GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי לוי אבקסיס: מי שלקח את אותה מלגה התחייב ללכת ולעבוד כך וכך שנים בפריפריה אחר כך.
אורלי לוי אבקסיס: זה היה מלגות חברתיות.
<רני לין: חד-משמעית.
<יעקב קוינט: כשהמשרד רוצה הוא יודע.
<יעקב קוינט: אני אתן לך דוגמה אישית.
<יעקב קוינט: לפני מאה שנה הייתי מתמחה בתל השומר.
<יעקב קוינט: כדי לקבל התמחות בתל השומר, בשיבא.
<יעקב קוינט: אמרו לי שחודשיים אני נותן בצפת סטאז'.
<יעקב קוינט: לא התמחות, סליחה סטז'ר.
<יעקב קוינט: הייתי עשרה חודשים בתל השומר וחודשיים בצפת כי המשרד החליט שאם אתה מקבל במרכז מקום אתה תתרום לפריפריה.
<יעקב קוינט: מותר לעשות את זה, זה לא מילה גסה.
<יעקב קוינט: גם נהניתי מזה ולמדתי והוספתי כי באתי לשם.
<יעקב קוינט: דברים כאלה המשרד יכול לכוון, זה לא דבר שהוא בשמיים.
<רני לין: אני אגיע ישר לפתרון כי אני מסתכל על השעון.
<רני לין: אני אגיע לכמה פתרונות.
<רני לין: אני חושב שצריכים לעשות כמה פתרונות וכאן אני מתנגד לחוזר של משרד הבריאות.
<רני לין: קודם כל, צריכים להתחשב בזה שערים כמו בית שאן או כמו מקומות אחרים הם סוג של ערי שינה.
<רני לין: זאת אומרת, אנשים לפעמים עובדים במקומות אחרים וחוזרים.
<רני לין: בייחוד עכשיו עם כביש 6 והרכבת וכל הדברים, אנשים יעבדו במקומות אחדים בהיי טק ויחזרו.
אורלי לוי אבקסיס: אבל הילדים שלהם יישארו שם.
<רני לין: לכן, צריכים לשנות את שעות הקבלה ולהכיר בזה שאנחנו נפתח את קופות החולים במקומות האלה אולי בשבע ואנחנו נסגור בשמונה או בתשע בערב.
<רני לין: נתגמל את האנשים שיעבדו עד תשע בערב במרפאות וזה עבור אנשים שחוזרים מיום עבודה ויכולים ללכת עם הילד שמרגיש לא טוב לקופת החולים, או אם הם קמים בבוקר ורואים שהילד מרגיש לא טוב אבל הם צריכים לנסוע לתל אביב לעבודה או להגיע לקריית גת ולא מצליחים לטפל בילד.
<רני לין: לכן, צריכים להתחשב בערי השינה ולשנות את השעות.
אורלי לוי אבקסיס: כן, אבל אתה צריך לקחת בחשבון שאם יש לך ילדים קטנים והילד חולה אתה לא יכול להביא אותו למסגרת החינוכית.
אורלי לוי אבקסיס: אתה גם כך צריך להישאר איתו בבית ואולי אלו השעות שאתה צריך.
<רני לין: נכון, אבל אני חושב ששינוי של - - -.
<רני לין: ההגבלה הזאת בחוזר – אני חושב שהיא מיותרת.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שהיא לא מקוימת, ולכן הבעיה.
<רני לין: הדבר השני שאני חושב שצריכים לעשות, צריכים בפירוש לתגמל שונה, והיום זה שווה, את הכרטיס, את כל מה שאצלנו כרטיס הרבעוני של בית שאן, טבריה, צפת או תל אביב, ולתת הרבה יותר לרופא שעובד בתל אביב.
<רני לין: כך הוא ירצה לעבוד יותר בטבריה או בצפת.
אורלי לוי אבקסיס: אה, אתה אומר לתגמל אותו יותר מהפריפריה.
<רני לין: לתגמל הרבה יותר, הרבה יותר.
<רני לין: הדבר השלישי שאני חושב שצריך לעשות, ומה שאנחנו עכשיו במאוחדת הולכים בצורה מאוד מאוד חזקה, וכאן אני התנגדתי לנושא של רפואה תת-מקצועית כי אני חושב שאנחנו סובלים מזה שכולם רוצים לעבור לתת-המתמחות ורובם רוצים לעבור לתת-התמחות.
<רני לין: זה נכון שיש חוסר, אבל חסר יותר רופאי ילדים.
<רני לין: אם אני מעדיף וכשבא אליי רופא שאומר: אני רוצה להתמחות בתת-התמחות בגסטרואנטרולוגיה, אין בעיה אני מממן לך את תת ההתמחות הזו.
<רני לין: יעלה לי חצי מיליון שקלים.
<רני לין: אבל כשאתה חוזר אליי אתה חוזר להיות רופא ילדים.
<רני לין: את הגסטרואנטרולוגיה - תודה רבה, תמשיך לעשות במקום אחר.
<רני לין: אני רוצה שתהיה רופא ילדים.
אורלי לוי אבקסיס: אולי ליצור מסלולים שאפשר לעשות גם וגם.
<רני לין: גם וגם, אבל בפריפריה אנחנו צריכים אותם כרופאי ילדים.
