GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי לוי אבקסיס: בואו לא ניכנס אליו, הוא בעייתי.
<אסף וינברגר: הוא בעייתי, בהחלט.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא יודעים, במיוחד אם אנחנו משווים אותו ל- 98.
אורלי לוי אבקסיס: כי ב- 98, אתה לא יודע אם בכל המסלולים היו בגרויות, אם העניין הטכנולוגי היה.
אורלי לוי אבקסיס: זה משהו שהוא מבחינתי לא מדד טוב.
<אסף וינברגר: זה נכון.
<אסף וינברגר: יחד עם זאת, אנחנו כן יכולים לראות את הירידה לאורך השנים במספר הילדים שלא ניגשו ולו לבחינת בגרות אחת, וכן יש בזה איזה שהוא נתון דווקא חיובי, מבחינת - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא, כי ב- 98 היה הגיוני שהרבה ילדים לא ניגשו לבחינות בגרות.
אורלי לוי אבקסיס: היום זה פחות הגיוני שיש ילדים בתוך המערכת שהגיעו לכיתה י"ב ולא עשו אפילו בגרות במקצוע בחירה, לא יודעת, קולנוע, אמנות או ציור.
<עירית בירן: היום, כדי לקבל זכאות ל- 12 שנות לימוד, צריך לפחות יחידה אחת במקצוע או מתמטיקה או עברית או ערבית.
אורלי לוי אבקסיס: בדיוק, מה שלא היה בעבר.
<עירית בירן: מה שלא היה בעבר.
אורלי לוי אבקסיס: ולכן המדידה הזו היא מאוד בעייתית.
<אסף וינברגר: כולל גם בחינוך הטכנולוגי.
<עירית בירן: גם בחינוך הטכנולוגי וגם בחינוך המיוחד.
אורלי לוי אבקסיס: ולכן המדידה הזו היא מאוד מאוד בעייתית ואני מעדיפה שלא ניגע בה, כי תיתן לנו נתון שהוא בכלל לא מייצג.
<אסף וינברגר: לכן אני ציינתי שהנתונים הם ראשוניים.
אורלי לוי אבקסיס: מה שאותי מזעזע זה ה- 30%, שמתחת לפני השטח.
<אסף וינברגר: מדובר בעשרות אלפים נוספים.
אורלי לוי אבקסיס: זה עשרות אלפים, זה הרבה מעבר למה שמטופל היום.
אורלי לוי אבקסיס: 30% מכלל תלמידי ישראל, מתקיים בהם סממן של נשירה סמויה.
אורלי לוי אבקסיס: זה צריך לזעזע.
<אסף וינברגר: אני רק אסיים בנתון אחד אחרון שמתקשר לעניין הזה של המשחק הזה שמתקיים בין הנשירה הגלויה והנשירה הסמויה.
<אסף וינברגר: אנחנו יודעים שהדברים הם קשורים ביניהם.
<אסף וינברגר: בשנים האחרונות מוחל בעצם חוק לימוד חובה גם על כיתות י"א ועל כיתות י"ב.
<אסף וינברגר: בשנת הלימודים תשע"ד, צו חינוך חובה חל על 176 רשויות, זה כ- 75% מכלל הרשויות.
<אסף וינברגר: אני מניח שזה בעתיד יורחב.
אורלי לוי אבקסיס: מחר ההצבעה.
<עירית בירן: מחר אנחנו מקווים שכל הארץ ייכנסו תחת הצו.
אורלי לוי אבקסיס: הלוואי.
אורלי לוי אבקסיס: במה זה תלוי?
<מיכל מנקס: בוועדת החינוך.
<מיכל מנקס: אנחנו מגישים את הבקשה.
אורלי לוי אבקסיס: אין מצב שלא, זה טכני, אתם מבינים.
<אסף וינברגר: צריך וחשוב לקחת בחשבון שההרחבה הזו עשויה לצמצם את שיעורי הנשירה הגלויה, כי תלמידים שנשרו בעבר, נכנסים לתוך מערכת החינוך, אבל היא עלולה להגדיל את שיעורי הנשירה הסמויה.
<אסף וינברגר: כי התלמידים אמנם יהיו רשומים, יכולים להיות רשומים באופן פורמאלי, אבל יכול להיות שלא יתקיים שם תהליך של למידה משמעותית וגם את זה צריך לקחת בחשבון.
אורלי לוי אבקסיס: גם יעזור מאוד לתקציבים של בתי הספר.
<עירית בירן: אגב, אני לא בטוחה.
<עירית בירן: משום שבחוק הזה, חוץ מאחריות ההורים, אין כלום.
<עירית בירן: אין בו משאב.
אורלי לוי אבקסיס: אין תקצוב?
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, לא, אבל אם ילד נשר בכיתה י' והוא ממשיך י"א, י"ב, הם ממשיכים לקבל עליו עוד שנתיים.
יעקב מרגי: סליחה, אם הוא מופיע במצבת, הוא מתוקצב.
<מיכל מנקס: אני רוצה להסביר מה המשמעות.
<מיכל מנקס: חוק לימוד חובה מפאת תקציבים לאורך השנים לא יכול היה להיות מיושם במלואו עד גיל 18 ולכן לאט לאט החיל הצו בארבע השנים האחרונות, אם אני לא טועה, נבחרו בתי ספר ובאמת בתוקף החלטת ממשלה, אם אני לא טועה, הוא ייאכף מחר אני מקווה, ל- 100% מהרשויות המקומיות.
