GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ענת נחמיה לביא: והכלי של כפר הנוער, שוב, כפר הנוער הוא וולונטארי, זה לא הוצאה חוץ ביתית, אנשים מגיעים לשם, הורים מגיעים למסקנה ועצם זה שאני רואה במחקר של מרכז המחקר והמידע של הכנסת את שלל הפתרונות של משרד החינוך ומשרד החינוך לא שם את מושג כפר הנוער כאופציה, אז כאן יש משהו שמדבר לא על תקציבים, אלא על שיח בתוך המערכות.
<ענת נחמיה לביא: אם המערכות כולן, החינוך, הרווחה, הרשות המקומית, רואים באמת את טובת הילד, אז בואו נראה איזה מסגרת מתאימה לו.
<ענת נחמיה לביא: וממשרד החינוך אני מצפה שכפרי הנוער יהיו חלק מהסל.
<ענת נחמיה לביא: יש כאן עשרות פתרונות.
<ענת נחמיה לביא: כפר הנוער לא נמצא.
אורלי לוי אבקסיס: האמנם?
<ענת נחמיה לביא: ואנחנו רואים שכפר הנוער הוא קריטי לאוכלוסיה מסוימת מהילדים, שזה הפיתרון עבורם.
<ענת נחמיה לביא: והילדים האלה, שמגיעים בכיתה ז' ולא יודעים קרוא וכתוב, והיום זו תופעה.
<ענת נחמיה לביא: זה לא מקרה קצה, זה ילדים שהקהילה כל-כך הרבה פעמים - - -
אורלי לוי אבקסיס: מגיעים לפנימיות האלה בצורה הזויה.
<ענת נחמיה לביא: הקהילה כל-כך הרבה פעמים הקיאה אותם, אז שנתיים לפני אם היו נותנים להם את כפר הנוער כפיתרון, הם היו באים במצב הרבה פחות גרוע.
אורלי לוי אבקסיס: ההורים מעוניינים בזה כפיתרון?
<ענת נחמיה לביא: כפר נוער אף אחד לא מוציא בכוח.
אורלי לוי אבקסיס: לא, ברור.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אתם, כשהורים נכנסים לתוך התהליך הזה של כפר נוער, יש התעניינות, יש יותר שיתוף, ההורים מגלים?
<ענת נחמיה לביא: זה חלק מהאבסורד.
<ענת נחמיה לביא: יש שיתוף של ההורים, יש שיתוף של הילדים.
<ענת נחמיה לביא: אני מודה שאין שיתוף של הרשויות המקומיות.
<ענת נחמיה לביא: הרשויות המקומיות, אני אגיד משהו קצת קשה, אבל אולי הם יעדיפו להשאיר את הילד בנשירה, רק לא להוציא אותו החוצה.
אורלי לוי אבקסיס: כי ה- matching גבוה יותר.
<ענת נחמיה לביא: וזה האבסורד הגדול.
<מיכל מנקס: לא לא, זו אמירה לא פיירית.
אורלי לוי אבקסיס: לא לא לא, אני אגיד לך מה.
אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו מדברים על 25% של תשלום מתוך 10,000 שקל פלוס-מינוס לחודש.
<מיכל מנקס: הרשות המקומית לא מקבלת כלום על הילד, מקבל המוסד החינוכי.
אורלי לוי אבקסיס: לא לא לא, אם אתם צריכים לתת matching, על ילד שיוצא.
<מיכל מנקס: אנחנו לא.
<ענת נחמיה לביא: ודאי שכן.
אורלי לוי אבקסיס: אתם לא תרצו.
<מיכל מנקס: לא, זה לא מדויק.
<מיכל מנקס: זה ממש לא, זה לא מדויק.
אורלי לוי אבקסיס: אני שומעת גם טוב.
אורלי לוי אבקסיס: בסדר, אתם לא תגידו את זה בצורה פורמאלית.
יעקב מרגי: תרשו לי משפט.
יעקב מרגי: ביקרתי בכפר זהר, ממש לראות איך עושים יש מאין.
יעקב מרגי: נערים שהיו, תסלחו לי, כלום, מתחת לכלום, ועשו מהם סיפורי הצלחה.
יעקב מרגי: זה חומר למחשבה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נמשיך עם העניין של כפרי הנוער בהמשך.
<איריס שני: אני מנכ"ל העמותה הישראלית להפרעת קשב ויש כמה דברים שאני רוצה לומר.
אורלי לוי אבקסיס: לא היית פה אתמול.
<איריס שני: נכון, כי לא הזמנתם אותי.
אורלי לוי אבקסיס: אוי.
אורלי לוי אבקסיס: טוב, תקשיבו.
אורלי לוי אבקסיס: אני קודם כל, אני מתנצלת.
אורלי לוי אבקסיס: אתם, יש לנו, מנהלת הוועדה בחופשה ואנחנו מנסים גם להמשיך ואנחנו רוצים להגיד תודה רבה לאריאלה.
אורלי לוי אבקסיס: יהיו פה עוד ועדות בהמשך, אבל תתעדכנו גם מה קורה בוועדה.
אורלי לוי אבקסיס: הנושא הזה עולה פה לא מעט פעמים.
