GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ליאורה פלד: המורים מקבלים מכתבי הפסקת עבודה, מקבלים חודשיים שכר.
עמרם מצנע: אני לא מדבר רק על החודשיים.
אורלי לוי אבקסיס: את מדברת על החופש הגדול?
<ליאורה פלד: כן.
אורלי לוי אבקסיס: מה קורה באמצע שנה?
<ליאורה פלד: המכרז הוא ל-3 שנים, עם הארכה לשנה.
<ליאורה פלד: משרד החינוך ניצל את כל ה-4 שנים.
<ליאורה פלד: הם יודעים שזכייה במכרז זה 4 שנים קדימה.
<ליאורה פלד: .
עמרם מצנע: אני שואל בשנה רגילה.
עמרם מצנע: מאחר ואת לא יודעת כמה חולים יהיו בספטמבר - -
<ליאורה פלד: הם כולם מתחילים וצוברים שעות.
<ליאורה פלד: הם עובדים בהתחלה מעט, אחר כך הרבה.
<ליאורה פלד: הם יודעים את זה.
עמרם מצנע: את אומרת שהבעיה קיימת גם בלי - -
<ליאורה פלד: יש צוות שיודע את זה, שמכיר את זה.
<ליאורה פלד: במכרז הזה, כמו שהיה כתוב, היו מראש דברים שמשרד החינוך ידע שאם הם יהיו כתובים תללי"ם לא תיגש למכרז, כמו למשל טיפולים פרה רפואיים.
<ליאורה פלד: זה היה ידוע, נאמר על ידי במפורש, ולמרות זאת הכניסו טיפולים פרה רפואיים.
<ליאורה פלד: אין לזה שום קשר להוראת ילדים חולים בבית.
<ליאורה פלד: יש פה בעיה של אפליה של ילדי חינוך רגיל וילדי חינוך מיוחד.
<ליאורה פלד: השולחן הזה צריך לדעת שהפסדנו חלק מהצוות.
<ליאורה פלד: אני לא יודעת אם אני יכולה להתחייב למשרד - הנהלת העמותה תצטרך לתת תשובה כי אני שכירה - אם נהיה מוכנים לתת שירות ב-1 בספטמבר.
עמרם מצנע: אחורה אנחנו לא יכולים לתקן שום דבר.
<ליאורה פלד: זה יכול מאוד לקרות.
<דורית מורג: למה לא יכולים לתת פרה רפואיים?
<ליאורה פלד: המורים פוטרו.
<ליאורה פלד: מה הקשר ביני לבין טיפולים פרה רפואיים?
עמרם מצנע: את החלטת שאת לא יכולה לגשת.
<ליאורה פלד: כמובן.
עמרם מצנע: אין במכרז אמירה כלשהי שלא מאפשרת לכם לגשת.
עמרם מצנע: אתם החלטתם.
<ליאורה פלד: לעמותת תללי"ם אין צוות פרה רפואי.
<ליאורה פלד: היא לא עוסקת בזה.
<ליאורה פלד: אין לה את היכולת לזה.
עמרם מצנע: זה הכל ניתן לשינוי, אם רוצים.
עמרם מצנע: אתם לא רוצים.
עמרם מצנע: זה לגיטימי.
עמרם מצנע: מבחינת היכולת לגשת למכרז אין דבר שלא מאפשר לכם לגשת למכרז.
<ליאורה פלד: היו שם דברים אחרים.
<קריאה: זה פוגע בילדים.
עמרם מצנע: לא אמרתי שזה לא פוגע בילדים.
<ליאורה פלד: היו שם דברים אחרים שצוות הניהול הקיים לא התאים וגם צוות המורים לא התאים.
<ליאורה פלד: בכל מקרה לא יכולנו לגשת מכרז.
עמרם מצנע: לא יכולתם לגשת למכרז במתכונת הקודמת.
<ליאורה פלד: נכון מאוד.
<דפנה אזרזר: 24 שנה הם יכלו.
<ליאורה פלד: זכות המדינה לדרוש - -
עמרם מצנע: אני מדבר כרגע על דברים פורמאליים, סטטוטוריים.
עמרם מצנע: אין דבר כזה שמישהו לא יכול לגשת למכרז, אלא אם כן הוא לא עומד בתנאים הבסיסיים של המכרז.
עמרם מצנע: אם היו אומרים לך, למשל, שאת צריכה לספק שירותים פרה רפואיים ואת צריכה ניסיון של 5 שנים בשירותים פרה רפואיים, באמת לא היית יכולה לגשת.