<מיכל מנקס: פה צריך להבדיל.
<מיכל מנקס: הרי כשמדובר בביקור סדיר, מדובר בחובת הורי הילד על כך שהוא יפקוד את בית הספר או את גן הילדים, עד לגיל שנקבע בחוק.
<מיכל מנקס: כשמדובר במי אוכף את זה, אוכפת את זה בשורה התחתונה הרשות המקומית שבסופו של תהליך ואת זה לא שאלתם, כמה מהמקרים באמת מובאים לבית המשפט, כמה רשויות באות עם מי מטעמן, הפרקליט שלהן וכו', ותובע.
יעקב מרגי: אל תיבהלי.
<מיכל מנקס: לא, זה לא טוב שכך.
<מיכל מנקס: אני רוצה להעיר סימן שאלה, אם הרשות המקומית היא זו שצריכה לאכוף את זה.
<מיכל מנקס: אני לא בטוחה שזה נכון.
<מיכל מנקס: משום שהרשות המקומית באמצעות קצין הביקור הסדיר, והמחלקה המשפטית, צריכה בסופו של יום בתהליך שכן או לא מגיע לידי מיצוי בתהליכי הגישור וכו', לבוא לבית המשפט ובעצם להפעיל את החוק שבא ואומר – ההורים לא שולחים את הילד למוסד לימוד על פי חוק.
<מיכל מנקס: יש בעיה בעובדה שהרשות המקומית צריכה לעשות את זה.
אורלי לוי אבקסיס: תשמעי, תקשיבי, אני בטוחה שיהיה לכם הרבה פחות כאב ראש אם היו פוטרים אתכם מכך.
<מיכל מנקס: לא, לא עושים את זה.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שזה חלק - - -
<מיכל מנקס: זה לא מגיע לידי מיצוי משום החובה הזו.
<מיכל מנקס: אני לא יודעת.
<מיכל מנקס: אני סבורה שזה מעין החתול שצריך לשמור על השמנת.
<מיכל מנקס: זה לא נכון בעיני.
<מיכל מנקס: למה לא מדינת ישראל באמצעות משרד החינוך, שתאכוף את חוק חינוך החובה שחל על המדינה בסופו של יום.
<מיכל מנקס: הרשות המקומית מסייעת בקיום מוסדות חינוך, מממנת ופה אני אענה לסיפור קציני הביקור הסדיר.
<מיכל מנקס: קצין ביקור סדיר מתוקצב על-ידי משרד החינוך, יש מפתח ויש תקנים.
<מיכל מנקס: אלא שהשתתפות המדינה היא רק 75% מכל תקן מוכר.
אורלי לוי אבקסיס: ה- matching הזה עובד בכל המשרדים.
<מיכל מנקס: כשאני יושבת ברשות מקומית במקרה - - -
אורלי לוי אבקסיס: חלשה.
<מיכל מנקס: במקרה גם מהמגזר הערבי, חלשה, חלשה.
<מיכל מנקס: דקה, דקה,
יעקב מרגי: ובחזקות.
יעקב מרגי: שסדרי העדיפויות שלהם הם שונים ולא חינוך.
<מיכל מנקס: לא לא, שנייה, שנייה.
<מיכל מנקס: מבחינתי, כל ילד הוא עולם ומלואו ולא חשוב מה קורה עם הוריו, הוא לא אשם, אוקיי?
<מיכל מנקס: וכל ילד צריך להיות - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא לא, זה ברור, אנחנו לא נכנסים.
<מיכל מנקס: אז לכן חזק חלש, אבל כשאומר לי ראש רשות – מגיעים לי חמישה תקנים, אני לא יכול להשלים את ה- 25%, אין לי מאיפה.
אורלי לוי אבקסיס: אז הוא לא מקבל מהם את ה- 75%.
<מיכל מנקס: אז הוא לא לוקח בכלל.
<מיכל מנקס: כי אם הוא לא ישלם את ה- 100% המלא, הוא לא יוכל להעסיק אף אחד.
<מיכל מנקס: זאת אומרת שיש פה בעיה.
<מיכל מנקס: אנחנו חוזרים לסוגיית השכר והגדרה והמחסור בקציני ביקור סדיר כמו שציינת, והוא אמיתי.
<מיכל מנקס: ולמה הוא אמיתי?
<מיכל מנקס: כי בהגדרת תפקיד הקב"ס, חייב הקב"ס להיות בעל תעודת הוראה, זאת אומרת לבוא משטח החינוך.
<מיכל מנקס: מה דעתי על זה האישית, לא רלוונטית.
<מיכל מנקס: זה הגדרת התפקיד.
<מיכל מנקס: ברגע שהוא מגיע היום, בא למכרז כחוק ורוצה להיות קב"ס, הוא מגיע משכר ומהסכם השכר של אופק חדש, שהוא בהחלט ראוי ויפה ונפלא ונהדר, משבוע עבודה של 36 שעות, שהם לא בפועל מול כיתה פרונטאלית 36 שעות, לשבוע עבודה של 42 שעות, ולירידה בכ- 50% מערך השכר שהוא מקבל היום.
<מיכל מנקס: תראו לי מישהו שיבוא מרצונו הטוב ויעשה את זה.