<איריס שני: חבל שנציגת משרד החינוך הלכה, כי יש אפשרות מצוינת לאתר ולנטר ילדים באופן ממוחשב סיסטמאתי.
<איריס שני: אם כל מורה נכנסת בסוף כל שיעור לתוכנה שנקראת משוב, איי-קונטקט.
<איריס שני: זה דבר הכי פשוט שיש, שם אתם מקבלים את הנתונים גם על מצבם הלימודי, חבר הכנסת שהלך צריך היה לדעת את זה, מצבם הלימודי, בעיות ההתנהגות שלהם, הגעה לשיעורים, איחורים אפילו.
<איריס שני: באופן מדויק ומסודר, יש תוכנה שנותנת דיווח ובתי הספר צריכים לדעת את זה וקל מאוד למורה שיושבת בסוף כל חודש או אפילו כל שבוע או בכל יום, לומר כמה מהילדים שלה מגיעים או לא מגיעים.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, היא בסך-הכל צריכה לשלוח את זה למשרד החינוך כדי להבין מה המצב?
<איריס שני: משרד החינוך מקבל את הנתונים האלה.
<איריס שני: תוכנת המשוב עובדת.
אורלי לוי אבקסיס: לא לא לא, בסדר.
אורלי לוי אבקסיס: הבעיה אם זה מגיע למשרד המרכזי ועושה את האיגום של הכל.
<איריס שני: בגלל זה היה חבל לי - - -
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעביר את השאלה הזו הלאה.
<איריס שני: שניים.
<איריס שני: בנושא של האבחונים.
<איריס שני: אני מבינה שהיתה אתמול הוועדה, אבל אני רוצה לומר - - -
אורלי לוי אבקסיס: יש כמה ועדות המשך בנושא הזה.
<איריס שני: בכלל לפני האבחונים, אחת הבעיות הקשות שלנו היום, זה גם אם ילד מגיע עם אבחונים, האבחונים בעצם שום דבר לא נעשה אתם.
<איריס שני: הם יושבים בתוך המגירה של היועצת והם צריכים את זה להתאמות.
<איריס שני: זאת לא המטרה.
<איריס שני: האבחון הוא תוכנית עבודה.
<מיכל מנקס: זו המלצה.
<מיכל מנקס: אני אומרת את זה מניסיון אישי.
<איריס שני: בסדר גמור, המלצה לתוכנית עבודה, לא המלצה האם יש לך רק הארכת זמן או לא.
<איריס שני: אני צריכה לבנות תוכנית עבודה שתאפשר לילד ללמוד ולא להגיד – אה, אוקיי, עכשיו לקראת הבגרויות, אז הוא גם יקבל את ההתאמות שלו.
אורלי לוי אבקסיס: לא לא לא, אנחנו נשמח לקבל אתכם כשותפים.
<איריס שני: אבל דבר נוסף זה בעצם האבחונים האלה לא עושים דבר, כי אנשי החינוך אינם מוכשרים בכלל, הם לא יודעים מה יש באבחונים האלה, מכיוון שפה הבעיה הכי קשה שלנו עם אנשי החינוך, שהם בכלל לא מגיעים מתחום של חינוך מיוחד ובחינוך הכולל, החינוך הרגיל, שאין כזה דבר יותר - - -
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ניגע, יש לזה נגיעה בנשירה הסמויה, אני מודה, אבל זה הרבה יותר.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נצטרך את הנתונים שיש לכם ואת הראייה שלכם בישיבת ההמשך בנושא של האבחונים.
<איריס שני: ובסוף מחקרים, אני מבקשת להוסיף נתון אחד, כי כל מה שאמרתם, אני בכוונה עצרתי והתמקדתי על מספר שקפים, אנחנו עובדים היום מטעם העמותה עם תוכנית של משרד התעסוקה, שאנחנו רואים ששם, שם יש לנו את הבעיה הכי קשה.
<איריס שני: אז בבקשה, אם תוכלו להכניס את הנתונים, האם הילד מאובחן כהפרעת קשב והאם הילד מאובחן כלקוי למידה, שזה שני דברים שונים ואני מבקשת לשים את האבחנה.
<איריס שני: תודה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים לסיים את הדיון.
<מוריה בן עמי: רק משהו אחד, אני מוריה, מנכ"לית השמיים הם הגבול.
<מוריה בן עמי: אנחנו עמותה שעובדת עם בני נוער בסיכון.
<מוריה בן עמי: משהו אחד שהיה חסר לי בכל הדיון הזה, זה התייחסות לא לפן הלימודי אלא לפן של תחושת מסוגלות, שזה בעצם מה שאנחנו עושים.
<מוריה בן עמי: זה מאוד מאוד חשוב.
<מוריה בן עמי: גם ילד, אם ניתן לו את כל העזרה הלימודית, אם הוא לא ירגיש שהוא מסוגל ושהוא יכול להתגבר על אתגרים, כמו למשל הלמידה, הוא פשוט לא יצליח, לא משנה כמה מענה לימודי ניתן לו וזה משהו שלא היתה פה התייחסות בכלל.
אורלי לוי אבקסיס: לא, אי-אפשר לומר שלא היתה התייחסות, כי חלק מהמדדים זה המדד הזה.