אורלי לוי אבקסיס: קודם כל, אוקיי.
<רני לין: במגזר הערבי הדבר מאוד מאוד שונה כי שם הצרכים הכלכליים שלהם הם פחות או יותר מסופקים כך שהכבוד עולה על הצרכים.
<רני לין: אנשים שהם רופאי ילדים - אין את הבעיה הזאת של פריפריה כי הם חוזרים כולם לאותם כפרים ולאותם מקומות שהם גרים והם מפתחים שם את הקריירה שלהם, ולכן הבעיה היא פחותה במגזר הערבי.
<רני לין: יש לנו יותר דרישה של מתמחים במגזר הערבי להתמחות ברפואת ילדים.
<רני לין: זה יכול ליצור אולי סוג אחר של בעיה בבתי החולים המרכזיים שמרבית מהמתמחים שלנו הם מהמגזר הערבי.
<רני לין: הדבר האחרון שאני רוצה להזכיר הוא נושא טלרפואה.
<רני לין: אנחנו הגענו למסקנה שאנחנו לא מסוגלים לספק לפריפריה ולא נגיע לזה במקצועות התת.
<רני לין: לכן, במקצועות האלה אנחנו רוצים ואנחנו עכשיו מפעילים איזושהי מערכת שאנחנו נפעיל את זה בטלרפואה לאותם מקומות.
<רני לין: במקום לשלוח את הרופא, את הגסטרואנטרולוג או את האנדוקרינולוג ילדים לסוג של פריפריות, למקומות קצה, - - -
אורלי לוי אבקסיס: כן, הכול יהיה וירטואלי.
<רני לין: לא וירטואלי.
<יוסף מאירוביץ: זה מערכת שאפילו לא רציתי לדבר, העברתי את זה למידענית.
<רני לין: אנחנו נעבור למערכת שאדם יישב וידבר איתו בטלוויזיה.
אורלי לוי אבקסיס: זה עדיין לא כמו לראות את הילד.
<רני לין: זה לא כמו לבדוק ולראות את הילד.
אורלי לוי אבקסיס: זה יכול לפתור כשיש לך חוסרים כל כך גדולים ואז אתה אומר לרופא: תישאר במרכז.
אורלי לוי אבקסיס: אתה תעבוד עם העצמאיים בווירטואלי.
אורלי לוי אבקסיס: יש בזה פלוסים, אבל יש בזה גם איזושהי אמירה, ובוא נצור פה.
<רני לין: נכון.
<רני לין: עכשיו אני רוצה לשנות פאזה ולהגיד משהו חיובי בחצי הכוס המלאה וזה בכובע של עורך-הדין ואז אני מגן קצת על מדינת ישראל ועל הריבון.
<רני לין: אנחנו במדינת ישראל.
<רני לין: כל הרופאים שישבו כאן התמחו שנתיים, שלוש, אולי ארבע במקומות כמו ארצות-הברית וישבו שם וראו.
<רני לין: כשאת יוצאת מניו-יורק, כשאת עוברת את גשר וושינגטון את מקבלת רפואה אחרת לגמרי.
<רני לין: כשאת נמצאת במיד-ווסט את מקבלת רפואה אחרת לגמרי.
<רני לין: אני התמחיתי בשני מרכזים מאוד גדולים, אבל עשרים ק"מ ממני זו היתה רפואת ערים והם קיבלו רפואה שונה לחלוטין כך שגם בארצות הברית הגדולה המצב הוא לא כזה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אז אנחנו צריכים להגיד: גם שם מפקירים את הפריפריה.
אורלי לוי אבקסיס: צרת רבים חצי נחמה – הבנתי.
אורלי לוי אבקסיס: יש כאלה שיגידו נחמת טיפשים.
<רני לין: אני מדבר על ארצות-הברית.
<רני לין: הרי על מה אנחנו מסתכלים?
<רני לין: אנחנו מסתכלים על אירופה, על חמישה מרכזים - - -
אורלי לוי אבקסיס: בוא נתכנס.
<רני לין: עוד דבר אחד קטן.
<רני לין: אנחנו כולנו מדינת ישראל והמרחק הוא קטן, וזה שוב בכובע של עורך דין.
אורלי לוי אבקסיס: אבל פה יש גם קושי אמיתי בתחבורה ציבורית, בוא נשים את זה על השולחן.
אורלי לוי אבקסיס: לפני שנסיים את הדיון יש לי כמה שאלות שרציתי לדעת: האם קופות חולים מאפשרות למבוטחים שלהן להשתמש בשירותים של קופות אחרות בשעות שהמרפאות שלהן סגורות או במקרים שאין שירות זה או אחר זמין?
<יעקב קוינט: רק במלחמה.
<יעקב קוינט: יש עכשיו מרפאות אחודות.
אורלי לוי אבקסיס: למה זה לא קורה?
אורלי לוי אבקסיס: כי רבים על אותו מבוטח?
אורלי לוי אבקסיס: אז תתמחרו את זה גבוה.
<רני לין: לא, אבל איך תכניסי לתיק המרכזי?
אורלי לוי אבקסיס: אני אתן לך דוגמה מבית שאן.
אורלי לוי אבקסיס: למה אני בכוונה מביאה?
אורלי לוי אבקסיס: כי כשאתה חווה את זה על בשרך אתה גם יודע להביא את הדוגמאות.
