GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נסים דהן: אין זה סוד שבמערכת הבריאות הנושא הזה של בריאות הילד ושלומו הוא חלק מהערכים של מערכת הבריאות וחלק מן ההוויה של מערכת הבריאות, ודי שנציין שכמעט בכל תחום מתחום הרפואה יש התמחות מיוחדת לילדים - בכל תחום ותחום ברפואה: יש עיניים, אז יש עיניים ילדים, לב - אז יש לב ילדים, טיפול נמרץ - טיפול נמרץ ילדים, אותו טיפול נמרץ שהזכרת.
נסים דהן: זאת אומרת, מטבע הדברים, כיוון שמערכת הבריאות נותנת שירותים לכלל האוכלוסייה, אנחנו יוצאים מתוך נקודת הנחה שהשירותים לא יכולים להיות שירותים אחידים לילדים ולמבוגרים ביחד משום שילדים זה מבוגרים בגוף קטן.
נסים דהן: לכן אנחנו במערכת הבריאות יוצאים מתוך נקודת הנחה שההתייחסות לילד צריכה להיות התייחסות מיוחדת, כמעט פרטנית, ובהתאם לכך פועלים - כמובן שלצערנו הרב, קשיי התקציב בהיסטוריה של המשרד, כל מקום שכבר היה צריך לקצץ, אז קיצצו במקום הכי חלש, ולילדים לא היו מספיק לוביסטים, אז עכשיו, ברוך השם, יש להם הוועדה שלך, שהיא הלובי של הילדים.
נסים דהן: מכיוון שעד עכשיו לא היו להם מספיק לוביסטים חזקים, אז כשרצו לקצץ בתקציבים, בעבר, הכי קל היה לקצץ בכאלה תקציבים, שלקופות החולים, בתי החולים, אף אחד לא העיז לקצץ, ודווקא באותה רפואה מונעת, שהזכרת בהתחלה, ובחינוך לבריאות, ממש לבי כואב - כשנכנסתי למשרד וראיתי שם את המצב: בריאות השן, כמו שהזכרת, כמעט הולך להיסגר, 20% בלבד מהאוכלוסייה במדינת ישראל, מהילדים במדינת ישראל, אם מקבלים בריאות השן, אז זה אחות שבאה פעם בשנה: "תפתח את הפה, תסגור את הפה", ועוד 20% בתוך אותם 20% יש להם אותן מרפאות לעזרה ראשונה בלבד, וזה כמובן תמורת אגרה, שרק אתמול אישרנו אותה בוועדת החינוך של הכנסת.
נסים דהן: שאר כלל התושבים, לצערי הרב, השירות הזה בכלל לא מגיע אליהם.
נסים דהן: כדי שאותו 20% יישמר ולא ייסגר - אותו 20%, אני צריך 20 מיליון שקל להיום.
נסים דהן: כדי להחיל את זה על כלל האוכלוסייה במדינת ישראל - כפול 5, כי אם 20 המיליון זה רק 20%, כדי שכלל האוכלוסייה במדינת ישראל תקבל את השירות הזה משרד הבריאות זקוק היום לתקציב של 100 מיליון שקל.
נסים דהן: אינני אומר שאני מוותר, אינני אומר שאני מרים ידיים, אינני אומר שאינני בא בדברים עם המערכת האוצרית, אבל כולנו יודעים בימים טרופים אלה שיש להם תירוץ מוצלח למדי שקשה להתמודד איתו - מערכת הביטחון.
נסים דהן: כל אגורה שאתה מבקש, הם אומרים: אדוני, אתה צודק, מערכת הביטחון - לשם הולכים כל המשאבים.
נסים דהן: אבל, כמובן, שאין זה פותר אותנו מלהמשיך לנסות למצוא פתרונות בהקצאת משאבים מתוך המשרד.
נסים דהן: מה זה מתוך המשרד?
נסים דהן: זה צריך להיות על חשבון חולה אחר, כי משרד הבריאות מתעסק רק עם חולים, הוא אינו מתעסק עם אנשים אחרים, ואם אני ארצה להסב תקציבים לבריאות השן, אני אצטרך לשבת ולהחליט עם עצמי - או יותר נכון, הנהלת המשרד המסורה - שזו ההזדמנות להודות להם, שנמצאים פה איתי, עושים מעל ומעבר, כל אחד בתחומו, המנכ"ל, כולם - אני לא אתחיל להזכיר שמות - כולם עושים מעל ומעבר, במגבלות התקציביות שאין להם, לתת שירותים ברמה - וכולנו יודעים שאם הם כבר ניתנים, הם ניתנים ברמה הגבוהה ביותר.
נסים דהן: אחיות בבתי ספר - אחת הבושות הכי גדולות במדינת ישראל היא שעל כל 1,500 תלמידים, גברתי, יש חצי אחות.
נסים דהן: איך עושים חצי אחות על 1,500 תלמידים?
נסים דהן: לוקחים 3,000 תלמידים ונותנים להם אחות אחת - 3,000 תלמידים על אחות.
נסים דהן: כמה תלמידים אותה אחות יכולה לראות ביום, אם אני רוצה לראות את כל התלמידים האלה בחודש - וזה לא יכול לקרות, אז גם בחודשיים זה לא קורה, והלוואי שזה יקרה פעמיים בשנה - וזה אחת הבושות הגדולות.