עמרם מצנע: אני מניח שזה לא מה שהיה כתוב שם.
עמרם מצנע: את השלב הזה חצינו.
<ישעיהו יחיאלי: כתוב במקורות שלנו: "כל המבקש על חברו - נענה תחילה".
<ישעיהו יחיאלי: אני פה ממקום של הזדהות עם עמותת תללי"ם.
<ישעיהו יחיאלי: בישיבה הקודמת שהייתה בראשותך סיכמת את הישיבה ואמרת כך: "אני מבקש שכל אותם מכרזים או סיום אספקת שירותים שעומדים על הפרק ויש אפשרות לעכב - להשהות ולעצור".
<ישעיהו יחיאלי: יומיים אחרי זה יצא מכרז פומבי, לא סגור ולא ספק יחיד.
<ישעיהו יחיאלי: על מה מכרז פומבי?
<ישעיהו יחיאלי: על אספקת שירות לילדים חולים.
<ישעיהו יחיאלי: מה יותר מתאים מזה להגדרת ספק יחיד?
<ישעיהו יחיאלי: הפניתי את תשומת ליבך לזה שהקריטריונים לזכייה במכרז הם 60% מחיר, 40% איכות.
<דפנה אזרזר: בכל המכרזים זה ככה.
אורלי לוי אבקסיס: אני מדקלמת את זה מתוך שינה.
אורלי לוי אבקסיס: זה היה בדיוק הפוך.
<ישעיהו יחיאלי: אם תיכנס לשאלה מה זה איכות, אין שום קשר לילדים החולים.
אורלי לוי אבקסיס: ראינו את זה במכרז של הבריאות לילדים עם הצרכים המיוחדים.
אורלי לוי אבקסיס: שם קראנו באמת לעצור את המכרז.
<אביבית ברקאי-אהרונוביץ: רק בהתייחס למספר השעות שניתנו בפועל, בהמשך לדבריו של האב.
<אביבית ברקאי-אהרונוביץ: באחד מהפרוטוקולים של ישיבות ועדת החינוך שנת 2009, אומרת לאה שקד, מנהלת האגף לחינוך מיוחד דאז, כך: "אני מסבירה.
<אביבית ברקאי-אהרונוביץ: גן ילדים ויסודי בין 4 ל-6 שעות שבועיות.
<אביבית ברקאי-אהרונוביץ: ממוצע תלמידים לכיתה בחינוך מיוחד הוא בערך 10 תלמידים.
<אביבית ברקאי-אהרונוביץ: שעות התקן בכיתה רגילה בקהילה זה משהו כמו 30 שעות.
<אביבית ברקאי-אהרונוביץ: אם מחלקים 30 ל-10, זה אומר שכל ילד מביא על גבו לתקן הבסיסי משהו כמו שעתיים.
<אביבית ברקאי-אהרונוביץ: גם לנו היה ברור ששעתיים בשבוע לילד ששוהה בביתו זה לא מספיק, לכן זה עלה מ-4 עד 6 שעות שבועיות.
<אביבית ברקאי-אהרונוביץ: מבחינה פדגוגית יש בזה איזו שהיא לוגיקה".
<אביבית ברקאי-אהרונוביץ: מעבר לכך שהבסיס היה 6 ולא 4, אני חושבת שיש פה איזו שהיא בעיה בהסתכלות הבסיסית ביחס לחישוב הזה.
<אביבית ברקאי-אהרונוביץ: נכון, אדוני, כמו שאמרת קודם לכן, בסופו של דבר ילד בכיתה נמצא יחד עם ילדים נוספים, אבל במישור התוצאה הוא נהנה מ-30 שעות בשבוע, הוא נהנה ממגוון רחב של מורים, ממגוון רחב של מקצועות.
<קריאה: הוא לא משתגע בבית.
<אביבית ברקאי-אהרונוביץ: נקודת המוצא הזאת צריכה להיבחן בראשית הדברים, בוודאי ובוודאי אם מתייחסים לחוזר חדש, למכרז חדש ולתקציב חדש, אני מקווה.
<רויטל לן כהן: עברתי 3 שרי חינוך, 3,4 מנכ"לים.
<רויטל לן כהן: אני אפילו לא יודעת לספור כמה יושבי ראש ועדות, כי גם בשנה שעברה הייתה החלפה.
<רויטל לן כהן: אני יושבת באותן ישיבות על אותם נושאים ואני שומעת את אותו דבר.
<רויטל לן כהן: אני שואלת עד מתי.
<רויטל לן כהן: כששואלים אותי למה אני ממשיכה לעשות את זה, אני אומרת כי אחרת אני אהיה באותו מקום עם הנכדים שלי.