אורלי לוי אבקסיס: בבית שאן בכללי יש לך את העניין של הרנטגן למקרה הצורך.
אורלי לוי אבקסיס: זה שייך לכללית.
אורלי לוי אבקסיס: אם חס וחלילה ילד ששייך למרפאת מכבי שובר את הרגל או יש חשש, וזה לא משנה באיזה שעות, הוא יצטרך ללכת עם ההורים שלו אם אין לו רכב פרטי בתחבורה ציבורית, להחליף מספר אוטובוסים, להגיע לחדר מיון בבית חולים העמק בעפולה.
אורלי לוי אבקסיס: שם לחכות בתור שעות עד שיקבל את הרופא שיוכל לראות אותו ואחר כך לשלוח אותו לצילום.
אורלי לוי אבקסיס: אחר כך, אם הוא צריך גבס וכו' גם יחזור באוטובוס.
אורלי לוי אבקסיס: תאמינו לי, זה לא נעים עם רגל שבורה.
אורלי לוי אבקסיס: בשום מקרה, אבל בעיקר.
<יוסף מאירוביץ: מה המסקנה?
אורלי לוי אבקסיס: נכון, אני יודעת למה אתה מכוון - שגם מכבי יפתחו או לעבור לכללית, הבנתי.
אורלי לוי אבקסיס: אבל השאלה היא מדוע לא תתנו את השירות הזה.
אורלי לוי אבקסיס: תתמחרו אותו גבוה בצורה כזו שגם תכניסו כסף נוסף למערכת שלכם כי הם יהיו חייבים לתת את השירות הזה.
אורלי לוי אבקסיס: לא משנה כמה תתמחר, הם יהיו חייבים לקנות את זה.
<יעקב קוינט: אנחנו יושבים יחד.
<רני לין: לא, לא.
<רני לין: מאוחדת קנתה שירותים ממכבי בפריפריה, בכפר ורדים לדוגמה או במקומות אחרים.
<רני לין: בשלב מסוים הודיעו לנו שנגמרה החגיגה ולא נתנו לנו.
<יעקב קוינט: טיפות חלב ניסו לעשות את זה.
אורלי לוי אבקסיס: כמה זה קורה?
<רני לין: תחרות.
<יעקב קוינט: כי זה תחרות.
אורלי לוי אבקסיס: היועצת המשפטית אומרת לי שיש לי פה שאלה של חוק.
<ורד קירו: שאלה משפטית על יישובים שיש בהם פחות מ-10,000 תושבים ויש מרפאה לקופה אחת שמפעילה שירותים, ופה מפורטים השירותים שזה: רופא משפחה, רופא ילדים, רופא נשים, אחות, מעבדה או בית מרקחת, לרבות תרופות.
<ורד קירו: ואז יש פה חובה למעשה לקופה אחת לתת שירותים מקופה אחרת.
<ורד קירו: זה סעיף בחוק ביטוח בריאות.
<רני לין: וכך היה.
<רני לין: היה לנו בטבעון, היה לנו במגדל העמק.
<רני לין: פשוט סגרו את השירותים.
<ורד קירו: מה זאת אומרת סוגרים?
<ורד קירו: מקזזים, גם יש פה - - -
<רני לין: הודיעו שנסתיימה - - -.
<רני לין: היה לנו הסכם עם קופת חולים אחרת, גם עם מכבי, וגם עם הכללית, במקומות האלה, וסגרו לנו את השירותים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נפנה למשרד הבריאות לבדוק למה זה לא קורה.
אורלי לוי אבקסיס: משרד הבריאות יצטרכו לבדוק איך אפשר לפתוח את ההסכמים בין הקופות לשירותים שאינם נמצאים בקופה מסוימת בפריפריה.
<רני לין: כללית ומכבי הודיעו לנו שלא נותנים יותר שירותים.
<ורד קירו: זאת אומרת שהם לא מקיימים את הוראות החוק.
<רני לין: זאת אומרת.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שמשרד הבריאות יצטרך להעניש את מי שלא עושה את עבודתו או מי שפועל בניגוד לחוק או לראות איך אנחנו גורמים להם לשבת ביחד ולחלק את הידע, את השירותים וכו', כי בעיקר בפריפריה יש את הבעיה של הזמינות.
אורלי לוי אבקסיס: מה קורה במקרה שהמרפאה עובדת עד שתים-עשרה והמוקד הלילי מתחיל לעבוד מארבע או משבע?
<כרמית פולק-כהן: הולכים לחדר מיון.
<הדר אלעד: כשאין מוקד במקום אז האלטרנטיבה היחידה היא ללכת לחדר מיון או להשתמש בשירותי רפואה טלפונית, כאילו בשירותים מרחוק ולהרים טלפון או לפנות לחדר מיון.
אורלי לוי אבקסיס: כשאתה מרים את הטלפון הם לא ששים לך את טופס 17.
אורלי לוי אבקסיס: הם אומרים לך: תמשוך עוד כמה שעות.
<יוסף מאירוביץ: לא, לא.
<יוסף מאירוביץ: אגב, בכללית יש עוד שני שירותים שלא רציתי לדבר עליהם: האחד, מוקד חירום שבו יש ייעוץ של אחיות.
אורלי לוי אבקסיס: גם במכבי יש את האחות.