<מוריה בן עמי: כן, אבל מבחינת מענים שמדובר עליהם - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא לא, זה תם ולא נשלם, מה שנקרא.
אורלי לוי אבקסיס: ועוד נתנו שעתיים, שתבינו.
אורלי לוי אבקסיס: בדרך-כלל ועדות מסתיימות אחרי שעה.
אורלי לוי אבקסיס: יש לנו עוד ועדה משותפת עם ועדת החינוך.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נאמר כמה דברים לסיכום, אחר כך נוציא באופן מסודר.
אורלי לוי אבקסיס: קודם כל, הוועדה מודה גם למכון ברוקדייל על ממצאי המחקר, חשוב לנו מאוד הנושא, כשיש לך מסד נתונים, קל לך להבין את התמונה, קל לך לדעת עם מה אתה מתמודד.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו גם שמחים שאתם מעדכנים אותם מדי פעם.
אורלי לוי אבקסיס: כמו שביקשנו, גם לגבי המחקרים שהתבקשתם ככה במהלך הזה לגבי ילדים ונוער בסיכון, לגבי הנושא החוץ ביתי והקהילה, לבדוק.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נשמח שתעבירו את זה אלינו.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מודים למחלקת המחקר כמובן על העבודה המשותפת בוועדה, אנחנו מעבידים אותם הרבה, אבל זה טוב.
אורלי לוי אבקסיס: הוועדה למדה כי יש קשר ישיר בין שלושת המדדים של ההתנהגות שהוצגו – ניתוק התנהגותי, רגשי וקוגניטיבי לבין נשירה ובהמשך לכך יש להתייחס לשלב של, ופה אנחנו פונים למשרד החינוך, של לפני הניתוק והוא בעיקר, קודם כל בשורה התחתונה, לגבי האוכלוסיות המוחלשות והכלים שיש בידי מערכת החינוך לסייע ולמנוע את המצב של הזליגה שלהם לגבי, למסלול הנשירה וזה אומר גם בנושא אבחון ובמימונו ואנחנו דנים בזה גם בנושאים, בדיונים נוספים, אנחנו רוצים לקבל תשובות ממשרד החינוך מה נעשה לגבי הנושא של ילדים שבאים באמת ממשפחות סוציו אקונומיות נמוכות, לגבי ההנגשה.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת של ספרי הלימוד, של הכלים שבהם ילדים נורמטיביים יכולים לעבוד ומה עושים עם כך.
אורלי לוי אבקסיס: הוועדה למדה כי בכל המדדים שיעור הנשירה הגלויה בירידה, כך לפחות בנשירה הגלויה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אין לנו מדד שוטף לנשירה סמויה ולוועדה ברור כי תפקיד המורה פה הוא תפקיד מאוד מאוד חשוב.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מגלים שכאשר המורה הוא דמות חיובית, הילד מרגיש בתחושה הסובייקטיבית שלו באמת תחושות שיכולות לאפשר לו להתקדם מהבחינה ולהישאר במערכת ולהפך, כאשר המורה הוא לא דמות שאליו מרגיש הילד שהוא יכול לפנות ולדבר מעבר לנושא הלימודי, אז יש פה בעיה שהולכת ומתרחבת.
אורלי לוי אבקסיס: היינו רוצים לדעת ממשרד החינוך איזה הכשרות ניתנות למורים בתוך המערכת, איך זה בא לידי ביטוי, מהם הכלים שמורה יכול להשתמש בהם כדי לזהות את הילדים הללו וכדי לתת מענה.
אורלי לוי אבקסיס: הוועדה תפנה למשרד החינוך ותמליץ על יצירת ממשק תוכנה שתרכז את הנתונים באמצעות מה שבית הספר יעביר, כדי שיהיה לנו מדד אמיתי לגבי היעדרויות, לגבי איחורים, לגבי אי הגעה שוטפת ותפקוד של הילד במערכת החינוך, יכול להיות שזה דרך המשוב שכל הסיפור הוא רק להעביר את הנתונים האלה, למשרד המרכזי והמשרד המרכזי צריך לרכז, אז תהיה לנו תמונת מצב אמיתית שמשקפת, שנותנת לנו באמת להבין ובאיזה מקומות גם המצב הוא קשה יותר.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו אולי, כדאי להסתכל גם ולהשוות את הנושא של הפרמטרים של ההיעדרויות מול אלה של ההישגים ולהבין איפה הדברים חופפים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים לקבל ממכון ברוקדייל גם את הנושא של המחקר בנוגע למעיין החינוך התורני.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נשמח לגלות את תמונת המצב שם.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים עכשיו על הנושא של הישיבה המשותפת בנוגע לקציני הביקור הסדיר.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ממליצים ודורשים שתהיה נציגות גם של הרשויות המקומיות.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו פונים בבקשה למרכז השלטון המקומי, כמובן, כי זה חשוב מאוד, כי בסופו של דבר הם אלה שמשתתפים גם ויכולים להביא את הקושי האמיתי.
