת פיקוח על גני הילדים שמר שוחט פותח, על משלוח המפקחות ועל הגננות עצמן.
סולטאן אבו-עבייד: הרשות היא כאילו המועצה המקומית שמכינה את התשתית למבנים ולציוד.
סולטאן אבו-עבייד: אבל עכשיו הרשות נכנסת לכל מקום.
ג'יהאד גושה-עיראקי: אני רוצה להבהיר שאני אחראית פדגוגית ולא אחראית על מינהל ופיתוח.
ג'יהאד גושה-עיראקי: לא תמיד נותנים לי אפשרות להתבטא בקשר למינויים.
ג'יהאד גושה-עיראקי: לפעמים המינויים הם לא הכי מתאימים.
ג'יהאד גושה-עיראקי: לא תמיד זה מה שאני חושבת שיהיה מתאים.
חיר אלבז: אני מבקש להוסיף עוד מימד נוסף לוויכוח.
חיר אלבז: נושא הרווחה פה נשכח.
חיר אלבז: לא צריך לפטור אותו.
תמר גוז'נסקי: אנחנו נגיע גם לרווחה.
ג'יהאד גושה-עיראקי: גם הפיקוח על גני הילדים וגם ההדרכה הוא לא כוח מספיק מיומן וטוב שיכול לקדם.
ג'יהאד גושה-עיראקי: אין לנו מפקחות.
ג'יהאד גושה-עיראקי: יש 3 נשים העובדות בתקן הדרכה.
ג'יהאד גושה-עיראקי: יחסית זה בסדר, צריך רק עוד אחת.
ג'יהאד גושה-עיראקי: כמו כן צריך כמובן מפקחות.
ג'יהאד גושה-עיראקי: אני חושבת שצריך לעשות מכרז למפקחות.
ג'יהאד גושה-עיראקי: אם נעשה מכרז, אני חושבת שכוח הפיקוח יהיה יותר טוב כי לא ייכנסו שיקולי דעת אחרים.
נבהאן מכאוי: התפקיד שלך הוא לקחת את שלוש הבנות שעובדות כאילו כמפקחות אבל על דרג של מדריכות, לפחות לקחת אחת, ואז אנחנו אל"ף מעלים את הרמה ובי"ת, גם מתגברים את העבודה שלהן ואת הפיקוח.
נבהאן מכאוי: אז יהיה להן כוח להגיד מי היא גננת מתאימה ומי לא מתאימה.
נבהאן מכאוי: בתור מדריכות אין להן סמכויות.
ג'יהאד גושה-עיראקי: גם כמדריכות יש להן סמכות כזאת אבל צריך שיהיו להן כלים להעריך את עבודת הגננות.
תמר גוז'נסקי: אנחנו רוצים אישיות בעלת סמכות שתגיד: גננת טובה, גננת לא מתאימה.
תמר גוז'נסקי: שהיא תוכל להעיר הערות, שקולה יישמע.
ג'יהאד גושה-עיראקי: זה בעיה של ועדת החינוך של הכנסת.
ג'יהאד גושה-עיראקי: אני כבר כמה שנים מבקשת פיקוח.
נבהאן מכאוי: כאזרח במדינה זאת אני ממש מתבייש בעצמי, ואני חושב שגם באנשים אחרים, לגבי היחס של משרד החינוך אל האזרחים.
נבהאן מכאוי: אני תומך במה שאומרת גברת ג'יהאד גושה-עיראקי ובמה שאומר מר סולטאן אבו-עבייד.
נבהאן מכאוי: שלא יהיה לכם רושם מוטעה, אנחנו רוצים איכות ולא כמות.
נבהאן מכאוי: אנחנו לא מתפשרים על גננות.
נבהאן מכאוי: עברנו תהליך מאוד קשה עם המחוז, כשבדקה ה-99 "סידרו" אותנו.
נבהאן מכאוי: הבאנו רשימה לאחר שחרשנו את הנגב ואז מר משה שוחט וכן המפקחים והמפקחות התערבו.
נבהאן מכאוי: מה היה התנאי הקריטי?
נבהאן מכאוי: המלצה על-ידי אחד המפקחים או על-ידי מפקח מתאם.
