GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<טלילה יודפת: אני רוצה לסיים את דבריי, תני לי לסיים את דבריי.
<טלילה יודפת: בני נוער אצלנו במשך 20 שנה גם יכלו לקבל את החצי שקל הזה כתוספת למדריך וגם היו יכולים להתקדם להיות מנהלים אצלנו בחברה.
<טלילה יודפת: היו גם יכולים להיות מנהלים ואז לקבל, לצערי לא נמצא כאן מישהו, אבל יאסר שהיה עובד בגיל 17.5 והתקדם כל חייו בחברה, הוא עובד הרבה מאוד שנים בחברה והיום הוא במעמד של סופרווייזר, הוא יכול לספר שהוא יכול להיות מנהל ואז הוא יכול להרוויח עוד 3 שקלים מעל שכר מינימום.
<טלילה יודפת: להציג ולבוא ולהגיד - - -
אורלי לוי אבקסיס: אתה סופרווייזר שמקבל 3 שקלים מעל שכר המינימום?
<טלילה יודפת: לא.
<טלילה יודפת: המנהלים.
<טלילה יודפת: אני אומרת בני נוער.
<טלילה יודפת: מעבר לזה, הם מדברים על ועדה לפתרון בעיות והציגו את זה חברי הכנסת הנכבדים, באו ואמרו ועדה ועדה, בירוקרטיה בירוקרטיה, אנחנו מנהלים במשך 20 שנה מדיניות דלת פתוחה.
<טלילה יודפת: כל עובד יכול להגיע ללא שום דרך לוועדה, באופן ישיר אם הם רוצים - - -
אורלי לוי אבקסיס: למה מפריע לכם שהם מתאגדים?
<טלילה יודפת: לא מפריע לנו שהם מתאגדים.
<טלילה יודפת: לא מפריע לנו, העובדה שגם ישבנו על הסכמים והבאנו, את יודעת שגם במהלך כל ההסכם, מר באשה יוכל לומר את זה, כל הצעה שהנוער העובד והלומד בא איתה, אפילו הבאנו הצעות שמטיבות עם העובדים, הצעות שהן גדולות יותר - - -
יעקב מרגי: אתם מכירים בוועד היציג?
<טלילה יודפת: אבל הם לא ועד יציג, חוקית - - -
אורלי לוי אבקסיס: הם ועד יציג רק לעניין עבודה בשבת.
<טלילה יודפת: הכנסת חוקקה חוק - - -
יעקב מרגי: סליחה, אנחנו הולכים למידת הדין או לפנים משורת הדין.
יעקב מרגי: מצד אחד את אומרת שאין לך בעיה ואת הולכת עם העובדים ונותנת, הכול טוב ויפה.
יעקב מרגי: הם לא יצליחו, אני רואה שבקושי הם מביאים את ה-50%.
אורלי לוי אבקסיס: לא מצליחים כי מפחידים את האנשים.
<טלילה יודפת: השאלה איך הם מפחידים את העובדים בהודעות שהם שלחו, הודעות בלתי פוסקות - - -
יעקב מרגי: שולחים כאן בגאווה את ניסיונות ההתארגנות שלהם ואת החתימות מכל השנים.
יעקב מרגי: עם כל הכבוד יחסי הכוחות אינם שווים.
יעקב מרגי: אני לא הולך סחור סחור.
יעקב מרגי: התחושה שלי, מיכל חברתי רמזה על כך, כנראה יש בחברה משהו אידיאולוגי שאפילו אינו תלוי בדעתך האישית או בדעתו של המנכ"ל, זה משהו של מסורת מקדונלדס.
יעקב מרגי: הנקודה, גם המספר שהם הצליחו להחתים הוא מספר לא מבוטל בהתייחס לרמת התגובות שלכם.
יעקב מרגי: אם נלך לפי החוק אז זה החוק.
יעקב מרגי: השאלה, אתם מכירים בזכותם של עובדים להתאגד?
<טלילה יודפת: בוודאי.
יעקב מרגי: הוועד יציג או לא יציג?
<טלילה יודפת: לא יציג.
יעקב מרגי: אז אתם בכלל כופרים - - -
אורלי לוי אבקסיס: טלילה יודפת, את מכירה את המייל הזה?
אורלי לוי אבקסיס: הוא יצא ממך או לא?
<טלילה יודפת: אני לא רואה מרחוק.
אורלי לוי אבקסיס: אני אקריא לך אותו.
אורלי לוי אבקסיס: "שלום לכולם, ברגעים אלו מסתובבים נציגים המתחזים כהסתדרות העובדים של מקדונלדס.
אורלי לוי אבקסיס: הם גם מתקשרים לעובדים - - - <קריאה:> זה משנה שעברה.
אורלי לוי אבקסיס: "הם מתקשרים לעובדים ישירות לטלפונים הפרטיים ומבקשים פרטים אישיים.
אורלי לוי אבקסיס: לידיעתכם, אין הסתדרות עובדים של מקדונלדס.
אורלי לוי אבקסיס: האנשים הללו מתחזים.
אורלי לוי אבקסיס: לפיכך אין מחובת
אורלי לוי אבקסיס: כם לשתף פעולה איתם.
אורלי לוי אבקסיס: אנא העבירו מסר זה גם לעובדים".
אורלי לוי אבקסיס: אחר כך אתם עוד שואלים למה הם לא מצליחים להשיג את החתימות או כן.