אורלי לוי אבקסיס: צריך לקחת בחשבון גם את העניין של ה- matching, של העיריות החלשות ולהתחשב בכך.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו דורשים, אנחנו דורשים שבשורה התחתונה המשרדים הרלוונטיים יבינו שבכל מה שקשור לעניין של הדרישות המקדמיות לתפקיד הקב"ס, אסור להוריד את תנאי הסף של אותם - - -
<קריאה: לא עלה בשום אופציה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל זה עלה על ידי משרד האוצר, אני הבנתי.
אורלי לוי אבקסיס: ואנחנו הוועדה - - -
<קריאה: עירית אמרה שלא זה - - -
אורלי לוי אבקסיס: ואם זה יעלה, הוועדה ממליצה להתעלם לחלוטין ולדחות על הסף כל דרישה של האוצר.
אורלי לוי אבקסיס: הנושא פה צריך להיות האיכות ולא המחיר של השירות.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שסיימנו.
אורלי לוי אבקסיס: ישיבת הוועדה המיוחדת לזכויות הילד נפתחת, ה- 22.7.2014, כ"ד בתמוז תשע"ד, הנושא – מה עם הילדים במאבק ההורים לדיור ציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: דיון המשך במסגרת יום הדיור הציבורי בכנסת.
אורלי לוי אבקסיס: מה נשאר לומר?
אורלי לוי אבקסיס: משרד הרווחה, אללוף, הודיעו לנו שהם לא ישלחו נציג, שהם מתנצלים, שהם ישלחו לי מכתב התנצלות.
אורלי לוי אבקסיס: בושה וחרפה.
אורלי לוי אבקסיס: בושה וחרפה למדינה שמשרד הרווחה לא שולח נציג לנושא רווחה ראשון במעלה.
אורלי לוי אבקסיס: ילדים קטנים בלי קורת גג, לא יכול להיות שמשרד הרווחה מתעלם מהם.
אורלי לוי אבקסיס: לא יכול להיות שאחרי ועדה שהוקמה על-ידי שר הרווחה, עם המלצות על דיור ציבורי, עם המלצות להגדלת עמלה, עם המלצות לשכר דירה ריאלי, עם המלצות להוספת תקנים של כוח אדם, לעובדים הסוציאליים במשרד הרווחה, כדי לתת פתרונות לאוכלוסייה הזו, לא ראו לנכון לשלוח לנו נציג.
אורלי לוי אבקסיס: משרד האוצר – תקראו לי כשתצטרכו אותי.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא מבינה, אנחנו לא צריכים את האוצר בדיון שכזה?
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יכולים להתדיין בינינו לבין עצמנו?
אורלי לוי אבקסיס: אין פה לא אוצר ולא רווחה.
אורלי לוי אבקסיס: עד שיבואו הנציגים.
אורלי לוי אבקסיס: נפתח עכשיו את ישיבת הוועדה המיוחדת לזכויות הילד.
אורלי לוי אבקסיס: היום 14 ביולי 2014, ט"ז בתמוז תשע"ד.
אורלי לוי אבקסיס: הנושא שעל סדר היום הוא אבחונים לילדים בגילאי גן ובית-ספר יסודי בתחום הפרעות קשב וריכוז, התפתחות הילד ולקויות למידה.
אורלי לוי אבקסיס: אתחיל בסקירה קצרה.
אורלי לוי אבקסיס: קודם כול, אני מבקשת להודות מאוד למחלקת המחקר של הכנסת ולמריה רבינוביץ ושרון סופר על הבדיקה שערכו.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו סברנו שזה הרבה יותר פשוט מאשר גילינו.
אורלי לוי אבקסיס: הרמנו אבן ומצאנו מחילות ואותן נצטרך לבדוק ולטפל בהן באופן פרטני.
אורלי לוי אבקסיס: היום זו בהחלט ישיבה פותחת בנושא הזה כי לדעתי אנחנו נידרש ללא מעט ישיבות נוספות כדי לבדוק איך אנחנו פותרים את הבעיה הרב-מערכתית הזו.
אורלי לוי אבקסיס: כמו בנושאים אחרים, אבל פה זה בא לידי ביטוי, אני חושבת, בצורה קיצונית מאוד, בכך שזכויות מסוימות מפוזרות בין משרדים שונים וההורים צריכים, כמו גששים או כמו קבצנים בפתח, ללכת ממשרד למשרד ולגשש מה הזכויות שלהם, וזה רק כאשר הם יודעים.
אורלי לוי אבקסיס: הבעיה הרבה יותר גדולה כאשר אנחנו מדברים בנושאים הללו על כך שיש חוסר מודעות לזכויות, מי אמור לספק אותן, וגרוע מכך – המשרדים אפילו לא מקצים את התקציבים הראויים כדי לספק את מה שעל-פי חוק הם מחויבים לספק.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר אנחנו מדברים על אוכלוסייה במצוקה, על ילדים שנולדו בבתים שמבחינה סוציו-אקונומית, מבחינה כלכלית קשה להם מאוד להוציא כסף עודף כדי להגן על הזכויות של הילדים שלהם, על מימוש הפוטנציאל, על ארגז הכלים, אז ברור לנו לחלוטין, ויש מחקרים שמוכיחים את זה, שדווקא האוכלוסייה החזקה מצליחה למצות את הזכויות או מקדישה מכיסה הפרטי כדי לתת לילד את מה שמבחינת החוק מגיע לו, ומגיע לו על-ידי המדינה.