נבהאן מכאוי: ואז כל מה שעבדנו מול האגף פשוט קרס.
נבהאן מכאוי: אני עושה חשבון מאוד פשוט.
נבהאן מכאוי: בכפרים המוכרים יש 86 גנים.
נבהאן מכאוי: בתוך תהליך ההכשרה תוך עבודה יש 77 בנות, כלומר ההנחה היא שרק 9 בנות מכלל אלה שעובדות הן מוסמכות, כי השאר עוד לא הוסמכו.
נבהאן מכאוי: אנחנו כבר יוצרים כרגע בעיות לעוד 10 שנים ואז עוד 10-12 שנים לא נגיע לתעודת הבגרות המיוחלת שאנחנו רוצים להגיע אליה.
נבהאן מכאוי: שלא תבינו לא נכון, אנחנו כן רוצים איכות.
נבהאן מכאוי: משרד החינוך בקטע הזה שם מקלות בגלגלים במקום לעזור.
נבהאן מכאוי: אתמול ראינו גנים בנגב שהם עדיין בהגדרה של גנים פרטיים.
נבהאן מכאוי: כפי שאמר מר סולטאן אל-עבייד, לפחות 2-3 גנים עומדים בסטנדרד, שאת אחד מהם ראינו אתמול באלהואשלה כמדומני.
נבהאן מכאוי: אני מבקש שמשרד החינוך ייקח חסות על אותם גנים, ייקח עליו את הגננת, את הטיפול, את הפיקוח, הכל.
נבהאן מכאוי: במקום שאנחנו כרשת נשקיע שם, נלך להשקיע במקום אחר שאין בו גני ילדים.
תמר גוז'נסקי: אני רוצה להגיב על הנושא הזה.
תמר גוז'נסקי: לפי הקצב הזה - אומרים שבשנה הבאה יפתחו 11 גנים - מדובר על כך שיעברו עוד 13 שנה עד שימלאו את הצרכים של היום.
קריאה: לא עם הגידול במגזר.
תמר גוז'נסקי: אם אני מוסיפה את הגידול במגזר, אנחנו מגיעים לכך שיושלם החסר אולי בעוד 20 שנה.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שמשרד החינוך לא מתכוון ליישם את החוק הזה במשך 20 שנה, ואם הוא מתכוון - שיגיד את זה.
תמר גוז'נסקי: לפחות עד עכשיו הוא לא אמר את זה.
תמר גוז'נסקי: לגבי ההכרה: אני חושבת שהגנים האלה יכולים לעמוד בבדיקות של משרד הבריאות וכל יתר המשרדים.
תמר גוז'נסקי: אם יגידו להוריד את הכיור ב-20 סנטימטרים אז הם יורידו את הכיור ב-20 סנטימטרים.
תמר גוז'נסקי: לא זה הבעיה.
תמר גוז'נסקי: הבעיה היא שאחד התנאים של משרד החינוך להכרה בגן זה גננת מוסמכת.
תמר גוז'נסקי: משרד החינוך עצמו מפעיל גנים בלי גננת מוסמכת, בכמעט כל הגנים שלו אין גננת מוסמכת, אבל כשהוא צריך לתת הכרה לגן קיים הוא מציג את המכשול הזה של הימצאות גננת מוסמכת.
ג'יהאד גושה-עיראקי: זה לא בדיוק נכון.
ג'יהאד גושה-עיראקי: אנחנו נותנים אישור בתנאי שהגננת נמצאת בלימודים.
ג'יהאד גושה-עיראקי: אם היא תלמד, אנחנו ניתן לה אישור.
ג'יהאד גושה-עיראקי: זה אישור על תנאי.
תמר גוז'נסקי: הכרה זה כסף.
תמר גוז'נסקי: נניח שבמקום הזה עדיין לא החילו את החוק, אז קיים הסידור הקודם שאומר שכר לימוד מדורג.
תמר גוז'נסקי: בהתחשב ברמה הכלכלית של האוכלוסיה, סביר להניח שרובם ככולם יקבלו הקלות וישלמו בין 10%-20% משכר הלימוד.