<טלילה יודפת: אגב, הם לא הצליחו להשיג את החתימות.
אורלי לוי אבקסיס: כי חושבים שהם מתחזים.
אורלי לוי אבקסיס: אתם אומרים להם שמדובר במתחזים.
<טלילה יודפת: תשמעי אורלי, מגיע בנאדם ואומר לך 'אני מקדונלדס, אני מהנהלת מקדונלדס, תן לי את הפרטים שלך'.
<טלילה יודפת: זה נראה לך בסדר?.
<טלילה יודפת: את יודעת באיזה טקטיקות מלוכלכות הם נקטו בסניפים שלנו?
מיכל בירן: איזה?
<טלילה יודפת: איך להגיע לטלפונים של העובדים.
<טלילה יודפת: עכשיו - - -
מיכל בירן: זו לא דוגמה לטקטיקה מלוכלכת.
מיכל בירן: תני לי דוגמה לטקטיקה מלוכלכת.
<טלילה יודפת: אתן לך דוגמה.
<טלילה יודפת: עכשיו, בזמן הזה, נסעו באוטובוס, אמרו מעקבים מעקבים, לא נסעו באוטובוס קסמים האוטובוס העליז, הם לקחו את החבר'ה של הועד עם קובץ נערים כי לא הצליחו עם עובדים אחרים, לא הוצאנו שום עובדים שלנו, לא לשבור אותם.
<טלילה יודפת: אין לי שום בעיה, לבריאות, לבריאות, אף אחד לא עקב אחריהם - - -
מיכל בירן: אני מחכה לשמוע על טקטיקה מלוכלכת.
מיכל בירן: הבטחת.
<טלילה יודפת: נכנסו לתוך הסניפים בצורה בוטה, צעקנית, כולל ירון שחודר, לסניף לא שלו, לתוך המטבח מתוך מגמה להפריע לעבודה - - - <קריאה:> רוצים לראות את הסרטון.
אורלי לוי אבקסיס: סליחה, יש לי שאלה אליך, מה, את חושבת שבשביתה יגישו לכם פרחים?
אורלי לוי אבקסיס: סליחה, איך שובתים?
אורלי לוי אבקסיס: בואו תשפרו את התנאים.
משה מזרחי: הוא בא לגייס את העובדים, להחתים אותם.
אורלי לוי אבקסיס: עיצומים, עוד לא שביתה.
אורלי לוי אבקסיס: עיצומים.
אורלי לוי אבקסיס: <קריאה:> גם לא עיצומים, כי אף אחד לא שובת.
מיכל בירן: חוה קליין מלשכת עורכי הדין תל אביב - - -
אורלי לוי אבקסיס: לשכת עורכי הדין, אם יש לי היום יועץ משפטי לידי, בואי תתני לנו את הראייה שלכם.
<חוה קליין: הראייה שלנו בוודאי באה לידי ביטוי - - -
אורלי לוי אבקסיס: סליחה, נשאלה שאלה על ידי חברת הכנסת מיכל בירן.
אורלי לוי אבקסיס: איך קשורה לשכת עורכי הדין לנושא.
אורלי לוי אבקסיס: יש להם ייצוג בזכויות הילד בלשכה, אנחנו שמחים עליו ואנחנו גם שמחים על ההשתתפות בוועדות הללו.
אורלי לוי אבקסיס: אני כן רוצה לשמוע עכשיו מה יש לכם להגיד כלשכת עורכי הדין.
משה מזרחי: הם גם באו בטענות שהם לא מוזמנים לוועדות כאן.
משה מזרחי: הייתי בכנס של לשכת עורכי הדין.
אורלי לוי אבקסיס: הם מוזמנים והם מעניינים.
משה מזרחי: לא רק למה שמעניין אתכם כשכר טרחה.
משה מזרחי: הנה הם באים.
<חוה קליין: השורה התחתונה בעניין הזה, יש לנוער את הזכות להתאגד ולהיות מיוצגים ולהשיג את כל מה שהם יכולים להשיג כחוק.
<חוה קליין: באו ואמרו 'הם לא יתאגדו כדין, אין להם מספיק חתימות' – אני שומעת שכן.
<חוה קליין: בואו נראה שורה תחתונה, יש או אין.
<חוה קליין: הם אמורים לפעול על פי חוק כי הם עושים את הכול בצורה מסודרת, הם מיוצגים.
<חוה קליין: באה מקדונלדס ואומרת 'אין לנו שום התנגדות שהם מאוגדים ושהם יעשו את כל מה שצריך'.
<חוה קליין: בואו נראה שורה תחתונה, קודם כל יש או אין את מספר החתימות הדרוש.
<חוה קליין: נתחיל משם.
<אמיר בשה: 3,500 מעובדי מקדונלדס הצטרפו לשרות ההסתדרות.
<אמיר בשה: אין ולא יכול להיות חולק על כך, אף מעסיק מרצונו לא ישב למשא ומתן עשרה חודשים - - -
יעקב מרגי: הם כופרים בנתון הזה - -
<אמיר בשה: הם יודעים היטב שאנחנו ארגון העובדים - - -
<חוה קליין: שורה תחתונה, אפשר להסיר היום את ההתנגדות במקום ללכת את הדרך הארוכה ללכת לבית הדין לעבודה, לנהל ולמרר להם את החיים בחודשים הקרובים כשמדובר בהרבה בני נוער ובמיוחד שמדובר לקראת החופש הגדול.