<מיכל מנקס: אנחנו עובדים כרגע, יש ועדה במשרד החינוך - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני בשוק עכשיו שאיישתם את מה שאתם מאיישים.
יעקב מרגי: השאלה אם זה הכרחי שזה יהיה מתחום ההוראה.
<מיכל מנקס: זהו.
<מיכל מנקס: אז אנחנו פנינו, מרכז השלטון המקומי, בישיבה, פנינו למנכ"לית המשרד שהקימה ועדה ויש ועדה שעובדת בשיתוף איתנו ואנחנו הולכים לפתוח מרצון את הגדרת התפקיד, את תנאי הסף, את הנחיצות.
אורלי לוי אבקסיס: קצת מפחיד אותי הנושא הזה, אני חייבת להודות.
אורלי לוי אבקסיס: יש ברירה, יש גם את החוק עכשיו שהעביר שמעון אוחיון בקריאה טרומית, לגבי עובדי הוראה.
<מיכל מנקס: אבל זה לא קשור.
אורלי לוי אבקסיס: בוודאי שקשור, כי אם הם יהיו עובדים של משרד החינוך, הם לא יעבדו במחירים שעליהם את מדברת.
אורלי לוי אבקסיס: הם יהיו תחת הסכם קיבוצי.
<מיכל מנקס: אם הם ימשיכו להיות מועסקים?
<מיכל מנקס: לא, אני לא רוצה שיהיו במשרד החינוך.
<מיכל מנקס: אנחנו הרשויות נמשיך להעסיק את קציני הביקור הסדיר ונמשיך - - -
אורלי לוי אבקסיס: אתם מעסיקים אותם ברמה קבלנית.
<מיכל מנקס: לא, ממש לא.
<מיכל מנקס: הם עובדי עירייה לכל דבר ועניין ומקבלים את כל הזכיות.
<מיכל מנקס: אלא שברגע שהם מגיעים מבית-הספר, הרי מי יכול להיות קב"ס?
<מיכל מנקס: מי שעומד בתנאי הסף והם מגיעים מבית-הספר, אז מפאת ההסכם הקיבוצי שלהם, יש הכפלה כמעט של שעות העבודה וירידה כמעט ל- 40%.
אורלי לוי אבקסיס: תסבירו לי את זה.
אורלי לוי אבקסיס: תסביר לי, אגף שח"ר, תגיד את שמך לפרוטוקול.
<רפאל בטיט: אין הסבר.
<רפאל בטיט: זה איזה שהוא חוק שקיים, צריך לשנות אותו.
<רפאל בטיט: ברגע שישנו את החוק לגבי מורים, המכלול הזה של מה שקרה עם אופק חדש ועוז לתמורה שנגע במורים הוא לא נגע בכלל המערכת שעוסקת בתחום ההוראה.
<רפאל בטיט: יש עוד, כמו לדוגמה, תחום הדרכה במשרד החינוך, שזה לא נגע באופק חדש ובעוז לתמורה, פשוט תחום שונה, לא לכאן, אבל הוא עוד תחום שלא נגעו בו.
<רפאל בטיט: בתוך זה, לא נגעו גם בתחום שנקרא קציני ביקור סדיר וכתוצאה מזה לגייס היום קציני ביקור סדיר בתחום בית הספר זה הרעה בשכרם וזה דבר שמקשה.
<עירית בירן: גם עובדים סוציאליים לא רוצים לבוא לעבוד בתור קציני ביקור סדיר.
<עירית בירן: זאת אומרת שאם אנחנו נחזור לימים שהיה להם 12 שנות לימוד עם אפילו לא תעודת הוראה, תמיד היו אומרים שהקצין ביקור סדיר, מספיק שתהיה לו תעודת זהות, זה מספיק בשביל להיות קצין ביקור סדיר.
<עירית בירן: לימים האלה אנחנו לא רוצים לחזור.
<עירית בירן: אנחנו רוצים שיהיו אנשים איכותיים, שיוכלו לטפל ולעבוד מול ילדים וברגע שאנחנו נפתח - - -
אורלי לוי אבקסיס: כמה קציני ביקור סדיר יש, 600?
<עירית בירן: כן, אבל יש 48 תקנים פנויים.
אורלי לוי אבקסיס: המדינה לא תקרוס.
<קריאה: אבל לא הכל מאויש.
<קריאה: יש יותר מ- 600 קציני ביקור סדיר.
<עירית בירן: יש 48 תקנים כרגע לא מאוישים, שאנחנו היינו רוצים לאייש והיינו רוצים להגדיל.
<עירית בירן: כי היום קב"ס ממוצע מטפל בסביבות 150 תלמידים.
<עירית בירן: אין שום סיכוי שהוא יגיע לקשר אישי, להיכנס יותר לעומק לבעיות של הילד, בכאלה כמויות.
אורלי לוי אבקסיס: גם מבקר המדינה נותן על זה - - -
<עירית בירן: נכון ואמרנו את זה.
אורלי לוי אבקסיס: שבכלל מתחיל שלב הטיפול.
<עירית בירן: אמרנו את זה במבקר המדינה.
אורלי לוי אבקסיס: מה משרד החינוך עושה בקשר לזה?
אורלי לוי אבקסיס: האם העניין של לפתור את הבעיה הזו היא באמת להוריד את הרמה של קציני הביקור הסדיר לרמה כזו שאני לא יודעת אם הם בעצמם לא היו נוער מנותק?