נסים דהן: וכשאני מבקש תוספת תקציבית - עוד פעם התירוץ המצחיק: אין תקציבים, אין תקנים, זה צריך ללכת עוד פעם לביטחון.
נסים דהן: הפרעות אכילה - אני שמח שאותו מקום בשניידר לא נסגר - את כתבת לי מכתב ועקב התערבות גם של המשרד וגם של קופת חולים כללית, כולם התערבו ולכולם תיאמר התודה והברכה, ואני מקווה שהנושא הזה ימשיך להתקיים, אם כי יש סימן שאלה גדול לגבי שנה הבאה - אני בכוונה מזכיר את הבעיות, לא כדי לבכות לך על הכתף, אלא כדי לומר לך: גבירתי, ביחד.
נסים דהן: הוועדה שלך, עם חברי הכנסת שהזכרת קודם שנולדו להם, בשעה טובה ומוצלחת, נכדים, שלצערנו הם גם פגים, אם כי פגים זה כבר לא צער כל כך גדול - אומרים שהבחורים הכי מוצלחים בגיל הבגרות זה אותם אלה שפעם היו פגים.
נסים דהן: בגלל החמצן וכולי, הרי כולנו יודעים את הבעיות.
נסים דהן: מניעת עישון - גברתי, את מודעת - ואני, בהזדמנות זו אומר את זה לכל חברי הוועדה ולכל הנוכחים - אחד הדברים שעשיתי כשר בריאות, חתמתי על צו שמגביל את העישון, ומי כמוך יודע כמה לחמתי בוועדה על מניעת פרסום לעישון - הייתי מהלוחמים הגדולים, ואני הוא שהגשתי את ההסתייגות שאפילו לא רק פרסום ייאסר, אפילו חסות, ואתם בטוב לבכם ביקשתם ממני: רד מזה, כי זה מונע מכמה עמותות צדקה לקבל את אותן תמיכות מאותן חברות סיגריות.
נסים דהן: אני חשבתי שגם את החסויות היה צריך לאסור, כך שבנושא הזה אני איתכם.
נסים דהן: כל צעד שתחשבו להגבלת עישון לכלל האוכלוסייה, ובמיוחד לילדים, ובמיוחד לבנות, אני איתכם ומוכן להקצות לכך את כל אותם משאבים, ובהזדמנות זו אני מודיע חגיגית לוועדה שבמשרד הבריאות הייתה קיימת ועדה שדנה בעניין איך אנחנו מצמצמים את תופעת העישון.
נסים דהן: הוועדה הזאת לא הייתה מספיק דומיננטית, לדעתי, אני חושב לתגבר אותה, לשים שם אדם מיוחד מטעמי, כיועץ השר לענייני עישון, כדי ש24- שעות הוא יחשוב איך אנחנו מצמצמים את תופעת העישון במדינת ישראל, במיוחד בילדים ובבנות, כמו שגברתי אומרת.
נסים דהן: הנקה - אני יכול לומר לך ולבשר לך שארגון הבריאות העולמי הכריז שמינימום 6 חודשים הנקה זה צורך מינימלי, והם רואים את זה כדבר חיובי מאוד וצריך לפעול בכל העולם לעודד את הנושא הזה.
נסים דהן: כל הצעת חוק פרטית שתוגש בעניין הזה, מצדנו כמשרד הבריאות וממני כשר הבריאות, תקבל את מלוא התמיכה.
נסים דהן: לומר לך שזה עמדת הממשלה ומשרד האוצר - אינני צריך לגלות לך סודות, שהם אוהבים את זה.
נסים דהן: לתת 6 חודשים חופשה לאישה יולדת כי היא רוצה להניק, זו אחת הדרכים, אחרת - ברגע שהיא תצא לעבודה - נגמרה ההנקה, כי כל האמצעים הטכניים מסביב, לשמור במקרר, לשאוב, זה לא עוזר.
נסים דהן: לכן אנחנו בהחלט נתמוך אם אפשר בחוק שמקצץ שעה, מוסיף שעה, נותן חופשה ארוכה יותר, ממיר חופשה, כל מה שתמצאו לנכון, שאתם חושבים שזה יכול לפתור את הבעיה ולתת את האפשרות לאישה להמשיך להניק - אנחנו במשרד הבריאות נשמח לעזור.
נסים דהן: טיפות חלב ביישובים ערביים - גברתי, אני מודיע לך שהיישובים היהודיים מקנאים ביישובים הערביים - אינני אומר שפתרנו את הבעיה, אבל אין חוק במדינת ישראל שמחייב טיפות חלב ביישובים יהודיים.
נסים דהן: ביישובים ערביים יש חוק.
נסים דהן: אז אומרים לי יישובים יהודיים, מכרמיאל ומכל מיני מקומות: סלח לי, תחשוב שאני יישוב ערבי, תבנה לי טיפת חלב.
נסים דהן: משרד הבריאות לא בונה טיפות חלב, מי שבונה טיפות חלב זה המועצות המקומיות, הרשויות המקומיות, משרד הבריאות נותן רק את התקנים, אבל ביישובים ערביים משרד הבריאות בונה גם את טיפת החלב עצמה.
נסים דהן: רשימה ארוכה.