תמר גוז'נסקי: ברגע שעמותה מפעילה גן, נניח שהוא עדיין לא גן רשמי אבל הוא עדיין מופעל, הם מקבלים כסף והם יכולים להפנות את התקציב שבו הם מפעילים היום את הגן כדי להפעיל משהו אחר.
תמר גוז'נסקי: יש פה כדור שלג, שברגע שיש לך הכרה בגן אחד אתה יכול לפתוח באותו כסף עוד גן.
תמר גוז'נסקי: משרד החינוך צריך להתייחס אל העמותות האלה לא כאל מתחרות אלא כאל משהו משלים, בינתיים, עד שמשרד החינוך ישלים את כל התוכניות שלו.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שיש פה דבר חשוב מאוד מבחינת המשרד ומבחינת הילדים האלה.
תמר גוז'נסקי: הילדים שם זכאים לקבל שכר לימוד מדורג.
תמר גוז'נסקי: זה שהם לא מקבלים, זה עוול, בנוסף לכל הילדים בדורות הקודמים שלא קיבלו.
ג'יהאד גושה-עיראקי: הנחיתי אותו אתמול מה לעשות וביקשתי מהמזכירה שתשלח לו את הטפסים כדי לנסות לקבל סמל גן.
מעיגל אלהוואשלה: אנחנו כבר שלחנו מכתבים למשרד החינוך וענו לנו תשובות לפיהן לא רוצים להכיר בכל הגנים האלה.
מעיגל אלהוואשלה: כבר שלחתי מכתבים 3 פעמים.
תמר גוז'נסקי: לא מכתבים.
תמר גוז'נסקי: טפסים.
תמר גוז'נסקי: זה משהו אחר.
מעיגל אלהוואשלה: גם טפסים אנחנו שלחנו.
מעיגל אלהוואשלה: הם לא רוצים לקבל.
תמר גוז'נסקי: תשלח לגברת ג'יהאד גושה-עירקי עותק של הטופס כדי שהיא תדע.
שמוליק דוד: אני רוצה להפתיע את הנוכחים כאן ולהגיד שלדעתי הצנועה הילדים בגיל הרך בנגב זכאים לחינוך חינם על-פי הדין הישראלי בהתאם להנחיות המנהליות הקיימות.
שמוליק דוד: כי מרגע שהשר לשעבר שריד הנחה שמי שיזכה לחינוך יהיה אשכולות 1 ו-2 בסולם הסוציו-אקונומי, מובן מאליו שהם, שמצויים בתחתית הסולם, ואולי בתחתית החבית, זכאים לכך.
תמר גוז'נסקי: אתה יודע שהם בכלל לא בסולם.
שמוליק דוד: הם בהגדרה ראשונים לזכאים.
שמוליק דוד: לא צריכים לקבל את הטענה שהם לא בסולם.
שמוליק דוד: עם כל הכבוד ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה, היא לא קובעת שהם לא קיימים.
שמוליק דוד: היא יכולה לקבוע למשל שהם עשירים, אבל אני חושב שלא כך היא תקבע.
שמוליק דוד: אפשר לשאול אותה, יש נתונים רבים שלה ושל הביטוח הלאומי שיגדירו בדיוק באיזה עשירון הם נמצאים.
שמוליק דוד: גם לפי הדין המנהלי וגם לפי שיקול הדעת הסביר של כל בר-דעת אפשר לקבוע את זה בוודאות, ובוודאי לפי כללי הצדק הטבעי.
שמוליק דוד: אבל הזכות של הילדים האלה להיות מוכרים כעניים לא מוכרת.
שמוליק דוד: הטיעון הרשמי, שהם לא מצויים בסטטיסטיקה.
שמוליק דוד: זה לא שהם בעשירון אחר אלא הם פשוט לא מצויים בסטטיסטיקה.
שמוליק דוד: למצוקה שלהם אין אשכול.
שמוליק דוד: אנשי האשכולות של משרד החינוך מצאו וקבעו שהם שקופים ובלתי נראים והעוני שלהם לא ידוע לשלטונות.
שמוליק דוד: אני חושב שהוועדה הזאת או איזה גורם אחר לא צריכים לקבל את העמדה הזאת.
שמוליק דוד: צריך לתבוע מהמדינה.