<עירית בירן: זה משהו שהאוצר רוצים.
אורלי לוי אבקסיס: אם האוצר יעשה את הדבר הזה, יכול להיות שאותם אנשים בכלל היו בנשירה סמויה.
אורלי לוי אבקסיס: כי אם אנחנו נותנים להם 12 שנות לימוד, הם לא יכולים להוות מודל.
אורלי לוי אבקסיס: תסלחו לי.
אורלי לוי אבקסיס: הם גם לא יכולים לקדם את הילד.
אורלי לוי אבקסיס: והלמידה שלו לא תהיה משמעותית.
אורלי לוי אבקסיס: את זה צריך לעצור.
אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה מאוד שמשרד החינוך לא נותן יד לכך.
<עירית בירן: אנחנו לא מסכימים לשנות את הקריטריונים לקבלת קציני ביקור סדיר.
אורלי לוי אבקסיס: טוב מאוד.
<עירית בירן: אנחנו נצטרך לעמוד איתן על העניין הזה.
אורלי לוי אבקסיס: צריך לתקצב.
<עירית בירן: לפתוח את ההסכם.
<עירית בירן: אנחנו עכשיו במשא ומתן עם האוצר ועם הממונה על השכר, לנסות לשפר את שכרם ולהתאים אותו לעובדי הוראה איכותיים.
<עירית בירן: זה נושא נוסף שעלה.
אורלי לוי אבקסיס: צריך לשנות את ה- matching של הערים החלשות.
<עירית בירן: במשרד יש צוות שיושב בכלל על תקצוב דיפרנציאלי לרשויות של למ"ס 1 עד 3.
<עירית בירן: אני מקווה שייפתר שם גם הנושא של העסקת קצין ביקור סדיר דרך רשויות חלשות.
<עירית בירן: ברגע שזה ייפתר, יהיה יותר קל, כי יש באמת רשויות שאומרות – תודה רבה, אנחנו לא רוצים את התקנים האלה, כי אין לנו, אנחנו לא מסוגלים להכיל אותם ודווקא הרשויות האלו הן הרשויות המתקשות ביותר.
<עירית בירן: אבל חייבים לראות שבאמת עם השנים הקרובות, שיגיעו עוד תקנים לקציני ביקור סדיר.
<עירית בירן: כי הרחבת חל"ח – חוק לימוד חובה, הוסיף עוד בסביבות 180 תקנים, אני מקווה עם השנה הזאת נגיע ל- 180 תקנים נוספים.
<עירית בירן: להערכתי, יצטרכו להרחיב עכשיו, בגלל הכניסה של חוק לימוד חובה בתשע"ו, של גיל שלוש עד חמש, יצטרכו עוד תקנים.
<עירית בירן: אני מקווה שיהיו משאבים לדבר הזה, שזה לא יהיה מצב שרק נקבל משאבים בשביל דברים אחרים.
אורלי לוי אבקסיס: משרד החינוך לא הבין שיש, ברגע שאתה מרחיב את הצו לימוד חינוך חובה, אתה צריך להבין שבאותה מידה יש גם את העניין של התקנים הנוספים.
<עירית בירן: אנחנו מבינים.
אורלי לוי אבקסיס: ובמקביל יש את העניין של אי יכולת לגייס את אותם אנשים.
אורלי לוי אבקסיס: הרי זה לא משהו חדש, זה משהו שנמצא על השולחן לא מעט זמן.
<רפאל בטיט: זה מטופל.
<רפאל בטיט: עובדים בזה.
<רפאל בטיט: קמה ועדה שגם קציני ביקור סדיר בעצמם התארגנו כגוף, כדי להוביל מהלך כזה.
<רפאל בטיט: יש פגישות אפילו בנושא הזה, נדמה לי מחר יש לנו פגישה בנושא הזה ביחד, ביחד עם וסרמן מהסתדרות המורים, אנחנו מנסים לקדם את הנושא.
אורלי לוי אבקסיס: תעדכנו אותנו בוועדה בבקשה.
אורלי לוי אבקסיס: רפי, אתה היית באמצע הדברים שלך.
<קריאה: סליחה, שואלת איך יש ועדה בלי מרכז שלטון מקומי, על הסכמי שכר.
<קריאה: זה לא ועדה, בוועדה אתם יושבים.
<קריאה: זה פגישה אישית שהם ביקשו לבוא.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רק נאמר בהמשך שחלק מהמסקנות יהיה לשתף את השלטון המקומי בנושא הזה.
<עירית בירן: יושבים, יש להם נציג שיושב קבוע עם כל הדיונים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רק מבקשים שזה יקרה.
אורלי לוי אבקסיס: אם זה כבר קורה – נהדר.
<מיכל מנקס: אבי קמינסקי הוא לא מרכז שלטון מקומי, עם כל הכבוד, הוא מייצג איגוד ומרכז השלטון המקומי הוא גוף שמתוקף חוק, הוא המעסיק.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נבקש שהשלטון המקומי יהיה מיוצג בשיחות הללו, מאחר שאם הוא משלם חלק מהכסף, מן הסתם הוא גם צריך לומר את דעתו ובתנאי, ובתנאי שהדרישה להורדת - - -
<מיכל מנקס: לא לא, אין דרישה להורדת סף.