<רויטל לן כהן: אני לא יכולה להבין.
<רויטל לן כהן: הבן שלי אוטיסט.
<רויטל לן כהן: אני מגיעה ממשפחה ענפה של כנראה אוטיסטים לא מאובחנים בעבר.
<רויטל לן כהן: אני מסתכלת על המשפחה שלי.
<רויטל לן כהן: הלוואי על כולם אנשים מדהימים כאלה.
<רויטל לן כהן: אני לא מסוגלת אפילו לדמיין לעשות את זה עוד 40 שנים קדימה.
<רויטל לן כהן: לי יש עוד כוח.
<רויטל לן כהן: הבעל שלי הסכים שאני אפסיק לעבוד ואני אעשה רק את זה.
<רויטל לן כהן: מה עושים הילדים שההורים שלהם לא מסוגלים לעשות את זה?
<רויטל לן כהן: אני לא מסוגלת להבין למה אני עושה את אותו דבר כל כך הרבה שנים.
<רויטל לן כהן: אני לא מצליחה להבין את זה.
<רויטל לן כהן: מה לא ברור?
<שירלי שרון: רשמתי פה דברים שחוזרים על מה שכבר דנתם כאן.
<שירלי שרון: רציתי לספר את הסיפור הספציפי של הבן שלי, כי יש פה איזה משהו חזרתי.
<שירלי שרון: אנחנו מדברים כרגע על נקודת זמן מסוימת.
<שירלי שרון: אנחנו צריכים לחשוב שהולך להיות גם עתיד.
<שירלי שרון: אני אימא לילד בן 17 וחצי שעולה לכיתה י"ב, עם אוטיזם בתפקוד גבוה.
<שירלי שרון: זו השנה השלישית שלו במסגרת תללי"ם.
<שירלי שרון: אני לא יודעת איך להסביר, אבל תללי"ם הצילה את חייו.
<שירלי שרון: זאת לא קלישאה, זו האמת האמיתית.
<שירלי שרון: הבן שלי היה במצב אבוד, במצב קשה, לא שיתף פעולה במערכת החינוך שחשבה שהוא לא יכול, שהוא לא בסדר, שהוא מופרע, משוגע או כל דבר אחר.
<שירלי שרון: מילאו אותו בתרופות כך שהוא לא יכול היה לתפקד.
<שירלי שרון: הוא כמעט אושפז.
<שירלי שרון: כמעט קרה לו אסון.
<שירלי שרון: אני על עצמי לא אדבר הרבה, מלבד העובדה שכמעט 14 שנים אני לא יכולה להחזיק עבודה כי בני הושעה ממסגרות והיה ללא כיסוי במערכת החינוך.
<שירלי שרון: אני עדיין חושבת שתקציב החינוך צריך ללכת עם הילד, במיוחד להורים שנאלצים לעזוב עבודה, ובמיוחד להורה יחיד.
<שירלי שרון: הוא הפך עם הזמן, בגלל שלא ידעו להבין את האוטיזם שלו ולא ידעו לקדם אותו, לאלים, שונא חיים, שונא עולם, שונא מדינה, שונא אדם, שונא אבא, שונא שכנים, שונא ורוצה שכולם ימותו.
<שירלי שרון: הוא הצהיר שהיטלר צדק.
<שירלי שרון: עכשיו בואו ואספר לכם שאסף הוא ילד גאון.
<שירלי שרון: אינפורמציה שקורת נמצאת אצלו בראש.
<שירלי שרון: הוא יודע על העולם, מדינות, פוליטיקה, גיאוגרפיה ועוד המון מידע, שמיעה מוזיקלית, מנגן מוסיקה קלאסית משמיעה, שר, מצייר ומבין הכל.
<שירלי שרון: הוא במיוחד קולט אנשים אם הם אוהבים אותו או חושבים שהוא משוגע.
<שירלי שרון: הוא נראה רגיל לגמרי.
<שירלי שרון: אני אציין שלאורך השנים שוב ושוב פסיכיאטרים, פסיכולוגים, מנתחי התנהגות אמרו שכל ההפרעה שלו היא אוטיזם עם בעיה בוויסות חושית, כאשר הקושי המרכזי זה שהוא לא יכול להסתדר בקבוצה.
<שירלי שרון: המורים שהגיעו אליו מתללי"ם לאט לאט הגיעו אליו.
<שירלי שרון: די מהר הוא התחיל ללמוד מקצועות, לצייר ולהיפתח.
<שירלי שרון: הוא עבר ניקיון מתרופות.