<חוה קליין: אפשר להסיר את ההתנגדות ולשבת באופן נורמאלי על שולחן המשא ומתן.
<חוה קליין: <קריאה:> רובם לקראת גיוס.
אורלי לוי אבקסיס: ואז יבואו חדשים.
<רונית לסרי צפריר: על פי הניתוח שהחברה עשתה, כמובן.
<רונית לסרי צפריר: שאלת קודם מאיפה לנו הנתונים, אלו טפסים שהנוער העובד והלומד מגיש.
אורלי לוי אבקסיס: והם בכול זאת השיגו 3,500 חתימות למרות שהם קיבלו מכם מכתבים שהם מתחזים.
אורלי לוי אבקסיס: אחלה הצלחה.
אורלי לוי אבקסיס: כמה זה מתוך העובדים?
<רונית לסרי צפריר: בהקשר הזה של בחינת הייצוג כן או לא יש כללים שבית הדין קבע - - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל דה פקטו הכשלתם אותם.
אורלי לוי אבקסיס: ברגע שישבתם, אין סיטואציה שאני מכירה שיושבים למשא ומתן כשלא מכירים בגוף שממול.
אורלי לוי אבקסיס: אני מסכימה עם לשכת עורכי הדין, הם אומרים אין להם ייצוג אחר, זה הייצוג היחידי.
אורלי לוי אבקסיס: אם כן מה הטענה, זה לא שאתם אומרים שתצטרכו לשבת עם הועד האחר או עם מי שטוען לייצוג.
<רונית לסרי צפריר: אנחנו ישבנו איתם, החברה ישבה איתם במשך תקופה ארוכה שהיא הדגישה לאורך כל הדרך, 'אף על פי שאינכם יציגים על פי הדין אנחנו יושבים אתכם כי אנחנו רוצים לשמוע מה יש להגיד - - -
אורלי לוי אבקסיס: ברגע שישבתם איתם הכשרתם אותם, כי הסתכלתם עליהם כאל נציגים.
<רונית לסרי צפריר: אני לא חושבת שהטענה הזאת נכונה מבחינה משפטית, אני גם לא רוצה שניכנס לזה עכשיו כי אני לא חושבת שזו המטרה שלנו בפגישה הזאת.
<רונית לסרי צפריר: אמרה כאן רחל שהגישה לכולנו שתייה, 'פה זה לא בית משפט' אני לא יודעת למי היא אמרה את זה, אבל זה בסדר.
<רונית לסרי צפריר: אני רק רוצה להגיד - - -
מיכל בירן: הקשבנו, כל התלונה כלפיהם על זה שהם שנכנסו באופן לא מספיק מנומס לדבר עם עובדים, זה פשוט איום ונורא.
אורלי לוי אבקסיס: היא חברת כנסת, לה מותר להתפרץ, גם אני עושה את זה בוועדות אחרות.
אורלי לוי אבקסיס: לך אסור ולאף אחד אחר אסור.
אורלי לוי אבקסיס: אני משתדלת לא לתת לאנשים הערות ולא להוציא החוצה.
אורלי לוי אבקסיס: את אמרת שזו לא מטרת הישיבה.
אורלי לוי אבקסיס: מהי מטרת הישיבה בעינייך?
<רונית לסרי צפריר: אני אגיד לך.
<רונית לסרי צפריר: יש כאן ניסיון, לצערי אני מרגישה שהוא עובד טיפה להציג פה את החברה כגולית ואת בני הנוער והגוף שנקרא הנוער העובד והלומד כדוד.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר לך משהו, שופט בית המשפט העליון, אחד מהפוסקים הגדולים, הוא בעצמו בפסיקות שלו ייצר את זה.
אורלי לוי אבקסיס: הוא אמר 'החברות בעלות הכיס העמוק, החברות החזקות הם הגולית'.
<רונית לסרי צפריר: אורלי זה לא המקרה.
אורלי לוי אבקסיס: האנשים הפשוטים, הקטנים ובמיוחד שמדובר כאן בבני נוער שאתם אפילו לא נותנים להם את האפשרות להתאגד כמו שצריך, בשורה התחתונה הם זקוקים להגנה של הועדה.
<רונית לסרי צפריר: אני רוצה להגיב, החברה הזו מתנהלת בערך 20 שנה, אלפי, אלפי עובדים לאורך השנים עברו תחת החברה הזאת.
<רונית לסרי צפריר: רוב העובדים צעירים מלווים ותחת פיקוח של ההורים שלהם.
<רונית לסרי צפריר: זו חברה ששומרת, תראי, אפשר לכל דבר להתייחס בציניות.
אורלי לוי אבקסיס: לא בציניות, בחייך.
אורלי לוי אבקסיס: אתם מתנהלים מול ההורים?
<רונית לסרי צפריר: את לא יודעת כמה.
<רונית לסרי צפריר: הורים מתערבים - - -
אורלי לוי אבקסיס: הודעתם לאותו הורה ששלחתם את הבן שלהם שעה וחצי ברגל ב-12 בלילה והם אמרו לכם שזה בסדר?
אורלי לוי אבקסיס: אתם הגשתם תלונה לסוגיה הספציפית הזאת?
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה את התלונה פה.