נסים דהן: לא ידעתי שזה יהיה הנושא, הייתי מביא לך רשימה מהמשרד של כ18- מבנים שמשרד הבריאות בנה בשנתיים האחרונות לטיפות חלב ביישובים ערביים בלבד, כי ביישובים יהודיים אני לא בונה - אני מודיע לך, וזה יכול להיות יישובים במצב סוציו-אקונומי הכי נמוך שיכול להיות.
נסים דהן: שני יישובים: שדרות ורהט - ברהט בניתי טיפת חלב לערבים, בשדרות, שזה אותו חתך סוציו-אקונומי, לא בניתי שם כי אין לי כסף, אין לי תקציב.
נסים דהן: אז אינני אומר שזה דבר שפיר, ואינני אומר שפתרנו את הבעיה, ואני חושב שמגיע להם, אחרי 50 שנה של קיפוח משווע, במסגרת של אפליה מתקנת - זה חשוב, אבל פשוט נשים את הדברים על השולחן ושיהיו בפרופורציה הנכונה.
נסים דהן: בקשר לסל השירותים של הממשלה, אותה תוספת שנייה ושלישית המפורסמת של חוק בריאות ממלכתי - את צודקת, יש לנו עם זה בעיה חמורה מאוד.
נסים דהן: אם לקופות חולים, בתוספת הראשונה - הסל המפורסם - יש לו עדכון, הוא לא מספיק, הוא לא נכון, הוא לא ראוי, האחוז לשנה - אין טכנולוגיות, אין הזדקנות, אין שום דבר.
נסים דהן: עם כל הצרות הגדולות, ובכל זאת יש איזה עדכון קטן.
נסים דהן: התוספת השנייה והשלישית, לצערנו הרב, אין מחויבות של הממשלה לעדכון בכלל.
נסים דהן: גריאטרייה - יכול להיות שעם הזדקנות האוכלוסייה יש יותר זקנים שצריכים את זה - אין פתרון.
נסים דהן: עם הזדקנות האוכלוסייה ותוחלת החיים היפה מאוד במדינת ישראל, אחת הגבוהות בעולם, אבל תוחלת חיים גם מביאה מחלות של תוחלת החיים: אלצהיימר וכולי, אין לי פתרונות, אז מי שעושה את זה היום זה כל מיני עמותות מכובדות ומבורכות, שלוקחות על עצמן להיכנס לנעלי הממשלה במקום שהממשלה לא מצליחה לעשות - זו תעודת עניות לממשלה כממשלה, אבל זו תעודת כבוד לחברה כחברה, שהיא מצליחה להשלים את מה שהממשלה לא מצליחה לתת, וזה יפה מאוד.
נסים דהן: זה אחד הפתרונות - דרך עמותות.
תמר גוז'נסקי: עושים את זה.
נסים דהן: עוד פעם, אנחנו חוזרים לאותה כתובת שקוראים לה האוצר, ולצערי הרב, אני יכול לומר בלשון העדינה ביותר, הם לא מגלים הבנה מתאימה למערכת.
נסים דהן: אמרתי את זה בצורה הכי עדינה שיכולה להיות.
נסים דהן: בארבע עיניים אני אומר להם מילים קשות הרבה יותר - ותשאלי את החברים שלי במשרד הבריאות.
נסים דהן: אבל מה לעשות?
נסים דהן: זה המצב.
נסים דהן: אנחנו מתמודדים עם מה שיש לנו.
נסים דהן: ביחד, גם הכנסת וגם משרד הבריאות, מוכנים לשתף פעולה כדי להציף את הבעיה, לשים אותה על סדר היום הציבורי, שלא תרד מסדר היום הציבורי - אני לא אומר כמו הפיגועים, רחמנא ליצלן, אבל לפחות שיהיה לה הד תקשורתי וציבורי מתאים, שהיא תיכנס לתודעה של אלה שמחליטים, כי בעל המאה, לצערי הרבה היום, הוא גם בעל הדעה - כל הזמן זה היה כך, אבל היום זה חזק הרבה יותר.
נסים דהן: ילדים שאינם תושבים - כמו שציינת, שר הבריאות לשעבר, הרב בניזרי, שהיום הוא שר העבודה והרווחה, ויש לי איתו היום שתי פגישות בנושא הזה, התחיל במהלך - אני רוצה לשמוע ממנו וגם מהנהלת המשרד איפה זה עומד, ובהחלט אנחנו נמשיך לקדם את זה, כיוון שאנחנו חושבים שילדים הם ילדים, הם ילדים.
נסים דהן: בכל העולם אותם ילדים מגיע להם שנתייחס אליהם כילדים שמגיע להם לקבל את מה שהם לא מסוגלים לדאוג לעצמם - רק מהסיבה הזו.
נסים דהן: זאת אומרת, בלי לפגוע בכבודם ובכלום - כיוון שילדים לא מסוגלים לדאוג לעצמם, אנחנו חייבים לתת להם מעל ומעבר למה שהם חושבים שמגיע להם.
נסים דהן: זה בינתיים גברתי.
נסים דהן: כשר - אני בטוח שמערכת משרד הבריאות - נמצאים פה אנשי המקצוע: מר בועז לב, המנכ"ל המסור שלי, האמיני לי, אף מנכ"ל לא היה מחזיק מעמד בתנאים שהוא עובד, אבל הוא עומד בזה בכבוד.