אורלי לוי אבקסיס: יש פה ניסיון לדעתי של עצימת עין של המשרדים הרלוונטיים מן הבעיה שטופחת לנו בפנים.
אורלי לוי אבקסיס: מחקר שנערך גילה שבקרב אוכלוסיות חזקות יש עודף לא רק באבחונים, ומתן ההקלות בעקבות אותם אבחונים, אלא גם במה שמשרד החינוך מקצה לטיפול בבעיה.
אורלי לוי אבקסיס: לעומת זה יש מחסור אמיתי גם באבחונים וגם בעקבות כך בהקלות או במה שיכול המשרד להציע כאשר אנחנו מדברים על אוכלוסיות בפריפריה בדרום ובצפון.
אורלי לוי אבקסיס: באמת רואים את הפערים הגדולים, זה דבר שאי אפשר להתעלם ממנו.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מגיעים למשרד הבריאות ומגלים שגם במשרד הבריאות אותם זכאים, דרך אגב, שהמערכת מצהירה שהם זכאים לאבחונים ולטיפולים בשירות הציבורי בלי השתתפות עצמית, אז יש הצהרה לחוד והלכה למעשה לחוד.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מגלים שגם אם יש לך זכות הצהרתית, היא רק הצהרתית.
אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה, קופות-החולים שולחות אותך לשב"נים, ובשב"נים זה רק מי שיש לו את השב"ן המורחב.
אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו מדברים למשל על קופת-חולים כללית, רק מי שיש לו ביטוח "פלטינום" זכאי להשתמש באבחונים, ועדיין הוא יידרש להשתתפות עצמית, בין 550-1,000 ש"ח, תלוי אם אתה רוצה אבחון דידקטי או זקוק לאבחון פסיכו-דידקטי.
אורלי לוי אבקסיס: האבחון הפסיכו-דידקטי בשירות משרד הבריאות, מאחר והוא לא מסופק כי יש להם מחסור בכוח-אדם, כך נאמר לנו, יש להם מחסור במומחים, ואילו בשוק הפרטי אנחנו מגלים שאם אתה פונה תוך שבוע יש לך תור, בשירות הציבורי מדובר, אם אינני טועה, על המתנה של בין 3-6 חודשים.
אורלי לוי אבקסיס: אותם אנשים שנדרשים לאבחון פרטי נאלצים להוציא ממיטב כספם.
<מריה רבינוביץ: א
<מריה רבינוביץ: בחון דידקטי ופסיכו-דידקטי זה גם במשרד החינוך.
<רויטל לן כהן: אחר-כך הם עוד מעיזים להגיד: הבאת אבחון ממאבחן פרטי אז הוא נתן לך מה שאתה רוצה, זה לא שווה בעינינו כלום.
אורלי לוי אבקסיס: בהמשך אתן לך את זכות הדיבור כנציגת קואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים להבין את היקף התופעה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מונעים מילדים את הכלים כדי למקסם את היכולות שלהם.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר אנחנו מתבשרים על כך שבהמשך יהיו לנו כיתות א' ו-ב' ו-ג' עם 40 תלמידים בכיתה, תגידו לי מתי תוכל אותה מורה לתת את תשומת לבה לילד עם הבעיות, מתי היא בכלל תוכל לראות אותו?
אורלי לוי אבקסיס: יתרה מכך, אם אנחנו אומרים שלשפ"י, לשירות הפסיכולוגי-ייעוצי במשרד החינוך יש סמכות לתת את האבחונים האלו, כשאנחנו מבקשים נתונים כמה אבחונים כאלה נעשו – יש שקט.
אורלי לוי אבקסיס: אין להם אפילו נתונים.
אורלי לוי אבקסיס: לדעתי יש להם אינטרס לא לפרסם את הנתונים כי בעיקר כאשר מדובר בגיל בית-הספר היסודי אין תקצוב.
אורלי לוי אבקסיס: גם כאשר הם עושים אבחונים הם עושים אותם לילדי בית-הספר התיכון.
אורלי לוי אבקסיס: אני שואלת, אם לא אבחנת את הילד בכיתה א' ו-ב' מה הסיכוי שתוכל לעזור לו בהמשך?
אורלי לוי אבקסיס: האבחונים הללו על-ידי משרד החינוך, שנעשים כביכול בעלות של המדינה, ששם לא אמורים להשתתף ההורים, לא נעשים.
אורלי לוי אבקסיס: יתרה מכך, אני אומרת לכם מניסיון אישי, מערכת החינוך, קרי: המורות, היועצות והמנהלים, לא יודעת בכלל על האופציה הזו.
אורלי לוי אבקסיס: הם שולחים באופן אוטומטי את ההורים לשירותים הפרטיים, למגזר הפרטי.
אורלי לוי אבקסיס: הורה שנאבק לסיים את החודש, או אפילו להתחיל אותו, לא ימצא אלפי שקלים גם עבור אבחון נוירולוגי וגם אחר-כך עבור אבחון הפסיכו-דידקטי.