<יוסף מאירוביץ: ואז הם עושים דבר שהוא על סמך פרוטוקולים.
<יוסף מאירוביץ: הם אומרים: זה מקרה שאתה יכול לעשות כך וכך ולא צריך לגשת, זה מקרה שאתה צריך.
<יוסף מאירוביץ: יש גם את הרפואה המכוונת שפשוט רופא רואה ונותן ייעוץ.
<יוסף מאירוביץ: אם הוא חושב שהמצב הוא מחייב הוא מפנה למיון.
<יוסף מאירוביץ: זה שירותים שהם קיימים אצלנו.
אורלי לוי אבקסיס: לפי חוזר מנכ"ל, לפחות לפי מה שאנחנו הבנו, חייב להיות פתרון.
אורלי לוי אבקסיס: הם חייבים לספק את השירות הזה.
אורלי לוי אבקסיס: אתם תראו איך אתם כמשרד הבריאות גורמים לזה לקרות.
<הדר אלעד: הם יכולים לספק את השירות הזה באמצעות הפניית מבוטחים למיון.
<הדר אלעד: זה גם כן דרך לאספקת שירותים.
<הדר אלעד: אדם מרים טלפון למוקד ואומר: המצב שלי כזה וכזה, אין לי פה מרפאה.
<הדר אלעד: היא נסגרה בשתים-עשרה, המוקד נפתח רק בערב - - -
אורלי לוי אבקסיס: לפי חוזר מנכ"ל אסור לו לסגור בשתים-עשרה.
<הדר אלעד: זה נכון, זה סיפור אחר.
<הדר אלעד: אבל אם המרפאה סגורה בפועל אז המוקד צריך להנחות אותו לפנות לשירות הרפואי הזמין.
<הדר אלעד: אם אין שם מוקד ואין מרפאה אז צריך להפנות אותו למיון.
<הדר אלעד: זה דרך לגיטימית.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נבקש ממשרד הבריאות לחדד את הנושאים הללו.
אורלי לוי אבקסיס: כיצד משרד הבריאות מפקח על יישום חוזרי מנכ"ל בנוגע לשעות הפעילות של המרפאות?
אורלי לוי אבקסיס: האם יש לכם מערכת שבודקת, שמקבלת?
<הדר אלעד: לא שידוע לי.
<רני לין: לא, אתה טועה כי יש לכם ביקורות שאתם עושים על קופות החולים.
<רני לין: במסגרת הביקורת הזו זה דבר שהוא מדיד וניתן לבדיקה.
<רני לין: אם בדצמבר יש לנו ביקורת של משרד הבריאות היא יכולה לבדוק את זה.
<רני לין: היא בודקת את שעות פתיחת המרפאה, יש לכם מערכת שבודקת.
<רני לין: בזמנו היתה איריס - - -, עכשיו זאת - - -
<הדר אלעד: מכיוון שאני עומד בראש מערכות הביקורות - - -
<כרמית פולק-כהן: אבל הרעיון הוא שהילדים לא יצטרכו בסופו של דבר ללכת למיון ושיהיו להם את השירותים.
אורלי לוי אבקסיס: נכון, וגם כשהם הולכים למיון שהם לא יידרשו לשלם מאות שקלים.
<כרמית פולק-כהן: לפי הנתונים שלנו השעות השכיחות ביותר להגעה למיון הן שעות אחר הצהריים והערב.
<כרמית פולק-כהן: את צריכה לראות, פוריה – בין השעה שש בבוקר לשתים-עשרה בצהריים בסך הכול 15.2% ילדים הגיעו.
אורלי לוי אבקסיס: בגלל שיש שירות בקהילה.
<כרמית פולק-כהן: בשעה שש עד שתים-עשרה בלילה - 42.5.
<כרמית פולק-כהן: תורידו את אלה שחייבים להגיע למיון כי יש כאלה – ברור - ברור לך שהפער הוא לא נורמלי.
אורלי לוי אבקסיס: זה עולה המון כסף בסוף למערכת.
<כרמית פולק-כהן: כסף וטיפול לקוי ועומסים על חדרי מיון.
אורלי לוי אבקסיס: וחשיפה לכל מיני חיידקים וזיהומים, לא עלינו.
<רני לין: גברת לוי, את זוכרת שאמרתי לפתוח שעות בקהילה – מה שאמרתי.
<יעקב קוינט: אני יכול להגיד שבמכבי שאנחנו מתבססים על רפואה עצמאית, זה לא סניפים, יש גם בסניפים, אבל העיקר זה רפואה עצמית, אז אני בדקתי את זה.
<יעקב קוינט: יש לנו, למשל, בדרום 93 רופאי ילדים בכל מכבי.
<יעקב קוינט: 80 מהם בתוך ה-93 נותנים שירות אחר הצהריים.
<יעקב קוינט: זה רופאים שפותחים מרפאות עד שבע-שמונה בערב.
אורלי לוי אבקסיס: איפה הם מרוכזים?
<יעקב קוינט: בדרום.
<יעקב קוינט: בחלוקה של כל הערים בדרום, בערד.
אורלי לוי אבקסיס: מה קורה בצפון?
<יעקב קוינט: בצפון יש לנו 106 רופאים במכבי, רופאי ילדים הכוונה.