נסים דהן: גם שאר הצוות - הם הכינו לך מצגת, ברשותך הם יציגו לך את זה.
בועז לב: הספציפיות, אני רוצה לומר כמה דברים.
בועז לב: קודם כל, כשאנחנו הולכים ומסתכלים מה המעמד של בריאות הילד בתוך משרד הבריאות, אני חושב שמבחינה נפחית זה בהחלט הנושא הדומיננטי.
בועז לב: מסתכלים על תת-פעילויות של גופים שונים שמחליטים ולאחר מכן מיישמים חלק מהדברים, אז קודם כל, יש לנו כמה גופים שמטפלים בזה, חלק תוך-משרדיים וחלק בין-משרדיים - יש לנו כאן יושב ראש המועצה לבריאות הילד, פרופסור יהודה דנון, זה מבטא גוף פעילות אדיר, שמנסה לכוון את המדיניות שלנו ולסייע להנהלת המשרד ולשר לקבוע את המדיניות בתחום הזה, ואני אחר כך אבקש מפרופסור יהודה דנון לתאר את פעילות המועצה.
בועז לב: יש מספר מועצות נוספות שעוסקות, כמו המועצה למיילדות וגנטיקה, שעוסקת בתחומים האלה, עומדת לקום מועצה לקידום בריאות, שאין ספק שנפח גדול מפעילותה יהיה בתחום הזה.
בועז לב: נושא שהוא יחסית כאוב ובעייתי, ואני חושב שכאן פעילותו של השר מכוונת לקדם את זה, זה הפעילות הבין-תחומית בתחום הזה, משום שהרבה דברים נופלים בממשקים שבינינו לבין משרד החינוך, בינינו לבין משרד העבודה והרווחה, ואני חושב שאם אנחנו נתגייס - ואני מכוון כאן בעיקר הרבה מאוד למשרד החינוך, שבו אני רואה כלי מרכזי מאוד להעברת המסר, כי להם יש ה-CAPTIVE AUDIENCE, את הציבור הזה שאיתו ניתן לעשות משהו.
בועז לב: יש לנו כאן גוף נוסף שעוסק בתחום הזה בהיבטים קצת אחרים, זה "ערים בריאות", שגם לו יש נדבך חשוב מאוד בנושא של בריאות הילד, כך שהפעילות הבין-תחומית היא חיונית, ואני חושב שגופים כמו הכנסת והממשלה יכולים לדחוף אותה קדימה ולסייע לנו להיטיב עם בריאות הילד.
בועז לב: יש לנו הוועדה הציבורית לסל התרופות, שגם היא נתנה ביטוי לעדיפות של הילד, כאשר לדוגמה, התרופות הפסיכיאטריות המתקדמות אושרו לפני שנתיים רק לילדים.
בועז לב: בהמשך הורחב הסל הזה, אבל אין ספק שזה גם מבטא את הקדימות שרואים גופים מהסוג הזה, והעדיפות החברתית שהחברה שלנו נותנת לילדים, כך שבעניין הזה, אני חושב שביטוי ציבורי נרחב יש.
בועז לב: כפי שציין השר, יש קצת בעיה בחלק המימוני שצריך ללוות את הפעילות הזאת, ואנחנו רואים היום נסיגה מכאיבה במספר תחומים: טיפות החלב, בריאות השן לתלמיד, כפי שכבר ציין השר, וכל מגוון התחומים האלה, אם הם לא ילוו על ידי לובי חזק מאוד כאן, יהיה לנו קשה לממש אותם.
בועז לב: חיסונים - אנחנו עומדים השנה בפני בעיה שהמשמעות הפיננסית שלה זה 47 מיליון שקל בחידוש ארסנל החיסונים שלנו כדי לשמור על אומה מחוסנת.
בועז לב: אני אבקש מפרופסור יונה אמיתי להציג לנו מספר נתונים על בריאות הילד ועל הפעילות שמחלקתו עושה.
יונה אמיתי: התמונה, עם הדגשים על האזורים והתחומים הבעייתיים.
יונה אמיתי: מדינת ישראל ניצבת במצב ייחודי מבחינה דמוגרפית, מבחינת חתכי האוכלוסייה הצעירים, שיעורי הפריון הגבוהים, אנחנו נמצאים עם ממוצע של 2.9 ילדים לאישה מול 1.6 ילדים לאישה ב42- המדינות המפותחות האחרות.
יונה אמיתי: זאת אומרת, שחלק מהיקף הבעיות ומחומרתן גדול יותר מאשר בכל מדינה מתקדמת אחרת - אינני רוצה לומר יותר מזה - מאידך, הרמה הטכנולוגית וציפיות הציבור הם לקבל רפואה טיפ-טופ מעודכנת ברמה אמריקאית ואירופאית, וזה יוצר תסכול ובעיה מלכתחילה.
יונה אמיתי: נקודות התורפה במכלול הפדיאטרי, בנושא רפואת הילדים, הן נושא הפגות, מספרי הפגים ותינוקות במשקל לידה נמוך מאוד הולכים ועולים, כפי שהשר ציין, ותכף נפרט את המשמעויות.