<מיכל מנקס: אין דבר כזה.
אורלי לוי אבקסיס: את אמרת הרגע, לא הבנתי.
<מיכל מנקס: לא, אני אמרתי.
אורלי לוי אבקסיס: כדי להרים לנו, הבנו.
אורלי לוי אבקסיס: בסדר, לפעמים אני לא מבינה ניואנסים של ציניות.
<מיכל מנקס: חלילה, לא להוריד.
אורלי לוי אבקסיס: טעות שלי.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אנחנו נגיד – ובתנאי שבאותה ועדה לא תעלה הדרישה להורדת תנאי הסף של אותם קציני ביקור סדיר, לא משנה על-ידי מי.
<מיכל מנקס: אין דרישה.
<מיכל מנקס: בסדר גמור.
אורלי לוי אבקסיס: ובעיקר על-ידי האוצר שזה שם כנראה יקרה.
אורלי לוי אבקסיס: אתם, זה המקום שלכם לשתף פעולה כדי למנוע דברים כאלו.
אורלי לוי אבקסיס: השלטון המקומי ביחד עם משרד החינוך.
אורלי לוי אבקסיס: כן, רפי, אתה רוצה להמשיך עוד כמה דברים?
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על 55,000 תלמידים, שנמצאים בשירות קצין ביקור סדיר, אגף שח"ר.
אורלי לוי אבקסיס: לגבי ה- 30% הנותרים שאנחנו אומרים שהם נמצאים בתוך המערכת ומתקיים גם בהם סממנים של נשירה סמויה, מה אתה יכול לומר לנו על כך?
אורלי לוי אבקסיס: קציני ביקור סדיר, אנחנו עובדים מול המערכת בתוכניות של אגף שח"ר, על-מנת למנוע את, לשם אנחנו מתעלים את הנשירה הסמויה.
אורלי לוי אבקסיס: כשאני מדבר על תוכניות זה תוכניות שח"ר למיניהן, שזה המב"ר, האתג"ר, אומץ, מח"טים למיניהם, המסגרות החיצוניות יותר שזה כמו מועדוניות ודברים כאלה, שלמעשה מי שמזוהה כתלמיד בעל פוטנציאל נשירה סמויה או מציאות של נשירה סמויה, אנחנו מתעלים אותו לכיתות האלה וזה פותר חלק ניכר מהבעיה של הנשירה הסמויה, על-מנת לא להגיע לנשירה גלויה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יודעים שעל ההצלחה של הכיתות של המב"ר, של האתג"ר, הצלחתם ידועה לכל.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושב שחלק, והבסיס, וצריך לזכור שהתלמידים שיושבים שם הם תלמידים בדיוק ה- 30% האלה, הם בעלי אפיון אחד מאותם אפיונים שדיברו עליהם כאן, שיושבים בתוך המסגרות האלה והם מקבלים את המענה, גם הרגשי, גם החברתי.
אורלי לוי אבקסיס: עד כמה שידנו מגעת, כאשר עוטף את זה מבחוץ הקצין ביקור סדיר.
<נעמי אבוטבול: בהמשך לדברים של רפי.
אורלי לוי אבקסיס: שם ותפקידך, בבקשה, לפרוטוקול.
<נעמי אבוטבול: נעמי אבוטבול, מפקחת ארצית בשירות ילד ונוער, משרד הרווחה.
<נעמי אבוטבול: נבצר משירותי ...
<נעמי אבוטבול: שמטפלים בנוער מנותק להגיע, אז אני אייצג גם אותם.
<נעמי אבוטבול: אבל בעצם משרד הרווחה יחד עם משרד החינוך מטפל באמצעות מועדוניות משותפות לילדים, שבאמת אחד הקריטריונים שרשום גם ב...
<נעמי אבוטבול: זה מניעת נשירה.
<נעמי אבוטבול: באמת, זה אותם ילדים שעל סף נשירה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יודעים במועדוניות הללו חסרים מקומות.
אורלי לוי אבקסיס: מתחילים את הטיפול עם ילד אחרי שנתיים שלוש שהוא נפלט החוצה, גם אם יש לו הצלחה ואז מחזירים אחורנית כי צריך לפנות את המקום לילד הבא.
אורלי לוי אבקסיס: שזה גם כן אחד מ, אני חושבת, לא יודעת מה, חלמאות שלנו כחברה, אבל בשורה התחתונה, עד שמתחיל תהליך של הכנסת הילד לאיזה שהיא שגרה, שלא יהיה בסיכון.
אורלי לוי אבקסיס: אבל גם בשגרה של המשך הלימודים, של ארוחה חמה, של פעילויות נוספות.
אורלי לוי אבקסיס: כי המועדוניות הללו עובדות עד שבע בערב, אם אינני טועה, ובחלק מהמקרים אפילו את המקלחות ואת ארוחות הערב עושים שם.
<נעמי אבוטבול: לפעמים גם, כן.
אורלי לוי אבקסיס: מה קורה לגבי המחסור.
אורלי לוי אבקסיס: כי אותו ילד שיצא בכיתה ג', כי צריך לפנות מקום למישהו אחר, זאת אומרת לא סיימנו אתו את התהליך.
אורלי לוי אבקסיס: הוא יהיה נוער מנותק, הוא ימשיך, במיוחד לאחר שהוא נכנס לתוך המסלול ונפלט החוצה, זה יכול לגרום גם לאיזה שהיא רגרסיה.