<רונית לסרי צפריר: בסוגיית הנסיעות אני לא יודעת אם יש עוד מעסיק בארץ הזאת, במדינה שלנו, שמקפיד לא רק בנסיעות אלא בכול הזכויות של העובדים בכלל ושל בני הנוער בפרט, מדקדקים בכול פרט בכול זיז.
<רונית לסרי צפריר: אני לא מכירה את המקרה הזה, את האחד הזה מתוך האלפים אני לא מכירה.
<רונית לסרי צפריר: הוא לא הגיע לטיפול, הוא לא הגיע לברור.
<רונית לסרי צפריר: אם הוא היה מגיע היינו יודעים.
<רונית לסרי צפריר: יש לי כול כך הרבה דברים להגיב על הנושא של הועדה, זרקה עכשיו מיכל, 'בשביל זה הועדה'.
<רונית לסרי צפריר: אנחנו לא התנגדנו לוועדה ליישוב בעיות, ההפך.
<רונית לסרי צפריר: אנחנו הגדרנו את הגבולות שלה.
<רונית לסרי צפריר: הסכמנו שהיא תתכנס - - -
מיכל בירן: שתתכנס פעם בארבע שנים.
<רונית לסרי צפריר: לא.
<רונית לסרי צפריר: אמר כאן אחד הבחורים 'אחת לחצי שנה'.
<רונית לסרי צפריר: חבל שהעורך הדין - - -
אורלי לוי אבקסיס: פעם בארבע שנים, אתה מבין?
אורלי לוי אבקסיס: אולי האחים הקטנים שלהם יעבדו בחברה.
יעקב מרגי: אני לא יכול להיות מאוזן, סליחה, כשאתם כופרים בקיימו של ועד.
<רונית לסרי צפריר: מה המשמעות של זה?
יעקב מרגי: ברגע שאת אומרת ושאת מתחילה לבדוק אותי בזכוכית מגדלת, אני שם את הטענה שלהם שאומרת שיש להם חתימות והם על פי חוק ועל פי כל דין.
יעקב מרגי: זה שאתם עדיין אוחזים בזה וכופרים בטענה שהועד אינו יציג, ושאתם עושים טובה ופעלתם לפנים משורת הדין, דנתם שנה.
יעקב מרגי: את לא יכולה לצפות מחברי הכנסת כאן לשאת אתכם על כפיים.
אורלי לוי אבקסיס: הם חשבו שהם יצליחו להביא אותם לעבודה בשבת אז הם ישבו איתם, זה כל הסיפור.
יעקב מרגי: גם אם תתנו תוספת של שקל מעל שכר המינימום זה לא עומד לזכותכם.
יעקב מרגי: יש כאן קבוצה גדולה - - -
אורלי לוי אבקסיס: רגע, את צוחקת, אבל זה מופיע בדף שלכם.
אורלי לוי אבקסיס: אני אקריא לך: "מקדונלדס ניהלה משא ומתן שנועד להיטיב עם העובדים ועם החברה וכן להסיר את התנגדותו המבישה והמתמשכת של הנוער העובד והלומד לשינוי על האיסור על נוער יהודי לעבוד בשבת ולהרוויח 50% יותר".
<רונית לסרי צפריר: במשך שנים הם התנגדו לדבר הזה.
אורלי לוי אבקסיס: למה ישבתם איתם אם הם לא ארגון?
אורלי לוי אבקסיס: למה הם יכולים לכפות - - -
<רונית לסרי צפריר: אנחנו הסכמנו מתוך רצון טוב לשבת איתם - - -
משה מזרחי: הם לא מספקים את הסחורה.
אורלי לוי אבקסיס: כי חשבתם שכן תגיעו.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אז הם כן היו נציגים שלהם בעיניכם.
אורלי לוי אבקסיס: זה מה שאת אמרת בעניין זה.
אורלי לוי אבקסיס: את יודעת שמבחינה משפטית ברגע שהכשרת אותם לנושא מסוים, את לא יכולה לטעון, אחרי שאת הכשרת אותם כשישבת איתם, את לא יכולה לטעון ולומר עכשיו כשהם רוצים לעלות נושא נוסף הם לא רלוונטיים, הם כבר לא נציגים בעיניי.
אורלי לוי אבקסיס: יש כאן משהו שזועק, יש כאן משהו שאתה לא צריך להיות עורך דין, לא צריך להבין במשפטים, אתה יכול להיות אדם מהשורה שאומר.
<רונית לסרי צפריר: אבל צריך להכיר את ההיסטוריה.
<רונית לסרי צפריר: אוקיי, צריך להכיר את ההיסטוריה ואז הדברים מתיישבים.
<רונית לסרי צפריר: למה אני מתכוונת, לאורך כל ההיסטוריה, במשך 20 שנות קיומה של מקדונלדס בארץ, לאורך השנים ולא ברמה היומיומית, זה עלה וניסנו להתקדם עם נושא השבת כדי לקבל תמיכה של הגוף הזה, שיתמוך בעבודת נוער בשבת לטובת הנוער, לשיפור התנאים שלו- - -
אורלי לוי אבקסיס: לא. לא.
אורלי לוי אבקסיס: לא ואני אגיד לך למה, כי אם הוא עובד בשבת את משלמת לו 50% תוספת ל-18 שקלים - - -
<רונית לסרי צפריר: הוא יעבוד פחות במשך השבוע והוא יוכל ללמוד יותר.