אורלי לוי אבקסיס: האבחון הנוירולוגי בסופו של דבר יביא לך את הטיפול התרופתי אבל בהחלט לא את מסגרת העבודה, את ההשמה, את הזכויות שמגיעות לאותם ילדים בתוך מערכת החינוך הפורמלית.
אורלי לוי אבקסיס: כדי לזכות בזה אתה חייב לבדוק – וטוב שכך – גם את האבחונים הפסיכו-דידקטיים.
אורלי לוי אבקסיס: ושם במגזר הפרטי זה יכול להגיע לאלפי שקלים, כאשר ברור לנו מי ילך לשם ומי מראש יוותר.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר אנחנו מדברים על התפתחות הילד אנחנו עדיין מדברים על תורים ארוכים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על כך שאותם הורים מבינים בסופו של דבר – ואתן לכם דוגמה: מתוך 1,000 ילדים כמה ילדים ממשיכים אחר-כך בטיפול?
<מריה רבינוביץ: בהערכה, אלו נתונים מערכתיים, יש הערכה ש-10% מהילדים עוברים איזה אבחון.
<מריה רבינוביץ: מתוך 100 ילדים, 30-40 ניגשים לטיפול.
<מריה רבינוביץ: זאת אומרת, 60 לא ממשיכים.
אורלי לוי אבקסיס: אחת הבעיות היא שהעלות "מטורפת".
אורלי לוי אבקסיס: עלות הטיפולים, שעל פניו מגיעים על-ידי המדינה, לא ניתנים וההורים מבינים שהם לא יכולים להרשות לעצמם, וזה סדרת טיפולים.
אורלי לוי אבקסיס: אני באמת מנסה לראות איפה אנחנו עומדים ואיך אנחנו ממשיכים מפה ואילך.
אורלי לוי אבקסיס: כדי להתחיל נדבר עם נציג משרד הבריאות.
אורלי לוי אבקסיס: מנהלת המחלקה להתפתחות הילד ושיקומו במשרד הבריאות, ד"ר הדר ירדני.
<רויטל טופר חבר טוב: אני סמנכ"ל לפיקוח על קופות-חולים במשרד הבריאות.
<רויטל טופר חבר טוב: ברשותך, אם זה בסדר, אני קצת אעשה בסדר בקטע של הזכאות.
<רויטל טופר חבר טוב: בואו נעשה קודם כול הבחנה בין הפרעות קשב וריכוז ובין אבחונים פסיכו-דידקטיים ודידקטיים.
<רויטל טופר חבר טוב: בהפרעות קשב וריכוז יש אבחון של נוירולוג בסל הממלכתי, דרך קופות-החולים, עד גיל 18.
אורלי לוי אבקסיס: מה אורך התור?
<הדר ירדני: מבחינת אורך התור, נכון שהתור לנוירולוגים ילדים ארוך מאוד והוא נמשך מספר חודשים, ופסיכיאטרים ילדים גם יש מעט וגם הציבור לא כל-כך שש לגשת לפסיכיאטר ילדים.
<הדר ירדני: לשם כך משרד הבריאות ארגן 3 קורסים להכשיר רופאי ילדים, ולאחרונה גם רופאי משפחה, לעשות אבחון של הפרעות קשב וריכוז.
<הדר ירדני: לאחרונה עברו את הקורס 100 רופאים נוספים.
<הדר ירדני: בטח נציגי קופות-החולים ישמחו לדבר על זה.
<הדר ירדני: הן הקימו לאחרונה מרכזים מיוחדים לאבחון הפרעות קשב וריכוז והתור שם אינו ארוך כל-כך.
<הדר ירדני: במרכזים הללו אפשר לתת אבחנה וכמובן גם להתחיל טיפול.
אורלי לוי אבקסיס: יש הוראה של משרד הבריאות, שתוך 3 חודשים צריכה להינתן אבחנה והתחלת טיפול.
אורלי לוי אבקסיס: הציבור לא מודע לזה.
<הדר ירדני: עכשיו אנחנו מדברים כבר על משהו אחר.
<הדר ירדני: את מדברת עכשיו על אבחון ילד שצריך איזשהו אבחון במכון או ביחידה להתפתחות הילד.
<הדר ירדני: אנחנו לא מדברים כרגע על הפרעת קשב וריכוז.
<הדר ירדני: מה שציינת עכשיו לגבי 3 חודשים, זה אותו ילד שיש לו עיכוב התפתחותי.
<הדר ירדני: בטיפת חלב או במעון או בגן או ההורים מאתרים איזו בעיה, פונים לרופא הילדים, הוא רואה שבאמת יש איזו בעיה התפתחותית, מפנה למכון להתפתחות הילד ואכן שם יש דרישה של המנכ"ל שזה ייקח 3 חודשים מרגע הגעת ההפניה.
אורלי לוי אבקסיס: שזה התפתחות הילד, הטיפולים הפרא-רפואיים.
<יצחק קדמן: כמה זמן זה לוקח בפועל?
<הדר ירדני: תלוי באיזה מקום.
<הדר ירדני: יש מקומות בהם עומדים בקריטריונים האלה, אבל לצערי הרב יש גם מקומות שבהם לא עומדים בקריטריונים.