יונה אמיתי: מומים מולדים - ועל זה נרחיב את הדיבור, אוכלוסיות סיכון ייחודיות, עולים ממגזרים שונים ומהגרים, בריאות המתבגר, שהיא בפני עצמה מוקד גם להזדמנות בלתי חוזרת לשפר את החברה, את הבריאות ואת הרווחה בישראל, וגם לעשות משהו עם בעיות אופנתיות שהולכות ועולות, כמו עישון, אנורקסיה וכן הלאה.
יונה אמיתי: ילדים בתחום החינוך המיוחד - בעיה בפני עצמה, ואי שוויון - אי שוויון מהווה גורם בנושא הבריאות לא רק מבחינת התפיסה הסוציאלית, אלא גם מבחינת האפשרות לתת רפואה יעילה לכל האוכלוסייה באותו תקציב.
יונה אמיתי: ציפיות הציבור הן לשירותי בריאות בסטנדרט הגבוה ביותר.
יונה אמיתי: זה מתבטא בנושא החיסונים, נושא מדובר מאוד, יש לנו כאן פער גדול בין מה שהציבור מצפה לבין מה שאפשר לתת, ויש שחיקה - שחיקה, כרסום ובריחה מטיפות החלב של אוכלוסיות לא קטנות בעניין הזה.
יונה אמיתי: סך הכל, אפשר להתברך בישראל בשירותים מצוינים מבחינת טיפות החלב, מסורת מצוינת, הישגים יפים מאוד, אבל יש איום מתמיד בשנים האחרונות בגלל כרסום.
יונה אמיתי: טיפות החלב בישראל מוכרות לכולנו, נותנות שירותים מונעים לתינוקות, לפעוטות ולנשים הרות, משרתות כ90%- מכלל התינוקות ו60%- מהנשים ההרות, אם כי באזורים שונים בארץ השיעור הזה נמוך, באזורים אחרים הוא גבוה, זה לא אחיד, בהיקפים גדולים, כפי שאתם רואים פה.
יונה אמיתי: היעדים העיקריים הם מניעת מחלות, איתור מוקדם של ליקויי בריאות, חינוך לבריאות וקידום בריאות, ואיתור וסיוע לקבוצות סיכון.
יונה אמיתי: הפרישה הארצית רחבה, 520 תחנות של משרד הבריאות, שמשרתות את מרב האוכלוסייה, ועוד מספר כמעט דומה של טיפות חלב קטנות יותר של קופות ושתי עיריות גדולות, סך הכל עבודה שמגיעה למרב אוכלוסיית הנוער.
יונה אמיתי: הפעולות העיקריות, כפי שאתם יודעים, הן חיסונים, מעקב גדילה והתפתחות, מעקב שמיעה וראייה והדרכה בתחומים שונים.
יונה אמיתי: העקרונות של הפעלת השירות הזה ושירותים נוספים הם אוניברסליות, שוויוניות, נגישות לכל, ובנושא הזה אני חושב שהאגרה על השירות בטיפת חלב מהווה משוכה גבוהה לחלק מהאוכלוסייה, ואנחנו מעוניינים לעודד אנשים להגיע לשם, וביטול האגרה, אם ניתן היה להשיג אותו, ישפר בצורה בלתי רגילה את השירות, במיוחד באוכלוסיות חלשות ובמגזרים בעייתיים.
יונה אמיתי: אנחנו מנסים לעשות ככל שיותר העדפה או אפליה מתקנת, ונדבר על זה בהמשך.
יונה אמיתי: בסיסי נתונים שאציג בהמשך הם בעלי משמעות לא רק לשרטוט התמונה הלאומית של מצב הבריאות, אלא גם להדגשים של לאן אנחנו הולכים, איפה להשקיע וכן הלאה.
יונה אמיתי: תמותת תינוקות - ואלה נתונים מעודכנים שמוצגים כאן לראשונה - תמותת תינוקות היא אחד המדדים היותר חשובים בהשוואות בינלאומיות לבריאות האומה לצד תוחלת החיים.
יונה אמיתי: אנחנו רואים פה ב30- שנה התקדמות בלתי רגילה, כאשר שיעור תמותת התינוקות בישראל ירד באוכלוסייה הכללית מ23- ל1,000- לידות חי, עד 5.3 ל1,000- לידות חי - וזה נתון של שנת 2000, מעודכן לימים האחרונים, ברמה בינלאומית גבוהה ביותר.
יונה אמיתי: אם מסתכלים על תת אוכלוסיות, המגזר היהודי - שם אנחנו רואים ירידה עד 3.9, שזה ברמה של 3 המדינות המפותחות ביותר בעולם.
יונה אמיתי: במגזר הערבי עדיין השיעור הוא בסביבות ה9-, הפער גדול יחסית, פי 2, אם כי אנחנו רואים במונחים אבסולוטיים שיש כאן ירידה דרמטית של תמותת תינוקות במגזר הערבי, ולמערך הרפואה הארצי, עם טיפות החלב, יש בזה משקל עצום.
נסים דהן: חלק גדול באוכלוסייה הערבית, שהם לא משתפים פעולה בנושא של מעקב על ההריון וגילוי מוקדם של מומים מולדים, וגם נישואי קרובים רבים, דברים שיש להם הסבר לפחות, זה לא הזנחה, אלא זה סיבות חיצוניות.