<מיכל מנקס: אנחנו עשינו מיפוי, אגב, לפני חצי שנה.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שגם לברוקדייל יש איזה שהוא מחקר בנושא.
<מיכל מנקס: עשינו מיפוי בקרב כמעט כל הרשויות, ביקשנו לדעת כמה יש, מה חסר עוד, מה הפוטנציאל.
<מיכל מנקס: כתבנו מסמך משותף זה יחד איגוד מנהלי מחלקות חינוך, איגוד מנהלי יחידות הרווחה, אני ממרכז השלטון המקומי שאחראית על תחום החינוך ועמיתתי שאחראית על תחום הרווחה, את המסמך הזה שלחנו למנכ"לי משרד הרווחה והחינוך.
אורלי לוי אבקסיס: תשלחי לנו, לוועדה שלנו, בבקשה.
אורלי לוי אבקסיס: מה יוצא, את יכולה לומר לי מה השורה התחתונה של המסמך?
<מיכל מנקס: ברור, שיש מחסור.
<מיכל מנקס: ואגב, יש לנו נתונים מהרשויות, לא ככה.
אורלי לוי אבקסיס: זה מעניין ואנחנו נעשה על זה דיון בנפרד כי למכון ברוקדייל יש את הנושא הזה של למשל המחקר.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא יודעת אם זה אותם אנשים אבל בשורה התחתונה, לגבי הטיפול בילדים בסיכון, במסגרות החוץ ביתיות לעומת הטיפול בקהילה ועל המעקב לגבי משפחות שאין להן פוטנציאל של שינוי, של המונח המדויק בורח לי לרגע מהראש, אבל באמת, יש משפחות שהן פשוט לא מתאימות לתהליך של הטיפול בקהילה, לכן יש כישלון גדול מאוד בקרב אותם ילדים וגם לדוגמה ילדים שחזרו מהמסגרות החוץ ביתיות לטיפול בקהילה ראו רגרסיה מאוד גדולה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נבקש ממכון ברוקדייל לארגן את המחקר שעשיתם, דרך אגב, עשיתם אותו בשביל משרד הרווחה ונבקש מכם, אם אפשר לעדכן אותו – אנחנו נשמח.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעשה ועדה ונבקש גם את המחקר שלכם שערכתם ביחד עם ה, ואם יש למחלקת המחקר משהו בנושא הזה, אולי נעשה איזה שהוא איגום ככה, של כל המחקרים האלו ותמונת מצב אמיתית, נוכל להבין איפה אנחנו עומדים ומה באמת התרומה של הטיפול בקהילה, ביחס לאותם ילדים בסיכון.
אורלי לוי אבקסיס: כמה היא אפקטיבית, כמה היא מוציאה אותם מתוך המעגל הזה ואולי גם נוכל לדעת מה, איזה תוכניות גם טובות יותר.
<נעמי אבוטבול: אני רוצה רק להמשיך להגיד שבעצם נכון, זה נכון שיש מחסור במועדוניות ובמיוחד במועדוניות המשך, שזה בדיוק בגיל ההתבגרות, בדיוק במקומות שנופלים והיום, בשנים האחרונות, עם התפתחות התוכנית הלאומית לילדים בסיכון, כן אפשר לראות שם באמת יותר מענים שהתפתחו לנוער בכל מיני כיוונים שהיום אנחנו גם מנסים שם לאגם ולקבוע סטנדרטים במרכזי נוער שכונתיים, עוד מועדוניות.
<נעמי אבוטבול: אנחנו מפתחים עוד מודלים של נוער, של מענים לנוער, מרכזי נוער בקהילה, גם בשותפויות עם עוד משרדים, באמת במגמה להתאים שירותים ולהפיץ אותם יותר עם משרדים אחרים, עם התוכנית הלאומית ובמשאבי התוכנית הלאומית.
<נעמי אבוטבול: אז ידוע המחסור הזה ואנחנו מנסים באמת - - -
אורלי לוי אבקסיס: כמה ילדים יש היום בתוך המועדוניות הללו, המשותפות לחינוך ולרווחה?
<נעמי אבוטבול: יש היום כ- 300 מועדוניות משותפות, בכל אחת 15 ילדים.
<נעמי אבוטבול: יש למשרד החינוך עוד מועדוניות.
אורלי לוי אבקסיס: כמה בס הכל?
<עירית בירן: לנו יש רק 400 מועדוניות.
<נעמי אבוטבול: בסך-הכל, עם המשותפות.
אורלי לוי אבקסיס: וכמה ילדים בתוכם?
<עירית בירן: 15 בכל מועדונים.
<נעמי אבוטבול: 15 בכל מועדונית.
אורלי לוי אבקסיס: זה כמו טיפה בים, תסלחו לי.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על 30% שהם נמצאים עם סממן של נשירה סמויה, ואנחנו מדברים על 400, כמה זה יוצא?
אורלי לוי אבקסיס: תעשו לי חישוב?
אורלי לוי אבקסיס: 6,000, שנתיים-שלוש גג, הילד נפלט החוצה.
אורלי לוי אבקסיס: זה ממש לא, זה כאילו להראות חיצונית – אנחנו מטפלים.
<נעמי אבוטבול: המועדוניות זה לא הדבר היחיד.