שמוליק דוד: המדינה אינה יכולה לנהוג כראות עיניה ולא לראות את האנשים שחיים בשטח.
שמוליק דוד: מניעת השירותים היא אקט בלתי חוקי והוועדה יכולה לשקול אפילו פנייה לבג"ץ.
שמוליק דוד: הילדים האלה הם לא נטולי סטטוס.
שמוליק דוד: אלה לא ילדים שנחתו מהמאדים או מנוגה.
שמוליק דוד: אלה ילדים שצריכים לקבל את הזכויות שלהם ואי אפשר לטעון שבגלל שהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לא כללה אותם בסקר כזה או אחר אז הם לא קיימים.
שמוליק דוד: אמנת האו"ם לזכויות הילד, בסעיף 2 שלה, שהוא סעיף מאוד מרכזי ובסיסי באמנה, קובעת שהחובה של המדינות החברות לתת את הזכויות לכל ילד בתחום שיפוטן ללא אפליה משום סוג שהוא, ללא קשר עם צבע, דת, מין וכולי.
שמוליק דוד: כמו כן נאמר שם שיש להבטיח שהילד מוגן מפני כל צורה של אפליה מענישה על יסוד מעמדם, פעילותם, השקפותיהם או אמונותיהם של הורי הילד, וגם מקום מגוריהם.
שמוליק דוד: באמנת האו"ם אין ילדים שקופים.
שמוליק דוד: כולם מוכרים.
שמוליק דוד: לעומת זה, אצל מר משה שוחט יש ילדים לא מוכרים וגם מועצות ההורים לא מוכרות.
שמוליק דוד: לא צריך לקבל ולהשלים עם המצב הזה.
שמוליק דוד: עם כל הכבוד למר שוחט, הוא לא מנהל את המערכת.
שמוליק דוד: צריכים להינקט צעדים.
שמוליק דוד: אני מציע לוועדה לתבוע ממשרד החינוך להבהיר את עמדתו באשר למיקומם האשכולי של הילדים האלה.
שמוליק דוד: הילדים האלה הם לא חוץ-אשכוליים.
שמוליק דוד: הם לא חוצנים, הם לא באו ממקום אחר.
שמוליק דוד: חוק זכויות התלמיד, שנחקק על-ידי אחת מוועדות הכנסת, אומר בצורה מפורשת, וצריך לנצל אותו בעניין הזה, שאפליה של תלמיד, ברישום תלמיד, קבלתו או הרחקתו ממוסד חינוך, בקביעת תוכניות לימוד ומסלולי קידום נפרדים, בקיום כיתות נפרדות, זו אפליה.
שמוליק דוד: צריכים לצאת נגד אפליה כזאת באופן שיטתי.
שמוליק דוד: זה לא דבר שצריך להשאיר אותו פתוח.
טלי חבצלת: אני נציגה של הסתדרות הפסיכולוגים ורוצה להביא את החלק המקצועי, אבל לאו דווקא את החלק המקצועי תיאורטי, כי אני בפועל גם מנהלת שירות פסיכולוגי במערכת החינוך ברהט.
טלי חבצלת: מזה שנה אנחנו מקימים שם שירות פסיכולוגי.
תמר גוז'נסקי: כמה פסיכולוגים יש ברהט?
טלי חבצלת: 5 פסיכולוגים בדואים.
טלי חבצלת: מר סולטאן אבו-עבייד הוא אחד מהם - הוא עוד מעט מסיים תואר שני באוניברסיטת בן-גוריון - ועוד 4 שלא הגיעו לכאן היום.
טלי חבצלת: כשאני מדברת על רהט, אני בעצם מדברת על עיר ממוסדת יחסית למגזר.
טלי חבצלת: אם המצב ברהט הוא קשה אז על אחת כמה וכמה בישובים הבלתי מוכרים.
טלי חבצלת: אנחנו מדברים כאן על הביצה והתרנגולת.
טלי חבצלת: אנחנו מדברים על הגיל הרך, על חשיבות ההתפתחות בגיל הרך.
טלי חבצלת: אם אנחנו רוצים דור של מחנכים, אנחנו צריכים לדאוג שיהיו להם גנים בגיל הרך, כי אחרת לא יהיו מחנכים בעוד 20 שנה.