בועז לב: אנחנו רואים במגזר היהודי ירידה מ5.4- ל1,000- עד 4.1, והשנה גם 3.9 ל1,000-.
בועז לב: במגזר הערבי אנחנו לא רואים תנודות, זאת אומרת, חלה ירידה ניכרת, אבל זה התייצב בשנים האחרונות, כי יש פה גורמים שאיתם צריך לעבוד הרבה יותר לעומק, ועל זה נפרט עוד מעט.
בועז לב: בתוך המגזר הערבי עצמו - או הלא-יהודי, יותר נכון - אם ננתח את התמונה, נראה תמונה בחלקה מעודדת.
בועז לב: אנחנו רואים פה בהסתכלות על מחוז הדרום, דהיינו, בדואים בנגב, ועל מחוז ירושלים, שהבסיס הדמוגרפי שלה בשנים האחרונות מבחינת מזרח ירושלים ומערב ירושלים משתנה ולא מוגדר - ששם הבעיות העיקריות ושם שיעורי התמותה הגבוהים.
בועז לב: אם נלך על כל יתר האזורים במגזר הערבי: מחוז הצפון, המשולש וכן הלאה, שם רואים תמונה די טובה.
בועז לב: זאת אומרת, שם השירותים, שירותי טיפות חלב, מסודרים כבר עשרות שנים ויש הישגים, והמספר הזה של 7.6 ל1,000- הוא מעט יותר גבוה מהממוצע האמריקאי, זאת אומרת, התמונה היא לא כולה גרועה, אבל צריך לעבוד חזק הרבה יותר על תת האוכלוסיות החלשות.
בועז לב: יש תכניות של אפליה מתקנת לצמצום תמותת תינוקות שהולכים למגזרים החלשים, המגזר הערבי והבדואי, וקבוצות סיכון במגזר היהודי, עם תקציב שנתי של 800,000 שקל, שהדגש הוא כאן חינוך לבריאות, דגש על נישואי קרובים, כמו שכבוד השר אמר, ואבחון טרום-לידתי, להביא את האנשים לאבחון מוקדם בזמן, בזמן שגם על פי העמדה המוסלמית המסורתית אפשר עדיין לעשות משהו.
בועז לב: תת-אוכלוסייה, קבוצה בעייתית מאוד שהוזכרה גם על ידי כבוד השר וגברת תמר גוז'נסקי, זה הנושא של פגים ותינוקות במשקל לידה נמוך מאוד.
בועז לב: אלה בסיסי נתונים של מחלקות הפגים בישראל, ד"ר רייכמן ואחרים, ואם נעבור לגרף, נראה את זה טוב יותר.
בועז לב: אנחנו רואים פה תמונה מדאיגה מאוד - שיעור התינוקות במשקל לידה של פחות מקילו וחצי נמצא בעלייה, לא רק אבסולוטית, אלא גם יחסית לילודה בכלל.
בועז לב: הגענו ל1.3%- ואנחנו רואים פה את העלייה.
בועז לב: אם ננתח את התמונה לראות מה המרכיבים שלה, אנחנו רואים שטיפולי פוריות - זה הגרף בצבע כחול בהיר - נמצאים בעלייה, הפריות מבחנה, IVF, נמצאים בעלייה, וקבוצות הפגים, השלישיות והרביעיות מתוך הקבוצה הזאת, נמצאים בעלייה.
בועז לב: יש לזה משמעויות נרחבות מאוד מבחינת הצרכים, משום שכאן מדובר בצורך לחזק מאוד את הפגיות ולהתמודד עם הבעיות של אלה ששורדים את הפגיות מבחינת הבעייתיות שלהם.
מומים מולדים: התחלנו פרויקט חדש בנושא הזה שנקרא פרויקט טרום-הריוני - הסיסמה היא "סוף מעשה במחשבה תחילה", כמו שמוכר מ"לך דודי", כאשר אנחנו מדברים פה על יעדים של צמצום מומים מולדים ותמותת תינוקות באמצעות יוזמה להקדים את ההתערבות לשלב שבו נשים יגיעו לפני תחילת ההריון אל טיפות החלב לחבילת התערבות פשוטה, זולה, לא חודרנית, שיכולה לשפר מאוד את העניין הזה, כאשר הפרישה בשלב הראשון ובפרויקט הראשון היא ב25- טיפות חלב, עם מתן ייעוץ גנטי, מתן חומצה פולית, שהוכחה כיעילה ביותר במניעת מומים מולדים, פגות וכן הלאה.
מומים מולדים: יש לנו כאן פרוספקטים ב3- שפות בנושא הזה, ויש כאן אפשרות לממש פוטנציאל נרחב מאוד של מניעה.
נסים דהן: את זה לקמחים.
יונה אמיתי: ההערה.
יונה אמיתי: הבעיה היא שנשים באות לטיפות החלב וגם לגניקולוגים בדרך כלל החל מהחודש השני בעוד שהפוטנציאל להתערבות הוא בשבועות הראשונים.
יונה אמיתי: אני מדלג כאן כדי לקצר, ועכשיו הנושא שכבוד השר דיבר עליו, הנושא של חומצה פולית בכל מיני צורות, הן בקמחים והן בתוספים אישיים לנשים.