<נעמי אבוטבול: אמנם זה באמת מענה שהייתי מרכזי בקהילה, יש עוד מועדוניות למשרד הרווחה כ- 10,000 ילדים במשרד הרווחה.
<נעמי אבוטבול: יחד, אולי באזור ה- 15,000 ארצית, יש במועדוניות.
<נעמי אבוטבול: יש עוד בתים חמים לנוער שעל סף נשירה.
אורלי לוי אבקסיס: כשאת אומרת את ה- 10,000 או 15,000, מה לקחת בחשבון?
<נעמי אבוטבול: כל סוגי המועדוניות של משרד הרווחה, כולל המשותפות וכולל המועדונית של משרד החינוך, לא משותפות.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא כולל את המסגרות החוץ ביתיות?
<נעמי אבוטבול: לא.
<נעמי אבוטבול: לנו יש כ- 1,000 מועדוניות לסוגים שונים, במשרד הרווחה, שהם כוללים את ה- 300 המשותפות שלנו.
אורלי לוי אבקסיס: מה עושים במועדונית שהיא בלי משרד החינוך?
אורלי לוי אבקסיס: מה סדר היום שם?
יעקב מרגי: אבל אתם תומכים או שזה של משרד הרווחה?
יעקב מרגי: אתם תומכים?
אורלי לוי אבקסיס: זה עמותות מפעילות.
<נעמי אבוטבול: לא רק.
<נעמי אבוטבול: חלק – עמותות מפעילות וחלק – רשויות.
<נעמי אבוטבול: זה פחות או יותר - - -
אורלי לוי אבקסיס: הרשויות מפעילות דרך העמותות.
אורלי לוי אבקסיס: זה כולן עמותות.
<נעמי אבוטבול: כן.
<נעמי אבוטבול: זה פחות או יותר אותו הדבר, רק ששם אין שותפות.
<נעמי אבוטבול: אנחנו החלנו, כבר דיברנו הרבה זמן שצריך להרחיב את השותפות שכל המועדוניות אמורות להיות משותפות.
אורלי לוי אבקסיס: מה עושים במועדונית שהיא לא עם משרד החינוך?
אורלי לוי אבקסיס: מה סדר היום?
<נעמי אבוטבול: הסדר היום הוא די זה, יש עזרה בשיעורי בית וחוגים והעשרה וארוחת צהריים, רק חסר המרכיב, זאת אומרת, אין שם דמות חינוכית.
<נעמי אבוטבול: מדריך חברתי וקצין ביקור סדיר פחות מעורב.
<נעמי אבוטבול: זאת אומרת, בהחלט רוב, כל המועדוניות אמורות להיות במהות, משותפות.
אורלי לוי אבקסיס: גם פה יש להם מסלול קצר זמן?
אורלי לוי אבקסיס: גם הם נפלטים החוצה אחרי שנתיים?
<נעמי אבוטבול: אחרי זמן מסוים.
<נעמי אבוטבול: זאת אומרת, יש בהחלט צורך במועדונית המשך.
<נעמי אבוטבול: יש כאלו, שלוש שנים, זה לא שנתיים.
אורלי לוי אבקסיס: נכנס בכיתה א', נפלט בכיתה ג'.
אורלי לוי אבקסיס: וואלה, אחלה טיפול ארוך טווח.
<נעמי אבוטבול: מעבר למועדוניות, אני אומרת, יש כ- 370 בתים חמים.
אורלי לוי אבקסיס: לא קורה איתם כלום.
אורלי לוי אבקסיס: הוציאו אותם מהמועדונית, כדי לתפוש עוד ילד חדש להכניס, שום דבר לא קורה איתו מחוץ למועדונית.
אורלי לוי אבקסיס: אין תוכנית המשך.
משה מזרחי: אז הוא חוזר למצב.
אורלי לוי אבקסיס: חוזר למצב.
אורלי לוי אבקסיס: הרבה פעמים, תקשיב את האבסורד, הוא צריך לפנות את המקום לאח שלו.
אורלי לוי אבקסיס: אתה מבין את הבדיחה, את הבעייתיות?
<נעמי אבוטבול: את הבעייתיות.
אורלי לוי אבקסיס: זו בעייתיות.
אורלי לוי אבקסיס: לא, לא טיפלנו בו לאורך זמן, לא נשיג הישגים, לא נעשה שום דבר.
אורלי לוי אבקסיס: נתנו לו איזה שהיא מסגרת, בייביסיטר או לא יודעת איך תקראו לזה, אבל בכיתה ג' - - -
<מיכל מנקס: יש בעיה עם המועדוניות האלו ואני אומר.
<מיכל מנקס: חלק מהילדים, ממש חשוב שהם יהיו כמה שפחות בבית.
<מיכל מנקס: לא הוצאה למסגרת חוץ ביתית אבל כמה פחות שעות בבית, יקבלו כישורי חיים, מעבר להכנת שיעורי בית וכו'.
<מיכל מנקס: אבל אם אין טיפול משפחתי בהורים ובמשפחה כולה, וזאת אחת הבעיות של המועדוניות - - -
<מיכל מנקס: הוא חוזר הביתה ומצבו גרוע יותר.
<מיכל מנקס: משום שהוא רואה מה צריך להיות ומה אין לו.
<מיכל מנקס: הוא מקבל את הפרספקטיבה הזו.
<מיכל מנקס: ולצערי, לא מגיעים לטיפול.