טלי חבצלת: אבל יותר מזה, אני מדברת על אוכלוסיה של ילדים שבמגזר היהודי היו מגדירים אותם ילדים בסיכון לקשיים בהתפתחות תקינה.
טלי חבצלת: אני לא רוצה להזכיר לכם, אמנם זה היה ביום שבת, אבל שני ילדים טבעו בבור של ג'ורה.
טלי חבצלת: זה קורה גם בימי חול, כי אין להם מסגרות, כי הם מסתובבים מחוץ לבית.
תמר גוז'נסקי: כי הם רצו לשחק במים.
טלי חבצלת: אבל גם כי הם באים מאוכלוסיה שאנחנו קוראים לה אוכלוסיה חלשה, אוכלוסיה בסיכון שלא יכולה למלא את הצרכים הרגשיים והקוגניטיביים שלה כמו שצריך.
טלי חבצלת: היום פתחתי את עיתון "הארץ" וראיתי את שרת החינוך מציעה שלושה יעדים לשנה הבאה בחינוך, כשהראשון הוא צמצום פערים, אבל זה לא יעד מתוקצב.
טלי חבצלת: רק מורשת וערכים הם יעדים מתוקצבים.
טלי חבצלת: אז אנחנו מדברים באוויר, תסלחו לי.
טלי חבצלת: בלי כסף שום דבר לא יזוז.
טלי חבצלת: אני רוצה להעיר על עוד נקודה אחת ברמה המקצועית.
טלי חבצלת: יש לנו נסיון עם החינוך המיוחד.
טלי חבצלת: בנגב יש לנו מעט מאוד מסגרות לילדים בחינוך המיוחד.
טלי חבצלת: ראיתם בטלוויזיה את הילדים הקשורים באוהלים, כי אין להם שיקול דעת והם עלולים לפגוע בעצמם או ללכת לאיבוד.
טלי חבצלת: אבל במעט המסגרות של החינוך המיוחד שיש לנו במגזר הבדואי ראינו שתוך שנה או שנתיים יש התקדמות עצומה במנת המשכל של הילד.
טלי חבצלת: חלק מהבעיה של ילדים בחינוך מיוחד היא חסך סביבתי ולא בעיה אובייקטיבית שהילד נולד איתה.
טלי חבצלת: כל ילדי ישראל זכאים לחינוך מיוחד מגיל 3.
טלי חבצלת: אנחנו יודעים שאם הילדים האלה יקבלו את התשובות המקצועיות הנכונות ---
תמר גוז'נסקי: בישובים הלא-מוכרים אין גנים לחינוך מיוחד.
טלי חבצלת: בכלל לא.
טלי חבצלת: ברהט יש שני גנים כאלה, בעיר של 33,000 תושבים.
טלי חבצלת: על מה מדובר?
טלי חבצלת: הם יכולים להביא כוח-אדם מקצועי מבחוץ אבל אם לא יפתחו את המערכת בפנים, לא יקרה כלום.
טלי חבצלת: הילדים האלה יכולים להתקדם במנת המשכל שלהם כי חלק מהבעיה היא בעצם הזנחה.
טלי חבצלת: אבל צריך לחבר את זה לכסף.
טלי חבצלת: אני חושבת שפה זה הסיפור של הביצה והתרנגולת.
באסם כנאענה: אני חושב שגברת ג'יהאד גושה-עיראקי היא הנציגה הבכירה ממשרד החינוך הנוכחת פה.
תמר גוז'נסקי: האחת והיחידה.
באסם כנאענה: גם מר נבהאן מכאוי וגם מר שמוליק דוד התחילו לדבר על יישום החוק.
באסם כנאענה: אני חושב שגברת ג'יהאד גושה-עיראקי היא לא הכתובת הנכונה בקטע הזה.
באסם כנאענה: אבל אני חושב שיש דברים שהיא בקיאה בהם ואולי גם אחראית עליהם, בעיקר בהדרכה, בפיקוח, בהכנת התוכניות ובחלוקת משאבים בתוך המשרד.