אורלי לוי אבקסיס: תני לנו דוגמה למקומות שלא עומדים בקריטריונים האלה.
<הדר ירדני: את רוצה שנדבר על הפריפריה?
<הדר ירדני: למשל בדימונה, אבל גם במרכז הארץ במקומות גדולים ומכובדים תור ההמתנה ארוך מאוד.
<הדר ירדני: תלוי.
<הדר ירדני: שוב, צריך לזכור כמה דברים.
<הדר ירדני: זה נכון להיום.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו היום עורכים את הדיון.
אורלי לוי אבקסיס: זה נכון לאתמול ולשלשום והמצב לא משתנה.
<הדר ירדני: לא, יש חודשים שהתור ארוך יותר ויש חודשים שהתור קצר יותר.
<הדר ירדני: זה מאוד נקודתי.
<הדר ירדני: יש תקופות מסוימות בשנה עם יותר פניות למכון.
אורלי לוי אבקסיס: ניתן למחלקת המחקר של הכנסת להציג את המצב היום.
<הדר ירדני: זה חומר שאני נתתי להם.
אורלי לוי אבקסיס: בין היתר, אבל פרט לך את מבינה שליקטנו מידע מאנשים נוספים.
אורלי לוי אבקסיס: את תמתיני.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעשה סדר, ניתן למריה רבינוביץ, שערכה את המסמך, לומר כמה דברים על היבטים שעולים מתוך אותו מסמך ואז נמשיך עם השאלות.
<מריה רבינוביץ: תודה רבה ובוקר טוב לכולם.
<מריה רבינוביץ: כפי שכבר התחלתם לעשות איזה סדר, יש הפרדה בין תחומי האחריות של משרד הבריאות ומשרד החינוך.
<מריה רבינוביץ: משרד הבריאות אחראי על תחום התפתחות הילד.
<מריה רבינוביץ: במסגרת התחום הזה ניתנים אבחונים במקצועות הפרא-רפואיים, שזה פיזיותרפיה, ריפוי בעיסוק, לקויות תקשורת, שאת הטיפולים נותנים קלינאי תקשורת, ותחום של הפרעות קשב ריכוז, שזה תחום שמאבחנים אותו רופאים, כפי שכבר נאמר, רופאים נוירולוגים או רופאים פסיכיאטרים של ילדים.
<מריה רבינוביץ: במערכת החינוך- - -
אורלי לוי אבקסיס: רגע, מה אורך התורים שם?
<מריה רבינוביץ: על-פי הנתונים של משרד הבריאות, יש לי פה סקירה של הנתונים מחודש אפריל 2014, אתן לך דוגמאות.
<מריה רבינוביץ: אלה דוגמאות של המכונים להתפתחות הילד שפועלים היום במסגרות בתי-החולים.
<מריה רבינוביץ: בבית-חולים "איכילוב" התור לפסיכולוג הוא 7 חודשים, למרפא בעיסוק – 7 חודשים, לטיפול בהפרעות תקשורת – 6 חודשים.
<מריה רבינוביץ: בבאר-שבע תורי ההמתנה, נכון לאפריל: לפסיכולוג 7 חודשים, למרפא בעיסוק 13 חודשים, לטיפול בהפרעות בתקשורת 4 חודשים.
<מריה רבינוביץ: בנהריה יש 3 חודשי המתנה למרפא בעיסוק.
<מריה רבינוביץ: הם עומדים כביכול בקריטריונים.
<מריה רבינוביץ: ב"אסף הרופא"- - -
אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מדברים על 3 חודשים אנחנו אומרים: וואו, הם זריזים.
<רויטל לן כהן: 3 חודשים לילד שלא יכול לדבר וזקוק לקלינאית תקשורת זה נזק.
<מריה רבינוביץ: בצפת היו אז 10 חודשי המתנה לטיפול בהפרעות תקשורת של ילדים.
<דורית שמואלי: בעיות תקשורת ובעיות שפה.
<מריה רבינוביץ: שוב, זו נקודה חשובה ואדגיש פה, כי אנחנו סקרנו תחום שלא קשור לבעיות סומטיות, לא לבעיות של אוטיזם ולא לילדים בעלי צרכים מיוחדים, שם המשקלים קצת שונים.
<מריה רבינוביץ: אם אני ממשיכה לסקור את תחום הבריאות, בתחום התפתחות הילד על-פי חוק ביטוח בריאות ממלכתי יש בעצם זכאות.
<מריה רבינוביץ: כל ילד עד גיל 9 זכאי לאבחון ולטיפול במסגרת סל שירותי הבריאות וקופות-החולים הן שאחראיות להעניק לו את הטיפול.
<מריה רבינוביץ: אם אנחנו מדברים על אבחון של הפרעות קשב וריכוז, על-פי אותו חוק עד גיל 18 ילד מקבל את השירותים הללו.
אורלי לוי אבקסיס: אמור לקבל.
<מריה רבינוביץ: לגבי משרד החינוך- - -
<הדר ירדני: עד גיל 18 – אבחון רפואי.
אורלי לוי אבקסיס: ADHD לא נחשב לאבחון רפואי?
<יורם זנדהאוז: כן, אבחון רפואי בלבד.
<יורם זנדהאוז: לא את כל הסל.