אורלי לוי אבקסיס: אל תסכלי עכשיו על הנערים ותגידי לי מה טובתם.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להסתכל על החברה.
אורלי לוי אבקסיס: אם את לוקחת אדם בוגר זה 50% יותר משכר מינימום של עובד מבוגר.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שאם הם עובדים בשבת הם חוסכים לכם מאות אלפי שקלים אם לא יותר - - -
<רונית לסרי צפריר: כך או כך החברה צריכה לשלם יותר 50%.
אורלי לוי אבקסיס: אבל 50% ממה?
אורלי לוי אבקסיס: משכר מינימום של קטין או משכר מינימום של בוגר?
אורלי לוי אבקסיס: לכן אני אומרת שהיה לכם אינטרס לשבת איתם כשהייתה לכם מחשבה שהם יסירו את ההתנגדות שלהם לעבודה בשבת.
אורלי לוי אבקסיס: זה אינטרס כלכלי - - -
<רונית לסרי צפריר: הם לא אומרים שזה היה תנאי.
אורלי לוי אבקסיס: אתם הכרתם בהם והסכמתם לשבת איתם.
<רונית לסרי צפריר: הנוער העובד והלומד זה גוף שעומד בפני עצמו, הוא לא זקוק להכרה לא של מקדונלדס ולא של אף אחד.
אורלי לוי אבקסיס: כנציגים של הנערים.
<רונית לסרי צפריר: כאן אני רוצה להבהיר.
<רונית לסרי צפריר: את אומרת שאני מתנסחת, אני רק רוצה לדייק, אני לא מתנסחת בצורה מניפולטיבית.
<רונית לסרי צפריר: אני רק רוצה לדייק.
<רונית לסרי צפריר: לאורך השנים הגוף הזה שנקרא 'הסתדרות הנוער העובד והלומד', בשם כזה או בשם אחר, לא הסכים לנושא הזה.
<רונית לסרי צפריר: אחד, הוא הסכים לתת אור ירוק, הסכימה החברה לשבת איתו בדברים לא כגוף יציג ולא כארגון יציג על ההסכם בדיוק מתוך הרצון שלא להיתפס כגולית המרושע שישוב ומנצל עובדים.
<רונית לסרי צפריר: אמרנו 'אתם רוצים לדבר איתנו על העובדים' בואו נשמע מה יש לכם להגיד.
<רונית לסרי צפריר: כך זה התחיל ויש יותר מדי עדים להיסטוריה הזאת שכך זה התחיל.
<רונית לסרי צפריר: זה התחיל בישיבות של 'בואו נשמע מה אתם מבקשים, מה אתם חושבים שצריך לשפר במקדונלדס'.
<רונית לסרי צפריר: אני אומרת לך באחריות ואנחנו לא ניכנס פה - - -
אורלי לוי אבקסיס: באמת חשבתם שהם יסכימו להיכנס לעניין של שקט תעשייתי?
<רונית לסרי צפריר: אחרי שהם הבינו כמה במקדונלדס באמת אין הרבה מה לעשות בשביל העובדים כי יש להם הפסקות, כי הם מקבלים בגדים כמו שצריך, כי הם מקבלים נסיעות, כי שיבוץ העבודה נעשה.
<רונית לסרי צפריר: נמצאו הרבה דברים תקינים.
<רונית לסרי צפריר: היו הטבות כספיות שהם ביקשו כמו קרן רווחה ודברים שלא היו.
<רונית לסרי צפריר: לא רק זאת שאנחנו הסכמנו להם אלא אף שיפרנו אותם.
<אורי מתוקי: אפילו הסכמתם להפסיק להרוויח על הארוחות שלהם.
אורלי לוי אבקסיס: כשהם היו יוצאים להפסקת צהריים לאכול, הם היו משלמים על הארוחה?
<רונית לסרי צפריר: יש תשלום סמלי - - - <קריאה:> אבל זה רווח.
<רונית לסרי צפריר: <קריאה:> תשלום סמלי של מיליון שקל בשנה על הארוחות.
אורלי לוי אבקסיס: אני בתור נערה עבדתי כמלצרית, אם היה חושב בעל המסעדה לקחת מאיתנו מחיר הארוחה זה היה נראה לנו הזוי.
<רונית לסרי צפריר: לא מסעדה כרשת של אלפי עובדים.
<רונית לסרי צפריר: את צריכה לזכור את נושא הגודל.
מיכל בירן: זה בדיוק העניין, כמות, אתם לא סופרים.
<רונית לסרי צפריר: זו חברה שחייבת לקחת גם דברים - - -
אורלי לוי אבקסיס: בואו לא נתפס לזה, בואו נעבור הלאה.
משה מזרחי: אפשר לעשות הפסקה קטנה כי הסיום מתקרב.
משה מזרחי: יש לי שאלה - - -
אורלי לוי אבקסיס: סליחה לרגע.
אורלי לוי אבקסיס: מי הגברת?
<איריס בודנהיימר: עורכת דין, אני חברה בוועדה של חוה בלשכת עורכי הדין.
<איריס בודנהיימר: לפני יומיים בית המשפט העליון בשבתו כבג"צ, בערכאה שלישית דחה ערעור שהגישו הארגונים הכלכליים על זכות ההתאגדות ועל מה צריך לעשות באותו שלב.