<יעקב קוינט: 77% - 82 רופאים פותחים בשעות אחר הצהרים.
<יעקב קוינט: אני בדקתי את זה ממש לקראת הדיון הזה.
<יעקב קוינט: זה לא כל יום.
אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שרובם בחיפה ורובם בבאר שבע.
<יעקב קוינט: יש גם בחיפה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני לא מכירה רופא של מכבי באזור שלי שמקבל אחר הצהריים, תסלח לי.
אורלי לוי אבקסיס: גם אם הייתי נדרשת לנסוע, אין לי בעיה כי יש לי רכב פרטי.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא קורה.
<יעקב קוינט: זה לא נותן כיסוי בכל המקומות.
<יעקב קוינט: ולא רק זה, כשאני נותן את האחוזים האלה זה לא כל יום.
<יעקב קוינט: אני יודע את זה.
<יעקב קוינט: אבל אין רופאים.
<יעקב קוינט: זה שאת אומרת שאנחנו חייבים נניח כבר להביא רופא לבית שאן, זה לא אומר שהוא רוצה לפתוח אחר הצהריים.
<רני לין: אולי לא כדאי כי הוא יישב שם ולא יהיה לו כלום.
אורלי לוי אבקסיס: מה "לא יהיה"?
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד לך שכשאנחנו מגיעים למרפאה יש תור.
<רני לין: אני אגיד לך מה הפתרון שאנחנו פתרנו גם ברפואת נשים ובטח גם מכבי פתרה.
<רני לין: אנחנו רוצים להביא רופאת נשים למקום מסוים ואנחנו יודעים שכשהיא תגיע לשם היא לא תראה כמו שהיא רואה בחיפה אלא היא תראה רבע מקרים וגם הנסיעות ייקחו לה הרבה זמן כי היא גרה בחיפה.
אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד לך מה העניין.
אורלי לוי אבקסיס: אתה שם אותה שם פעם בשבוע, אנחנו לא מספיקים להיכנס לשם בכלל.
<רני לין: הפתרון שאנחנו אומרים לה: גם אם את לא תראי, אנחנו משלמים לך על עשרים מקרים.
<רני לין: גם אם תראי שניים תקבלי עשרים.
<יעקב קוינט: זה נקרא הבטחת הכנסה, גם אנחנו עושים.
<רני לין: אני חושב שזה הפתרון שצריכים לעשות לרפואת ילדים.
<יעקב קוינט: שיהיו רופאים, שיהיו רופאים.
<יעקב קוינט: זה כאוב.
<רני לין: לא, אבל יש פתרונות.
<מנואל כץ: אנחנו דיברנו על הרבה מאוד דברים.
<מנואל כץ: זו הוועדה לזכויות הילד והעניין שלנו זה הילד והזכויות שלו.
<מנואל כץ: כאנשי מקצוע יש לנו בעיה בתוך המקצוע שאנחנו צריכים לפתור אותה באיזושהי צורה.
<מנואל כץ: אני יזמתי עם חלק מהאנשים שיושבים פה יום עיון מיוחד לכל אנשי המדיניות, כולל איגוד רופאי ילדים, חיפ"א, משרד הבריאות, בנושא של נתונים על ילדים בישראל בנושא של בריאות, ואני רוצה להזמין אותך גם כן בנושא הזה וגם אנשי ציבור אחרים, על מנת לדון גם בנתונים הקיימים וגם איך אנחנו רוצים לראות את זה ב-2020 בצורה מאוד מאוד מסודרת.
<מנואל כץ: יש פה הרבה מאוד מה לעשות.
<מנואל כץ: היו אמירות על משרד הבריאות.
<מנואל כץ: אני חושב שגם אנחנו צריכים לעשות את הביקורת על עצמנו בתוך הקופות עצמן.
<מנואל כץ: אני שייך לאנשים שעבדו מאוד קשה כדי לבנות רפואת ילדים בנגב.
<מנואל כץ: פיתחנו את המרכזים לבריאות הילד, את השירותים של התפתחות הילד.
<מנואל כץ: עשינו את זה ואנחנו גאים במה שעשינו.
<מנואל כץ: אבל הקופות התחילו לדבר על רופאים נטו במקום רופא ברוטו.
<מנואל כץ: התחילו לדבר על זה שרופא ילדים צריך לראות את הילד וזה תפקידו ולא נותן לרופא ללכת לבתי חולים להיות שותף לטיפול כמו שיש בארצות הברית.
<רני לין: שם יש מומחה לרפואת משפחה.
<מנואל כץ: לא, שנייה.
<מנואל כץ: רופא ילדים שגם יהיה מעורב בטיפול בילד בבית-החולים, קוראים לזה hospital privileges, שלא קיים במדינת ישראל.
<מנואל כץ: רופא הילדים בקהילה, רופא מומחה ברפואת ילדים הוא צמא להיות חלק מכל התהליך הזה.
<מנואל כץ: ואז האמירה הזאת היא מורידה הרבה מאוד מהרצון של הרופא להיות בקהילה מול הרצון של הרופא להיות ולהתמחות ולעשות התמחות-על ראשונה ואחר כך התמחות על שנייה כי רוצים להיות בבית חולים ולכתוב.
אורלי לוי אבקסיס: הוא רוצה להתקדם.