<מיכל מנקס: אחד האיומים שלצערי מאיימים ועושים הוא אם לא תבואו לטיפול – הילד לא יהיה שם.
<מיכל מנקס: אז אנחנו עד מהרה רואים שהילד מוצא כי ההורים לא באים לטיפול כי הם לא יבואו לטיפול.
<מיכל מנקס: ופה זה עניין של גישה.
<מיכל מנקס: איך משיגים בכל זאת איזה שהוא טיפול.
אורלי לוי אבקסיס: את שיתוף הפעולה של ההורים.
<נעמי אבוטבול: זה כבר קשור יותר - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר שיש כמה לדוגמה, כמה תוכניות שאני מודעת להן, לפחות בחלקן גם ביקרתי, כמו הג'וינט, שעשו.
אורלי לוי אבקסיס: אבל הסוכנות היהודית עשתה אחד מהפרויקטים היפים שזה טיפול גם במשפחה, שמגיעים לתוך בתי-הספר ואחר-כך הם לוקחים את ההורים כפרויקט.
אורלי לוי אבקסיס: עושים להם אפילו הסבות מקצועיות וקורסים ומכריחים את ההורה להיכנס לתוך הסיפור של הטיפול והאחוזים שם הם לא רעים מבחינת הצלחה.
אורלי לוי אבקסיס: אני נפגשת עם כמה הורים כאלו.
אורלי לוי אבקסיס: לפחות אחת האימהות למדה קורס תכשיטנות והיא גם מצליחה עכשיו להרוויח את לחמה והיא אומרת שללא הפרויקט הזה, יכול להיות שמצבה היה הרבה יותר גרוע.
אורלי לוי אבקסיס: ופתאום נהיה לה גם מודעות מסוימת להורות, הורות תקנית.
אורלי לוי אבקסיס: אז צריך לזכור שבחלק מהמועדוניות שאנחנו מדברים עליהם, פשוט מנתקים את הילד מהמשפחה, לא רואים את זה כמכלול.
אורלי לוי אבקסיס: לא מגיעים בכלל הביתה, לא מצליחים לראות.
אורלי לוי אבקסיס: אני ממש אנטי הנושא הזה של הילד לא ייכנס אם ההורים לא ישתפו פעולה.
אורלי לוי אבקסיס: זה מטורף, בעיקר באוכלוסיות מסוימות, אתה לא תקבל את שיתוף הפעולה בדרך הזו.
אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שיש אופציה אחרת, לבדוק נושא של לתגמל את מי שמגיע.
אורלי לוי אבקסיס: כי במשפחות של מצוקה, תאמיני לי, אם חלק מהתשלומים יהיו תלויים בהגעה לתוך המקום הזה, אתה תראה שיתוף פעולה אמיתי.
<נעמי אבוטבול: יש הרבה בעיות בסיפור הזה, לא כל-כך בקלות מוציאים ילד מהמועדונית בגלל זה, אבל יש כל מיני סיבות, השתתפות הורים וגזברים ברשויות המקומיות סוגרים אם אין השתתפות הורים לא מכניסים את הילד.
אורלי לוי אבקסיס: כמה זה השתתפות הורים?
<נעמי אבוטבול: 160 שקלים לחודש.
<נעמי אבוטבול: זה הרמה הכי נמוכה.
<נעמי אבוטבול: ועל זה גם ניסינו.
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, ההשתתפות ההורית בנושא של, אולי תתני לי, במסגרות חוץ ביתיות?
<נעמי אבוטבול: במסגרת חוץ ביתית היא, אני לא יודעת להגיד לך את הסכום המדויק, אבל היא נמוכה הרבה ביחס.
<עירית בירן: פחות מעשרה שקלים ליום.
<נעמי אבוטבול: אין מה להשוות בין מסגרת בקהילה לבין מסגרת חוץ ביתית, העלויות הן יותר גבוהות בקהילה, מן הסתם.
<נעמי אבוטבול: אבל יש - - -
אורלי לוי אבקסיס: עלויות חוץ ביתית עולה יותר זול בהשתתפות ההורית?
<נעמי אבוטבול: כן, בהחלט.
<נעמי אבוטבול: בהחלט.
<נעמי אבוטבול: אבל יש, מבחינה זאת, הסיבה העיקרית לילד שלא נכנס למועדונית זה השתתפות הורים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים להתקדם.
אורלי לוי אבקסיס: יש לנו ישיבה משותפת עם ועדת החינוך תכף, אז בואו נתקדם לסיכום.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעשה את הדיון שדיברנו בו, כן.
אורלי לוי אבקסיס: אבל מה יש בקצרה, כל אחד, משפט של דקה.
<ענת נחמיה לביא: אני מנכ"לית פורום כפרי הנוער והפנימיות.
<ענת נחמיה לביא: מעבר, אני מבינה שבמחקר יחידת ההתייחסות היא בית הספר אבל אם רואים את הצרכים של הילד, צריך לראות גם את המערכים בקהילה וברשות המקומית, איך עוזרים לילד הזה, ואני חייבת לשים על השולחן, שאנחנו רואים וזה עובדה ואת היית בכפר הנוער ואת ראית איזה ילדים מגיעים לשם, אנחנו רואים שיש ילדים שהקהילה לא מצליחה בכל כוחותיה לתת להם את הפיתרון.