<איריס בודנהיימר: אני חושבת שזו הדרך.
<איריס בודנהיימר: אני חושבת שלמקדונלדס אסור להתערב בשלב ההתאגדות ואם כן הייתה התאגדות זו שאלה של ספירת ראשים.
<איריס בודנהיימר: אם לא היו ראשים להתאגדות והעובדים רוצים להתאגד הם צריכים להתאגד.
<איריס בודנהיימר: מצד שני, אני חושבת שההתנפלות הזאת על מקדונלדס לטעמי - - -
אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא לא מה טעמך, אני מנהלת כאן את הוועדה.
אורלי לוי אבקסיס: את לא שופטת בבית משפט, את נציגה.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא באתי כאן לאיזה כוס תה אנגלי לשיחה עם איזה ביסקוויט קטן בצד.
אורלי לוי אבקסיס: גברתי לא יכולה להעביר הערות למנהלת הועדה, זה לא מסמכותך וזה לא מתפקידך, נגמרה לך זכות הדיבור.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא באנו לכאן להיות יפי נפש נעימים ונחמדים - - -
<איריס בודנהיימר: ממש לא, אני רציתי להגיד משהו אחר, גברתי לא נתנה לי להגיד את מה שרציתי.
אורלי לוי אבקסיס: נכון, דיברתם כבר פעמיים כלשכת עורכי הדין.
אורלי לוי אבקסיס: אני מודה לכם גם על ההשתתפות.
משה מזרחי: אני רוצה למרכז קצת את הדיון.
משה מזרחי: אני לא רוצה שנצא מכאן עם איזה טעם של המשך הקטטה שמתנהלת עכשיו בין הנערים שרוצים כעת להתאגד לבין חברת מקדונלדס.
משה מזרחי: רוצים כאן שורה תחתונה ואנחנו כל הזמן תוקעים סביב הקטנות שהן מאוד גדולות, אני לא מזלזל בכלום.
משה מזרחי: אני רואה איפה נעשתה שגיאה גסה של הרשת.
משה מזרחי: אולי אני בוטה, היא עשתה שגיאה גסה כשהיא נכנסה למאבק, באמת במקום הלא נכון.
משה מזרחי: סליחה, אומנם יש רשת מתחרה, אבל היא ראויה לשבח.
משה מזרחי: היא הלכה עם זה נכון לא בגלל הדימוי - - -
<רונית לסרי צפריר: אבל גם אנחנו עשינו את זה.
משה מזרחי: סליחה גברתי.
משה מזרחי: הקשבנו לכם.
משה מזרחי: עכשיו אנחנו מאזנים.
משה מזרחי: היא הלכה עם זה נכון לא רק בגלל שזה היה נכון לה כרשת.
משה מזרחי: יש גם משהו מאוד ערכי בחברה כזאת שהיא ישראלית ובמיוחד שמדובר בבני נוער.
משה מזרחי: אנחנו רוצים להגיע למשהו קצת יותר מהאווירה הזאת גברתי.
משה מזרחי: אני אומר שיש משהו שהוא קצת יותר ערכי, גם יש משהו מאוד ייחודי בסוג ההתארגנות הזאת.
משה מזרחי: אלו בני נוער שמתחלפים באופן תדיר, היום הוא מייצג ומחר יהיה עוד מישהו שמייצג.
משה מזרחי: כלומר, את זה הרשת הראשונה להבין.
משה מזרחי: עכשיו תתחילו לספור אם חסרה חתימה או לא?
משה מזרחי: <קריאה:> והוא כבר התגייס לצה"ל.
משה מזרחי: לא ויכוח.
משה מזרחי: תני להגיע לשורה התחתונה פה.
משה מזרחי: מה יצא, אנחנו נצא מהדיון הזה עם כלום בסוף ורק עם טעם רע שחברה גדולה מאסיבית מנהלת מלחמה, כך זה נתפס ואני לא אומר שזה כך.
משה מזרחי: אני מסתכל על הניירת ועל הפרסומים, על ה-SMS המחפיר, סליחה שאני אומר את זה למרות שאני שומר על איזון וגם על כבודכם.
משה מזרחי: גם אם הם יצאו במסע מתוקשר שהוא מאוד לגיטימי במסגרת המאבק.
משה מזרחי: זה לא מצדיק את ה-SMS הזה.
משה מזרחי: סלחו לי, גם אם זו הייתה קונטרה עצבנית, כנ"ל גם המייל ששלחת.
משה מזרחי: זה מעיד על הגישה, זה מעיד איך אתם באמת תופסים את העסק מאחורי הקלעים.
משה מזרחי: אני שומע פה, בשורות התחתונות אני מניח את העניין של ההתנכלות שהוא תמוה בפני עצמו, נעזוב אותו כרגע.
משה מזרחי: מתוך הבנה שדווקא לאלה אתם צריכים לתת סוג של מעטפת גם אם הם אולי לוקחים את זה קצת יותר מדי רחוק, ומתחילים לחבר דברים שהופך את זה לאיזה מסע נגדם.
משה מזרחי: אתם צריכים להיות חכמים מספיק לא לתת לנערים האלה את ההרגשה שהם נרדפים.
משה מזרחי: אפילו אם זה לא נכון יש להם את ההרגשה הזאת.
משה מזרחי: אני יושב פה ואני מתכווץ כשאני רואה אותם, רואה אתכם ושומע אותם.