<מנואל כץ: אין משרות הוראה בקהילה, אין הרבה פרופסורים בקהילה, אין מרצה בכיר בקהילה מספיק.
<מנואל כץ: אין את מה שנותנת הגאווה של הקהילה – עובד רופא ילדים בדיוק כמו שבית החולים - וזו המלחמה שאנחנו עושים.
<מנואל כץ: אני חושב שדי לזה שמשרד הבריאות - - -, כולנו שותפים לבעיה הזו.
אורלי לוי אבקסיס: בוא נסכם שאתם תעבירו לנו פחות או יותר.
אורלי לוי אבקסיס: בטח גם יהיו המלצות בסוף הישיבה הזו.
<מנואל כץ: אני מניח שזה מה שיהיה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נמשיך פה ביחד עם ההמלצות שיצאו משם.
אורלי לוי אבקסיס: אבל בינתיים אנחנו רוצים לומר כמה דברים: ראשית, הוועדה רואה את משרד הבריאות כאחראי גם על מה שקורה בקהילה, ובעיקר בכל מה שקשור לבריאות הילד, ובעיקר בפריפריה.
אורלי לוי אבקסיס: יש מחסור אמיתי ברופאי ילדים בקהילה, ובעיקר באלו בפריפריה.
אורלי לוי אבקסיס: על משרד הבריאות לראות כיצד לתקן את העיוות הזה כדי לצמצם את הפערים של הבריאות ושל שירותי הבריאות בין הפריפריה למרכז תוך דגש על אותם שירותים שניתנים לילדים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו פונים למשרד הבריאות לבדוק את האופציה שהועלתה פה לגבי הנושא של תקנים לרפואת ילדים כדי שיוכלו אחר כך לפעול כרופאי ילדים בקהילה.
אורלי לוי אבקסיס: לגבי התקנים ולגבי התמריצים - הוועדה קוראת למשרד הבריאות לתת את דעתו בכל מה שקשור לנושא הזה שהולך להיות מקצוע במצוקה או להכריז על רפואת ילדים כמקצוע במצוקה כדי להבטיח שבעתיד לא נישאר ללא איוש של המקצוע הזה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו קוראים למשרד הבריאות לפקח על יישום חוזרי המנכ"ל בנוגע לשעות הפעילות של המרפאות, להבטיח שהמרפאות אכן תעמודנה בשעות שקבע משרד הבריאות שבהן צריך לתת את השירות.
אורלי לוי אבקסיס: והיה ולא – ליצור את החלופות הראויות.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו קוראים למשרד הבריאות לבדוק את האפשרות או להורות לקופות לעשות ביניהן סחר של שירותים בפריפריה בהתאם לחוק ביטוח בריאות ממלכתי ולתקנות בנוגע לשירותים שיינתנו על-ידי קופה אחת לקופה אחרת.
אורלי לוי אבקסיס: לחייב את הקופות לתת את השירות הזה להתמלא.
אורלי לוי אבקסיס: אחר כך שיתמחרו את זה בינן לבין עצמן, אותנו זה פחות מעניין.
אורלי לוי אבקסיס: יש פה ממש את ההתחשבנות בין הקופות, יש הכול.
אורלי לוי אבקסיס: אה, יש פה גם התחשבנות בין הקופות.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו קוראים ליישם את החוק שכבר קבוע ואת התקנות הנלוות.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו באמת רוצים שהמשרד ביחד עם הרופאים המומחים בתחום ישבו ויפתחו איזשהו מודל שיבטיח כניסה חדשה של כוחות מחודשים לתוך התחום הזה כדי שיהיה אטרקטיבי וכדי שיהיה מקצוע שימשוך אליו לא רק אנשים שבשתים-עשרה רוצים ללכת הביתה או נשים שרוצות ללכת הביתה ולהיות עם הילדים, אז בבקשה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מבקשים גם להחזיר אלינו מה נעשה ומה עתיד להיעשות.
אורלי לוי אבקסיס: בריאות ציבורית היא גם בריאות בקהילה.
אורלי לוי אבקסיס: זה באחריות משרד הבריאות ואי-אפשר להפקיר את זה רק לקופות.
אורלי לוי אבקסיס: זה מהלך משותף.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו קוראים לקופות לעשות את שלהן כדי להבטיח מתן שירותים אמיתיים לאוכלוסיות בפריפריה, כמובן שאנחנו מדברים על נושא של ילדים, ועל משרד הבריאות לפקח ולדאוג שהדברים האלה אכן יתרחשו.
יעקב מרגי: היום ה- 9 ביולי 2014, י"א בתמוז תשע"ד.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום: סירוב רשת מקדונלדס להכיר בהתאגדות בני נוער המועסקים בה.
יעקב מרגי: פרוטוקול מספר 68.
יעקב מרגי: אני מוסר את התנצלותה של יושבת ראש הוועדה, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס שנמצאת בדיון אחר בכנסת.
יעקב מרגי: היא תגיע תוך כדי הדיון.
יעקב מרגי: אני חבר הכנסת יעקב מרגי.
יעקב מרגי: נמצאים איתנו חברת הכנסת מיכל בירן ממפלגת העבודה וידידי חבר הכנסת משה מזרחי ממפלגת העבודה.