באסם כנאענה: את יודעת על החלוקות שנעשו בשנת 2000, הן למיחשוב והן לתוכניות אחרות, אבל בעיקר בימי הדרכה ובימי פיקוח - והם משתלבים זה בזה - שקיימים בפועל במחוז הדרום של משרד החינוך.
באסם כנאענה: על-פי חוק משנת 1977 או 1978 אין זה משנה אם הגן מוכר או לא מוכר.
באסם כנאענה: עצם זה שיש גן מחייב פיקוח על-פי חוק.
באסם כנאענה: בקטע הזה נשמח לשמוע מגברת ג'יהאד גושה-עיראקי האם יש מה לעשות.
באסם כנאענה: אני חושב שיש מה לעשות.
באסם כנאענה: לפחות שנדע שבדרום יש לנו מחסור ב-א', ב', ג'.
באסם כנאענה: את יודעת בדיוק מה חסר בדרום.
באסם כנאענה: נגיד שבקטע הזה תוך זמן מסויים ינתן פתרון.
באסם כנאענה: אני חושב שחלק מהאחריות גם של האגף שלך להגיד את זה בבירור, לפחות בקטע הזה.
באסם כנאענה: אני בטוח במאה אחוז שהחלת החוק, הרחבתו ויישומו והבנייה הם לא בידי גברת ג'יהאד גושה-עיראקי.
באסם כנאענה: אבל בקטע הזה של הפיקוח וההדרכה יש הרבה מה לעשות ויש גם אחריות ישירה של גברת גושה-עיראקי ושל האגף לעשות משהו.
באסם כנאענה: אשמח מאוד אם תתייחסי לזה.
תמר גוז'נסקי: יש לנו פה כמה נציגים של משרד העבודה והרווחה.
תמר גוז'נסקי: אין לי בעיה לשמוע את כולכם.
חיר אלבז: אני מאוד חושש שהמשרד שאני עובד באמצעותו, משרד העבודה והרווחה, מרגיש מאוד נפגע עכשיו, כי לא תקפתם אותו מספיק היום.
חיר אלבז: אני רוצה להתחיל מהנושא של הציורים ולהטות את כל הוויכוח.
חיר אלבז: אנחנו רואים ציורים יפים אבל אני רואה אותם מזווית ראייה של עובד סוציאלי.
חיר אלבז: זו אולי תערוכת ציורי הילדים הראשונה בחיי שאני לא רואה בה בתים ולא פרצופים שמחים.
חיר אלבז: כל מטפל היה קופץ כשהיה רואה את זה.
חיר אלבז: לחלק מהדמויות המצויירות אין ידיים ורגליים.
חיר אלבז: אני מניח שזה מסמל הרבה מאוד לאנשי טיפול.
חיר אלבז: אני חושב שלא כדאי לנו לפטור בוויכוח הסוער הזה את משרד העבודה והרווחה מאחריות.
חיר אלבז: יש מסגרות נוספות שהתרומה שלהן לילדים בגיל הרך היא לא פחות חשובה: נושא של משפחתונים, של מועדוניות, של שחקיות.
תמר גוז'נסקי: מר ישראל בודיק אמר שיביא לנו נתונים היום.
תמר גוז'נסקי: תיכף נראה אם הוא הצליח להביא.
חיר אלבז: הנתונים שיש למר ישראל בודיק הם נתונים שהם רק תחילת הדרך.
חיר אלבז: אני יכול להגיד במשפט אחד שיש לנו מספיק קליינטים לפחות ל-100 משפחתונים כל שנה בישובים הלא מוכרים.
חיר אלבז: אני עובד בשגב שלום עם הישובים הלא מוכרים.
חיר אלבז: אני לא מתעסק עם הישובים המוכרים.
תמר גוז'נסקי: כמה משפחתונים יש היום בפועל?
חיר אלבז: יש לנו היום 13 משפחתונים, שנפתחו רק לאחר מלחמה, שאת היית מעורבת בלא אחד מהוויכוחים סביבה.
חיר אלבז: יש לי תחושה קצת קשה היום בפורום הזה, שאנחנו באים לשכנע את המשוכנעים.
חיר אלבז: אם יש מישהו שמכיר את הנתונים זה את.
חיר אלבז: שמעתי אותך עשרות פעמים.