משה מזרחי: כאן אני שומע משפטית שאתם הגעתם לקצה, יש שתי מחלוקות שאני לא בטוח שצריך להתעקש עליהן כן או לא.
משה מזרחי: להפך, למה אתם לא באים עם פוזיציה פוזיטיבית?
אורלי לוי אבקסיס: הם אומרים שהם לא מייצגים.
משה מזרחי: למה אתם לא באים ואומרים, חבר'ה, מה קורה לכם, יישרנו קו ויש שני עניינים שנותרו - - -
אורלי לוי אבקסיס: זה מה שמרתיח אותנו, זה חוסר תום הלב.
משה מזרחי: יש שני עניינים שנותרו.
משה מזרחי: אני מציע בשני העניינים האלה, בואו נסכים שאתם מסכימים על הכול חוץ משתי המחלוקות שלא נפתרו כאן.
משה מזרחי: אני אומר נכון עד עכשיו?
<רונית לסרי צפריר: זה לא שתיים, הן שלוש.
משה מזרחי: מהי השלישית.
משה מזרחי: על שתיים שמענו.
<רונית לסרי צפריר: יש נושא שאנחנו ביקשנו לקבע סכומים שבעצם ההסתדרות גובה מהעובדים כשיש ארגון.
<רונית לסרי צפריר: יש לקבע את הסכומים הללו, זה יורד מהמשכורות שלהם ואנחנו רוצים לשמור עליהם.
יעקב מרגי: הם פועלים בניגוד לחוק?
<רונית לסרי צפריר: אבל הם לא הסכימו לקבע סכומים.
<רונית לסרי צפריר: אנחנו ביקשנו לעגן את זה וברגע האחרון שמענו שזה לא יהיה.
<רונית לסרי צפריר: זו הנקודה השלישית.
אורלי לוי אבקסיס: הנקודה השלישית.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה לנסות ולראות מה ניתן לעשות לגבי דמי הטיפול שלכם באותם נערים.
<קריאה: בואו נפגש.
<קריאה: אגב, סכסוך העבודה הוכרז על זה שהם לא נפגשים איתנו.
אורלי לוי אבקסיס: זו דרישה לגיטימית.
אורלי לוי אבקסיס: באיזה אופן היא לא קשורה למקדונלדס.
אורלי לוי אבקסיס: היא קשורה לעובדים.
יעקב מרגי: זה לא עניינם, זה קשור לעובדים.
<רונית לסרי צפריר: אפרופו, דוד וגולית.
<רונית לסרי צפריר: זה בדיוק מהמקום של לחסוך לעובדים את 1.35% שצריך להיגרע ממשכורתם.
<רונית לסרי צפריר: למה?
אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת ממך להיפגש איתם ולהגיע להסכם על דמי ניהול מופחתים שיש לשלם.
אורלי לוי אבקסיס: אולי זו עוד סוגיה עליה תשבו יחד.
אורלי לוי אבקסיס: חברת הכנסת מיכל בירן בבקשה ולאחר מכן אני מסכמת את הדיון.
אורלי לוי אבקסיס: <קריאה:>
מיכל בירן: אני, אחרי כמה שנים שעשיתי הפסקה מלעמוד מול בני נוער, בבחירות היה סבב בתיכונים והתחלתי עם מה שמתחילים תמיד, עם מי קיבל כבר צו גיוס.
מיכל בירן: שאלתי את כל השאלות, שאלתי מי עובד בתשובת הרמת יד, שאלתי מי חושב שהוא מנוצל בעבודה שלו.
מיכל בירן: הייתה דממה מלבד כמה ילדים.
מיכל בירן: היה ממש רחש בקהל וכשזה הסתיים הילדים נגשו אלי.
מיכל בירן: אופציה אחת שמסבירה את זה, כששואלים מבוגרים, בכול פורום שאני נמצאת בו אני שואלת, 60%-70% חושבים שהם נוצלו בעבודה.
מיכל בירן: יש שני הסברים אפשריים.
מיכל בירן: האחד, שאת בני הנוער לא מנצלים בניגוד לאנשים מבוגרים.
מיכל בירן: האופציה השנייה, זאת המסקנה אליה הגעתי, הרבה בני נוער חושבים שאם מנצלים אותם זה אומר משהו רע עליהם, אולי כמו קורבנות של עבירות אחרות, אנשים חושבים שאם ניצלו אותם זה אומר כנראה שהם חלשים, שהם עשו משהו לא בסדר, זה מביך להגיד שניצלו אותי בעבודה.
יעקב מרגי: אין להם הרבה אלטרנטיבות.
משה מזרחי: אני רק חושב על הבושה העצמית של הנוער.
מיכל בירן: הם הסתכלו מסביב והם לא רצו להרים יד בניגוד לכול פורום של אנשים מבוגרים שמרימים את היד.
מיכל בירן: באמת כשבודקים את תלושי השכר כמעט ואין עובד במדינת ישראל שלא מנצלים אותו.
מיכל בירן: שכמתעסקים עם בני נוער הדבר הזה מצביע על כך שהם נמצאים בנקודה מוחלשת ואתם, בגלל זה ללכת צריכים, חבר הכנסת משה מזרחי כבר אמר, ללכת בכפפות של משי ולא באגרופנים של ברזל.