יעקב מרגי: האורחים מסביב השולחן, יציג את עצמו כל מי שידבר וגם אם הוא לא ירצה נחייב אותו להציג את עצמו לפרוטוקול.
יעקב מרגי: מאחר ומדובר לכאורה בסירוב רשת מקדונלדס להכיר בהתאגדות בני נוער המועסקים בה, נשמע גם את הרשת וגם את בני הנוער וגם את תנועת הנוער העובד והלומד, כולם יקבלו כאן את רשות הדיבור על מנת לברר את הנושא.
יעקב מרגי: אנחנו נביא לתוצאה הטובה ביותר לטובת כולם.
יעקב מרגי: נשמע תחילה את בני הנוער המייצגים את העובדים.
יעקב מרגי: יש ועד, חברי ועד?
יעקב מרגי: תבחרו את הנציג מטעמכם.
<ירון שר: אני בן 17.5 עובד ב"שוסטר" רמת אביב.
<ירון שר: אני עובד בחברה כבר שנה.
<ירון שר: הגעתי לכאן היום היות וההנהלה ביטלה את החתימה שהייתה אמורה להיות והיא מתעללת בחברי ועד - - -
יעקב מרגי: תפרט בבקשה.
יעקב מרגי: אומנם מיקדתי אותך למטרה, תפרט בבקשה.
יעקב מרגי: אנחנו לא בתמונה.
יעקב מרגי: צא מתוך הנחה שאנחנו לא מכירים כלום.
יעקב מרגי: כשאתה אומר שהיא ביטלה את החתימה, חתימה על מה?
<ירון שר: היא ביטלה את החתימה על ההסכם הקיבוצי שהיינו אמורים לחתום, על כל ההסכמים וההישגים שהשגנו.
<ירון שר: בעיקרון זה התפוצץ על נושא הועדה לפתרון בעיות, זו ועדה שאמורה לפתור בעיות עובדים.
<ירון שר: הרשת רצתה שזה ייגרר על פני חצי שנה ובמקרים חריגים הוועדה תוכל להתכנס.
<ירון שר: זה שונה למשל מ"בורגראנץ' ששם הועדה יכולה להתכנס תוך שבוע.
<ירון שר: ב"מקדונלדס רצו שזה יהיה במהלך שונה.
<ירון שר: הם גם התנכלו לחברי ועד, הם התנכלו לי אישית, הם ניסו לפטר אותי מכל מיני חשדות מגוכחים כמו שאני אלרגי למטבח ודברים כאלה.
יעקב מרגי: כמה זמן אתה עובד שם?
<ירון שר: אני עובד יותר משנה וחצי.
מיכל בירן: ולמה הצטרפת להתארגנות?
<ירון שר: ראשית כי העובדים חשובים לי ואיכפת לי מהעובדים וזה קצת מהבית.
<ירון שר: אבא שלי חבר בוועד עובדים וגם בבית הספר מלמדים אותנו על כך.
<ירון שר: ששמעתי על זה ביקשתי להצטרף.
<ירון שר: הצטרפתי בערך אחרי חודש מהיום שהועד הוקם.
יעקב מרגי: לחברים שלך יש עוד מה להוסיף?
<ולדי פלחוטניק: אני מירושלים, עובד בחברה 7 חודשים.
<ולדי פלחוטניק: הצטרפתי לוועד עקב מספר בעיות שהיו לי בעבודה.
<ולדי פלחוטניק: מבחינת שיפור תנאים, אין כל כך יחס והתנאים לא היו ממש מיוחסים לבני נוער - - -
מיכל בירן: תן לנו כמה דוגמאות כדי שנקבל תמונה.
<ולדי פלחוטניק: דוגמה אחת, כיום רוב עובדי מקדונלדס הם בני נוער והמשמרות בחלקן 8 שעות פחות או יותר.
<ולדי פלחוטניק: יוצא מצב שנוער נכנס לעבודה ולא מקבל הפסקה אחרי זמן של 4 או 5 שעות בגלל העבודה.
<ולדי פלחוטניק: חשוב לציין שנוער הוא נוער והוא צריך את ההפסקה הזאת, ואנחנו לא מקבלים אותה.
<ולדי פלחוטניק: זה אחד מסעיפי שיפור התנאים שבהסכם, הסכם שמקדונלדס עדיין לא חתמה עליו.
יעקב מרגי: אתם מאוגדים?
יעקב מרגי: דרך ההסתדרות?
<ולדי פלחוטניק: כן, דרך הסתדרות הצעירים.
<אושרי בקשי: לדעתי יש משהו שהוא בניגוד לחוק, לדעתי משהו שהוא פגיעה בהתארגנות.
<אושרי בקשי: אמרו גם לעובדים שהשביתה לא חוקית, שאנחנו לא ועד יציג.
<אושרי בקשי: במהלך השביתה כשאנחנו עוברים בין הסניפים ומדברים עם העובדים, לפעמים לא נותנים לנו לדבר עם העובדים, הם אומרים לעובדים 'הם לא ועד יציג'.
<אושרי בקשי: בנוסף לזה כשאנחנו עוברים בין הסניפים, נוסעים אחרינו בין הסניפים בשביל לשבור את השביתה.
<אושרי בקשי: הם מביאים עובדים ממקומות אחרים לסניפים אליהם אנחנו מגיעים ולא נותנים להם לצאת.