יונה אמיתי: פוטנציאל המניעה הוא בסדר גודל של 1,500 מומים מולדים מדי שנה, דהיינו, 4-5 תינוקות מדי יום עם מומים מולדים, ואפשר למנוע את המום באופן פשוט יחסית.
בועז לב: המומים, זה, כמובן, פוגע רק בחלק מהמומים במערכת העצבים המרכזית.
בועז לב: באמצעות התכנית הכוללת נוכל למנוע הרבה מומים, נושא החומצה הפולית מוגבל.
יונה אמיתי: שהחומצה הפולית מונעת גם מומי לב, מומי כליה, מומי גפיים.
יונה אמיתי: הקונספט של מומים מולדים במערכת העצבים המרכזית הוא הנכון, הוא הוותיק יותר, אבל יש לאחרונה ראיות מהרבה מאוד מקומות, וזה חלק גדול מהנושא, מניעה נרחבת של מומים.
יונה אמיתי: יש לנו תכנית גם בנושא הזה ובנושאים אחרים - חבל שאי אפשר לפרט יותר.
יונה אמיתי: נושא שירותי הבריאות לתלמיד - אנחנו מדברים פה על מצב שבו יש אפשרות תיאורטית להגיע ל100%- מהנוער עד גיל 14, ל90%- מהנוער עד גיל 17-18 וההזדמנות הזאת היא מחייבת - היא לא רק הזדמנות, היא גם מטלה, משום שבעיות בריאות בנוער הן בהיקפים הולכים ועולים - לא את כולן מזהים מיד, לא כל נער מגיע לרופא מטפל בגלל בעיות שמתחת לפני השטח, כמו למשל עישון, השמנה, סמים וכן הלאה, ומה הבעיה?
יונה אמיתי: שמול מיליון תלמידים יש לנו כרגע מערך דליל ביותר, שכבוד השר הזכיר.
יונה אמיתי: מול מיליון תלמידים יש כך וכך עשרות אלפי מורים, 665 אחיות, והבנתי שגם זה באיום, ורק 65 רופאים, כאשר בפירמידה נכונה, בעבודה משולבת בכל בית ספר, רופאים, אחיות רואים תלמידים ונציגי הורים, אפשר וצריך ליצור מערך בריאות יעיל, שימנע הרבה מאוד צרות, יחסוך הרבה עלויות, ולגברת תמר גוז'נסקי יש יוזמה ברוכה בנושא הזה להרחבת השירות.
יונה אמיתי: עד כאן, תודה רבה.
נסים דהן: שמישהו חושב שנוכחות השר חשובה לו בשעת ההרצאה שלו, אז בבקשה להקדים, כיוון שבעוד חצי שעה אצטרך לעבור לוועדה אחרת.
תמר גוז'נסקי: של גופים וכולי כדי שהשר יוכל לשמוע, ואחר כך אנחנו נמשיך.
רפאל גורדישר: נושאים שאנחנו רצינו להעלות.
רפאל גורדישר: יושבת ראש הוועדה ושר הבריאות העלו נושאים חשובים מאוד שאנחנו מאוד מזדהים איתם, אבל יש נושא אחד שהייתי רוצה להעלות - השוויוניות של השירות הרפואי לילדים.
רפאל גורדישר: קיים פער גדול מאוד בין אזורים שונים בארץ בשירות הרפואי לילדים.
רפאל גורדישר: התקינה למיטות לילדים באזור הצפון והדרום היא הרבה מתחת התקינה למיטות לילדים באזור המרכז, ירושלים, מחוז תל אביב וכולי.
רפאל גורדישר: הדברים האלה הובאו בדוח האחרון של מבקר המדינה.
רפאל גורדישר: הוא מציין שם שבמחוזות תל אביב, מרכז, חיפה וירושלים קיימות 1.08-1.38 מיטות ל1,000- ילדים, כאשר באזור הדרום והצפון יש 0.8-0.9 מיטות ל1,000- ילדים.
רפאל גורדישר: יש פער גדול במספר מיטות לילדים, מיטות אשפוז.
רפאל גורדישר: מאוד, יש צורך במיטות נוספות גם באזור הצפון וגם באזור הדרום.
רפאל גורדישר: בשנה האחרונה נוספו מיטות לילדים במחלקות הילדים בדרום, ב"סורוקה", בכל זאת אנחנו נשארים מתחת לשיעור של 1, מתחת לאזור הצפון, ירושלים וחיפה.
רפאל גורדישר: יחד עם זה, הצוותים הרפואיים המוסמכים, רופאי ילדים מומחים שעובדים בקהילה, המספר הוא הרבה מתחת לצרכים והרבה מתחת לשיעור שקיים בירושלים, באזור המרכז ובחיפה.
רפאל גורדישר: אותו דבר לגבי צוותים פרה-רפואיים, אחיות מוסמכות, פיזיותרפיסטים וכולי - אין בנמצא, וצריך למצוא דרך לעודד אנשים להגיע לאזורים האלה כדי שהילדים בצפון ובמרכז ובדרום יקבלו או תהיה להם אפשרות לקבל אותו שירות רפואי איכותי, ברמה גבוהה, זמין, כמו במקומות אחרים.
בת-שבע גרנית: אני יושבת ראש ארגון של תסמונת טורת, אני נציגה גם של צח"י כאן.
בת-שבע גרנית: הנושא שאני רציתי להעלות זה הנושא שקודם הראו גם בשקפים, זה בריאות המתבגר.