מיכל בירן: אני חושבת שזו תופעה מדהימה, אני רוצה לפרגן לכם בני הנוער על זה שנכנסתם לעניין ההתארגנות.
מיכל בירן: סביר להניח שאתם עצמכם לא תיהנו מהפירות של זה אלא אחרים ייהנו אחריכם.
מיכל בירן: אני חושבת שזה מעשה ראוי ומדהים וכול הכבוד לכם - - - <קריאה:> אני לא אעזוב עד שלא תהייה חתימה.
מיכל בירן: אני אסיים את דבריי ואז יושבת ראש הוועדה תחליט אם תגיבי או לא.
מיכל בירן: <קריאה:> תרשי לי להודות לך.
מיכל בירן: לא צריך.
מיכל בירן: העניין החשוב הוא, תקשיבו, יש כאן מדגם סטטיסטי שאי אפשר להתעלם.
מיכל בירן: מקדונלדס בכול העולם נגד התנגדות.
מיכל בירן: זה לא מקרה סטטיסטי שרק אצלכם מכול העולם חוץ מניו-זילנד ודנמרק אף אחד לא מתאגד.
מיכל בירן: ברור שזאת העמדה של הרשת, ברור שגם אתם קיבלתם הוראות – גם אתם שכירים.
מיכל בירן: בכול זאת, הם נמצאים בעמדה מוחלשת.
מיכל בירן: נתן לכם חבר הכנסת משה מזרחי עצה, אפשר לגמור את זה, בסוף זה ייגמר, אפשר לגמור את זה באלגנטיות.
מיכל בירן: הדברים שאתם מבקשים, חמש שנים בלי, זה לא סביר.
מיכל בירן: העניין של הוועדה לפתרון בעיות, תסכלו מה קורה בגרמניה, תסכלו מה קורה במדינות בהן יש דיונים קונסיסטנטיים בין ההנהלה לבין העובדים, שם יש פחות שביתות, פחות מגיעים לעימותים כאלה שמפריעים ללקוחות - - -
<רונית לסרי צפריר: לא התנגדנו.
מיכל בירן: כשילד בן 17.5 עומד מולך, את חושבת שזה סבבה שאת דואגת לו.
מיכל בירן: לא.
מיכל בירן: לא סבבה.
מיכל בירן: הוא בעמדה מוחלשת וזכותו לקבל סיוע ועזרה שהוא נמצא בוועדה הזו לפתרון בעיות.
מיכל בירן: אני אסיים, חבר הכנסת משה מזרחי נתן לכם עצה טובה.
מיכל בירן: חבל שכולנו ניכנס לקרב הזה.
מיכל בירן: הדבר הסופי, בסוף אתם תשלמו על זה יותר כסף בנזק בפי כמה.
אורלי לוי אבקסיס: סרגיי, גם אתה נפגע בתוך הסיפור פה?
אורלי לוי אבקסיס: הוא בסופר דוש, אני יודעת, חשבתי שזו פגיעה סדרתית.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה אתה רוצה לומר כמה מילים.
<סרגיי יאקושנקו: באתי בעיקר לתמוך בהם, גם אני נאבקתי עם המנהלים שלי.
אורלי לוי אבקסיס: סרגיי, כמה עזרנו כוועדה?
<סרגיי יאקושנקו: ממש עזרתם לי.
<סרגיי יאקושנקו: רציתי להודות לכם.
אורלי לוי אבקסיס: זה עזר, עצם הגישור, עצם הישיבה.
<שרית פרימן: אני רוצה לדבר על מהן הזכויות של נוער בתקופת הקיץ והאחריות שלנו כהסתדרות הנוער העובד והלומד וגם של הוועדה וגם של משרד הכלכלה שחשב שלא נכון להגיע היום לדיון.
<שרית פרימן: הפגיעה בבני נוער עובדים קיימת, זה לא דבר שלא קיים.
<שרית פרימן: הסיבות שהם לא הרימו את היד הן מסיבות אחרות.
<שרית פרימן: אנחנו מכירים - - -
אורלי לוי אבקסיס: ולא כולם עובדים במקדונלדס.
<שרית פרימן: את זה אני באה להגיד.
<שרית פרימן: מתוך מאות אלפי בני נוער אלפים עובדים במקדונלדס.
<שרית פרימן: זו החברה שמעסיקה הכי הרבה בני נוער, כך למיטב ידיעתנו.
<שרית פרימן: היינו רוצים שמקדונלדס תהייה דווקא דגל חיובי בראש המחנה, דוגמה של איך מעסיק צריך להתנהג לעובדים.
<שרית פרימן: זה נכון - - -
משה מזרחי: גם המראית חשובה.
<שרית פרימן: אני לא נכנסת לדיון הזה עכשיו.
<שרית פרימן: אנחנו יודעים - - -
<רונית לסרי צפריר: אילו היינו מביאים שלושה עובדים, רק שלושה עובדים כמו השלושה פה הייתם רואים שאנחנו החזקים שמגנים - - -
משה מזרחי: אל תכנסי לזה, את ממשיכה למרות שאני אומר לכם רדו מזה.
משה מזרחי: את ממשיכה את השגיאות שאתם עושים עם הדיבור הזה.
<רונית לסרי צפריר: אני לא התכוונתי לדבר.
<רונית לסרי צפריר: אני אומרת לך את האמת.
משה מזרחי: אף אחד לא אמר שאתם מנצלים אותם, אלוהים אדירים.