מיכל בירן: מה שאתם אומרים נשמע מאוד חמור, אני רוצה להבין.
<ירון שר: עומד שם מנהל או סופרווייזר, הרציניים של העובדים שם.
<ירון שר: איזה עובד שעובד חודשיים- שלושה או ארבעה חודשים יצא כשהוא רואה את המנהלים של העבודה שלו?
<ירון שר: במיוחד כשאומרים לו שהארגון הזה הוא לא ארגון יציג והשביתה הזאת לא חוקית.
<ירון שר: אנחנו למשל היינו לפני יומיים-שלושה בסניף הנמל, שני עובדים יצאו, אחרי כשעה הם קיבלו SMS מהמנהל שלהם 'אתם עשיתם טעות חמורה מאוד ואתם מושעים מהעבודה, תהייה לכם שיחה עם מנהל האזור', ועוד כל מיני דברים כאלה.
<ירון שר: העובדים פוחדים לשבות.
יעקב מרגי: אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לנוער הלומד והעובד.
יעקב מרגי: תספרו לנו קצת על ההתאגדות, על החוקים, על כל הטענות שנשמעו כאן.
מיכל בירן: זה שאתה מעביר את זה כל כך מהר, נאמרו כאן דברים מאוד מאוד חמורים.
יעקב מרגי: בהחלט, סבלנות, אנחנו רוצים לפתח את הדיון.
יעקב מרגי: נשמעים דברים, הם לא כל כך משופשפים כמוך וכמוני, צריך לתת להם מדי פעם סיוע גבי.
יעקב מרגי: תני לי את הקרדיט, ניהלתי דיונים קצת יותר מסובכים מהבעיה במקדונלדס, תרשי לי בבקשה.
<איתמר דובנוב: אני מהסתדרות הנוער העובד והלומד.
<איתמר דובנוב: אני מלווה את הנערים שהתאגדו במקדונלדס ישראל מזה שנה.
<איתמר דובנוב: בעצם ביוני התאגדו עובדי מקדונלדס ישראל דרך הסתדרות הנוער העובד והלומד.
<איתמר דובנוב: בהתחלה הייתה איזו מסכת פגיעה בהתארגנות ואנחנו חשבנו שההנהלה התעשתה ונכנסה איתם למשא ומתן ארוך,כמו שהנערים תיארו פה, במטרה לחתום על הסכם קיבוצי.
<איתמר דובנוב: לאחר שההנהלה החליטה לפוצץ את המשא ומתן לפני כחודשיים, פשוט היא החליטה להילחם בבני הנוער שעובדים אצלה, בני הנוער הכריזו על סכסוך עבודה, הם חיכו את השבועיים של הצינון עליהם הם מחויבים על פי חוק והחלו בשביתות.
<איתמר דובנוב: מאז אנחנו רואים שהנהלת הרשת פשוט נלחמת בבני הנוער שעובדים אצלה בכול דרך אפשרית - - -
יעקב מרגי: יש ניתוק מגע.
יעקב מרגי: הפסיקו את המגעים ביניהם?
<איתמר דובנוב: לחלוטין הפסיקו את המגעים.
<איתמר דובנוב: אחרי בקשות חוזרות ונשנות שלנו לפגישה כדי לסיים את המשא הזה ולחתום על ההסכם הקיבוצי, שוב לטובת החברה ולטובת עובדי החברה, עדיין התגובות שאנחנו מקבלים גם בשטח הן תגובות מאוד מאוד קשות.
<איתמר דובנוב: תגובות שבסופו של דבר פוגעות בבני נוער וצעירים שעובדים אצלה.
יעקב מרגי: חברי הכנסת, אם תרצו לדבר בבקשה תאמרו לי.
יעקב מרגי: שוב, אתם מעבירים מסרים מאוד קצרים, תרחיבו את זה.
יעקב מרגי: אם תרחיבו את הנושא זה גם לטובת הפרוטוקול.
<אמיר בשה: אני בא כוח הסתדרות הנוער העובד והלומד.
<אמיר בשה: אגב, היה לי גם הכבוד לנסח את טיוטת ההסכם הקיבוצי הכמעט מוגמרת למעט שתי מחלוקות.
<אמיר בשה: במקום טקס חתימה חגיגית אנחנו נמצאים בפני הוועדה הנכבדה עם טענות לפגיעה בהתארגנות מצד רשת מקדונלדס.
<אמיר בשה: הסתדרות הנוער העובד והלומד היא ארגון העובדים היציג במקדונלדס מאז יוני בשנה שעברה.
<אמיר בשה: עד היום הצטרפו לשירות הארגון מעל 3,500 עובדים.
<אמיר בשה: נוהל משא מתן קיבוצי בן עשרה חודשים שבא לידי ביטוי בטיוטת הסכם.
<אמיר בשה: היו שני מועדים לחתימה שבסוף כמובן לא התממשו.
<אמיר בשה: בשבועות האחרונים אנחנו עדים לפגיעות קשות בהתארגנות מצד הנהלת מקדונלדס.
<אמיר בשה: עוד קודם לכן שבנו וביקשנו מהנהלת מקדונלדס לבוא ולדבר איתנו על מנת לפתור את שתי המחלוקות שנותרו.
<אמיר בשה: אגב, אלו מחלוקות לא על המהות אלא על ניסוח.