בת-שבע גרנית: אנחנו נתקלים לאחרונה יותר ויותר במקרים של נוער שנופל בין הכיסאות.
בת-שבע גרנית: מה זאת אומרת?
בת-שבע גרנית: זה נוער שאין לו שום מסגרת - ושום מסגרת, אני מתכוונת, אף מסגרת שיקומית או מטפלת לא קולטת אותם.
בת-שבע גרנית: הבעיה היא כזאת: יש קבוצה של נוער שהם עם טורת חזק מאוד, והבעיות ההתנהגותיות שלהם חמורות מאוד.
בת-שבע גרנית: הם מסתבכים ומגיעים לבתי משפט ולבתי חולים פסיכיאטריים.
בת-שבע גרנית: מה שקורה, שבית חולים פסיכיאטרי, למשל בבאר שבע, לא יכול לטפל בהם והוציא מהמקום שני נערים שלנו, עכשיו לאחרונה, כי הם לא מסוגלים לטפל.
בת-שבע גרנית: בית סוהר - להיות קשור בבית הסוהר זה לא המסגרת המתאימה.
בת-שבע גרנית: מה עושים?
בת-שבע גרנית: כולם אומרים: נכון, אבל - אתם צודקים, אבל.
בת-שבע גרנית: עם ה"אבל" הזה אנחנו לא פותרים שום בעיה, ואין שום פתרון.
בת-שבע גרנית: גם מסגרות שאנחנו מכירים, בשיתוף עם העובדים הסוציאליים של אותם נערים, לא מוכנות לקלוט אותם כי הם יותר מדי בעייתיים.
בת-שבע גרנית: אני מציעה שעבור אותה קבוצת אוכלוסייה שנופלת בין הכיסאות מהבחינה הזאת - או שנשים יחידה במקום קיים, לא לבנות מבנה, אבל לשים - באחד מבתי החולים, אבל יחידה שיקומית מתאימה - הרי לא מדובר במאות רבות או באלפים - לשים מחלקה אחת ארצית שתוכל לקלוט את האוכלוסייה המסוימת הזאת ולטפל בה.
בת-שבע גרנית: זאת קריאה ממש להצלה.
בועז לב: והרווחה, לבנות מחלקה כזאת.
בועז לב: התכנית הזאת נמצאת בשלבים של תקצוב והיא בינתיים לא תוקצבה.
קריאה: פסיכיאטריים ומשקמים אותם בקהילה.
אסתי גלילי: הילד והמתבגר.
אסתי גלילי: מה שאני רציתי להעלות - אני מבינה שלא יתאפשר דיון - אבל זה הנושא של החלה של פסיכיאטרייה בחוק ביטוח בריאות כללי.
אסתי גלילי: זה נושא שאנחנו מקדמים אותו באופן סיזיפי כל הזמן.
אסתי גלילי: אני רוצה להעיר מספר הערות בקשר לבעייתיות שאנחנו רואים: אנחנו מנציחים סטיגמה שקרית מבחינת טיפול בילדים ונוער - אנחנו למעשה לא מאפשרים או לא לוחצים מספיק על המבטחים לפתח שירותים בפיזור ארצי - אני יכולה רק לחזק את הדברים שאתה אומר על פדיאטרייה, אבל בפסיכיאטרייה התמונה היא דומה ועגומה עוד יותר.
אסתי גלילי: יש בעיה מוזנחת מאוד של קו-מורבידיות, שהפרעות אכילה זה חלק מזה, השמנה זה נושא שאני חושבת שמוכרחים להתערב בו בהתערבות גופנית ורגשית-התנהגותית - אנחנו דיברנו על המודל הביו-פסיכו-סוציאלי, קיים כל הנושא שילדים עם מחלות קשות, מחלות כרוניות: אונקולוגיה, איידס, סוכרת, כליות ועוד, צריכים לקבל תמיכה וליווי נפשי, וכרגע זה נופל, ולמעשה אנחנו מרגישים שזה אחד הנושאים הבוערים ביותר.
ארי קראוס: להתערבות מוקדמת.
ארי קראוס: זה נכון שטוב ללכת לקבל פיסיו שעה או שעתיים בשבוע, אבל גם במסגרת חינוכית...
ארי קראוס: בירושלים.
תמר גוז'נסקי: חוק, נכנס לתוקף, חוק מעונות יום שיקומיים.
תמר גוז'נסקי: פרופסור אשר אור-נוי מוביל את המהלך, ועכשיו נותר רק הביצוע, בכיוון אתה צודק.
ארי קראוס: את זה.
ארי קראוס: ההתערבות המוקדמת חוסכת ויעילה.
רון נופר: בפורומים שונים שבהם תמיד עולה המצוקה מקהלים שונים, ואין ספק שהילדים הם בסדר החשיבות הראשון.
רון נופר: הייתי מזמין את השר, אולי, לנסות לכוון - בסך הכל, גם השר וכל המערכת, אנחנו כולנו מתמודדים מול האוצר, שלצערי, פחות או יותר מנהל חלקים ניכרים מהמדינה - איך לכוון את המערכת מול משרד האוצר על מנת לשנות את סדרי העדיפויות.
קריאה: נכים ששבתו 3 שבועות ובסוף הם קיבלו.