<יורם זנדהאוז: אפשר יהיה להתייחס לזה אחר-כך.
<יורם זנדהאוז: החוק הוא לא לעניין.
אורלי לוי אבקסיס: ציינו, עד גיל 9 כולל טיפול.
אורלי לוי אבקסיס: בואו נאמר כך, ברגע שיש אבחון לגבי התפתחות הילד הוא יהיה זכאי לטיפולים עד גיל 9?
<יורם זנדהאוז: כן, והסומטיים עד גיל 18, זה משהו אחר.
אורלי לוי אבקסיס: על סומטיים אנחנו לא מדברים היום.
<דורית שמואלי: אני נוירולוגית ילדים.
<דורית שמואלי: אני מנהלת מרפאה להתפתחות הילד בירושלים ופה אני נציגת היל"ה – החברה הישראלית להתפתחות הילד.
<דורית שמואלי: על-פי הסל – שזה בעיני דבר שאין בו שום היגיון אבל זה הסל – ילד שמוגדר כ-ADHD בין גיל 6-9 אינו זכאי לסל התפתחות הילד.
<יורם זנדהאוז: לפי החוק הקיים.
אורלי לוי אבקסיס: לָמה?
אורלי לוי אבקסיס: ולְמה הוא זכאי במקום?
<דורית שמואלי: כלום.
<דורית שמואלי: לאבחון רפואי ולריטלין.
<יורם זנדהאוז: לאבחון רפואי ותרופות.
<מריה רבינוביץ: זה אחד ההסברים של פרופ' אור-נוי.
<קריאה: אבל אפשר להגיש בקשה לוועדת הסל.
<יורם זנדהאוז: אבל החוק לא נותן פתרון הוליסטי, הוא נותן רק פתרון רפואי.
<קריאה: זה נוגע כבר לתרופות מצילות חיים.
אורלי לוי אבקסיס: זו התשובה של משרד הבריאות?
<רויטל טופר חבר טוב: יש חקיקה.
<רויטל טופר חבר טוב: אנחנו לא יכולים לתת משהו שהוא מעבר לחוק.
<רויטל טופר חבר טוב: לקופות-החולים לא ניתן תקצוב לזה.
<רויטל טופר חבר טוב: זה מה שהחוק אומר, ואם החוק אומר שטיפול התפתחותי הוא עד גיל 9 אז קופות-החולים לא יכולות לתת מעבר.
<רויטל טופר חבר טוב: המקום היחיד שבו הן נותנות מעבר הוא במסגרת השב"ן.
אורלי לוי אבקסיס: ורק אם יש להם את השב"ן המורחב.
אורלי לוי אבקסיס: כולנו פה הורים לילדים וכל אחד נפגש בצורה כזו או אחרת עם המערכת.
אורלי לוי אבקסיס: תנסי בפריפריה, עם השב"ן הכי טוב שיש לקופות-החולים להציע, לבדוק מי הם אותם בעלי מקצוע שניתן להיעזר בהם דרך קופות-החולים – אפס.
<רויטל טופר חבר טוב: זה החזרים.
אורלי לוי אבקסיס: אל תגידי לי החזרים.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא רוצה לפתוח פה דברים אישיים אבל האמיני לי, אני מדברת מניסיון.
אורלי לוי אבקסיס: מתוך רשימה של 28 שירותים פרא-רפואיים שאתם מציעים במסגרת השב"ן לאותם ילדים ניתנים אפס שירותים באזור שלנו.
אורלי לוי אבקסיס: אני צריכה להסיע את הילד שלי כדי לזכות באותם שירותים, שעליהם אני משלמת באופן פרטי בשב"ן, לנסוע לכל כיוון יותר משעה, שזה הזוי.
<רויטל טופר חבר טוב: אבל יש מסלולים בשב"ן של החזר, שאת יכולה ללכת למטפל פרטי ולקבל החזר.
<רויטל טופר חבר טוב: תלוי באיזה שירות מדובר.
<רויטל טופר חבר טוב: שירות של קלינאי תקשורת- - -
אורלי לוי אבקסיס: את לא באה להצדיק את זה, נכון?
אורלי לוי אבקסיס: גם את הוצאות הדלק אתם תחזירו?
אורלי לוי אבקסיס: גם את הוצאות האוטובוסים אתם תחזירו?
<רויטל טופר חבר טוב: אני לא מצדיקה כלום.
<רויטל טופר חבר טוב: אני רק אומרת שיש אפשרות להחזרים.
אורלי לוי אבקסיס: מה כלול בהחזר?
אורלי לוי אבקסיס: אם אותי שולחים לתל-אביב או לחיפה, כשאני גרה בעמק המעיינות, וזה שעה וחצי נסיעה באוטו פרטי לצורך טיפול פרא-רפואי בילד שזקוק לכך וכך, לי אין בעיה למלא דלק באוטו ולנסוע.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה היחידה היא מה קורה לאוכלוסיות מוחלשות.
אורלי לוי אבקסיס: רק מספר האוטובוסים כדי להגיע לאותו מקום שבו הם יכולים ליהנות מן השירות, שהם משלמים עליו מכספם, למעשה מייתר את השירות הזה.