חיר אלבז: חבל שזה לא עובר מהרמה של "לשכנע את המשוכנעים" לרמה של מציאת הפתרון האמיתי.
חיר אלבז: שתי בעיות קשות שאני מבקש התייחסות אליהן, או לפחות להכניס אותן לפרוטוקול, זה הנושא של הכשרת כוח-אדם בתחום שלנו - מטפלות, מנהלות משפחתונים, עובדים סוציאליים ואחרים - והנושא של אישורי בנייה למסגרות חינוך בכפרים הלא מוכרים.
תמר גוז'נסקי: מהתוספת החדשה של תקנים לעובדים סוציאליים, כמה יפלו בחלקם של הכפרים הלא מוכרים?
חיר אלבז: הבטחתי שאנחנו ננהל מלחמה.
חיר אלבז: אני עוד לא יודע.
חיר אלבז: אבל יפלו, ועוד איך יפלו.
חיר אלבז: קיבלנו 6 בהתאם לבג"ץ שהיה לפני זמן מה ואני מקווה שתהיה עוד תוספת.
חיר אלבז: יש לי תחושה כשאני יושב בפורום מהסוג הזה שיד ימין לא יודעת מה עושה יד שמאל.
חיר אלבז: כל אחד דוחף בכיוון שלו ולפעמים התחושה היא גם שמערכת אחת מבטל את המערכת השניה.
חיר אלבז: אתן דוגמא שהיא על גבול האבסורד.
חיר אלבז: לפני פחות מחודש פנו אלי חברים מהמועצה לכפרים הלא מוכרים וביקשו שאתן סיוע נפשי ואחר לילדים שהיו בשני בתים שנהרסו על-ידי שלטונות החוק.
חיר אלבז: פתאום עמדתי במצב שהתחלתי לגמגם.
חיר אלבז: אני כאיש ממסד, אני הרי מקבל את המשכורת ואת התקציבים שלי ממשרד העבודה והרווחה, אמור לתת טיפול נפשי לילדים שנפגעו ממערכת אחרת של המדינה.
חיר אלבז: ועוד יותר מזה, אני אמור כשירותי רווחה להביא ציוד וביגוד לילדים האלה במקום הביגוד שהתקלקל תוך כדי תהליך ההריסה.
חיר אלבז: במשך 7-10 ימים לא ידעתי איך לאכול את הצפרדע הזאת.
חיר אלבז: איך אני נערך מול מערכת שעובדת באותו צד שלי?
תמר גוז'נסקי: אתה נערך מול הילדים.
תמר גוז'נסקי: שלא יהיו לך שום התלבטויות נפשיות.
תמר גוז'נסקי: ילדים זה ילדים, נקודה.
חיר אלבז: נכון, וזה מה שעשינו בסופו של דבר.
חיר אלבז: אין לי בעיה עם הנאמנות שלי בנושא הזה.
סולטאן אבו-עבייד: יד אחת נותנת מכות ויד שניה מלטפת.
חיר אלבז: אני חושב שצריך להגיע לתיאום בין מערכות על מנת שהעבודה תהיה יותר יעילה.
תמר גוז'נסקי: המדיניות הרשמית הגדילה את הפערים בחברה הישראלית בעשור האחרון בצורה חסרת תקדים והורידה בשעה טובה ומוצלחת חצי מיליון ילדים מתחת לקו העוני.
תמר גוז'נסקי: אחר-כך שולחים אתכם, עובדי משרד העבודה והרווחה, לטפל בילדים שהצלחנו להוריד אותם מתחת לקו העוני.
תמר גוז'נסקי: זה הרי עובד ככה בגדול.
תמר גוז'נסקי: מצד אחד יש מדיניות שמגדילה את מספר הילדים העניים ומצד שני יש מערכת שאומרת: עכשיו נטפל בילדים העניים והנה נוסיף עוד 20 עובדים סוציאליים והם יטפלו בילדים העניים.
תמר גוז'נסקי: כמובן שהפער הוא אדיר בין מה שנחוץ לבין מה שיש.
תמר גוז'נסקי: מר ישראל בודיק יעזור לנו.
ישראל בודיק: הנתונים שמר חיר אלבז הציג לגבי הפזורה הם נכונים.