<שירלי שרון: תשאלו את המורים מה הם אומרים.
<שירלי שרון: "אנחנו לא מלמדים אותו אינפורמציה לימודית.
<שירלי שרון: מהבחינה הזאת הוא מכניס אותנו לכיס הקטן.
<שירלי שרון: אנחנו מלמדים אותו להיות בקשר שיוכל ללמוד".
<שירלי שרון: בשנה השלישית אסף חיובי, אוהב את ישראל, אפילו רוצה ללכת לצבא, מדבר יפה לאנשים, לומד להביע את דעותיו בצורה מעודנת, חושב שאושר נמצא בפנים, מטייל, מנגנן, שר, מחכה למורים, אוהב ללמוד איתם.
<שירלי שרון: המורים והמערכת הזאת קידמה אותו כמו שמעולם לא ראינו אותו.
<שירלי שרון: הוא עם שיער קצר, לבוש בצורה מסודרת, מאורגן ומקסים.
<שירלי שרון: תשאלו את המורים, אתם חייבים.
<שירלי שרון: הוא הוציא בבגרות באנגלית 100.
<שירלי שרון: אם תפסיקו לו את תללי"ם, זה יהיה גזר דין אכזרי אחרי כל מה שעבר.
<שירלי שרון: העמותה הזאת מלאת אהבה, עם מורים מדהימים, עם הנהלה קשובה ומלאת חיים.
<שירלי שרון: מה יותר מזה?
<שירלי שרון: אתם לא יכולים להפסיק את תללי"ם, בטח לא את המורים שהביאו אותו להישגים.
<שירלי שרון: אם תיקחו את זה, זה ממש להרוס אותנו שוב מחדש.
עמרם מצנע: אני רוצה להודות לכם.
עמרם מצנע: למדתי הרבה דברים.
עמרם מצנע: הדיון הוא מרתק.
עמרם מצנע: יש לנו ראש אגף חדשה.
עמרם מצנע: אין ברירה - אני רוצה שתשתכנעו בזה - אלא לדחות בשנה ולקבל את כל האישורים.
עמרם מצנע: אני מניח שצריך את ועדות המכרזים למיניהן.
אורלי לוי אבקסיס: רק שלא יפילו עלינו אשמה שיש לנו אינטרסים כלליים או משהו כזה.
אורלי לוי אבקסיס: האינטרס שלנו הוא לטובת הילדים.
אורלי לוי אבקסיס: טובת הילדים עומדת לנגד עינינו.
אורלי לוי אבקסיס: ההמלצה שלנו לדחייה, לבנייה מחודשת, לראייה מחודשת ולבחינה של השינויים שהוכנסו או לא הוכנסו במכרז החדש.
אורלי לוי אבקסיס: הפגמים שנפלו בבניית המכרז הם אשר הביאו אותנו לדרישה לדחות את המכרז בשנה.
אורלי לוי אבקסיס: בינתיים תבנו אותו כמו שצריך, תאפשרו למי שרוצה לגשת להיות ערוך ולהיות מסוגל לתת את השירות הזה.
אורלי לוי אבקסיס: ניסיון מצטבר בנושאים דומים, באופי דומה של שירות כזה הוא בהחלט משהו שלא חורג מחובת המכרזים, הוא משהו שמתבקש לטובת הילדים.
עמרם מצנע: תודה רבה לכם.
אורלי לוי אבקסיס: חברים אנחנו פותחים עכשיו את הישיבה של הוועדה המיוחדת לזכויות הילד.
אורלי לוי אבקסיס: התאריך היום הוא ה-12 לשביעי 2014, כ"ג בתמוז תשע"ד, השעה 11:00.
אורלי לוי אבקסיס: הנושא היום הוא שירותים רפואיים אחר הצהריים לילדים בפריפריה.
אורלי לוי אבקסיס: כמו שאתם רואים - אני לא יודעת, אבל אם אפשר יהיה להעביר - יש פה סיכום של דבר שהכינו במרכז המחקר והמידע של הכנסת.
אורלי לוי אבקסיס: צריך להגיד תודה למריה רבינוביץ על המסמך הזה.
אורלי לוי אבקסיס: רק עכשיו זה אושר, תיכף מביאים את העותקים.
אורלי לוי אבקסיס: שלום שרון ומריה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ניתן להם לעשות סקירה קטנה כי אני מבינה שהמסמכים לא הגיעו קודם.
אורלי לוי אבקסיס: אני אומר לכם כמה מילים בטרם נתחיל כי נצטרך לענות על כך.
אורלי לוי אבקסיס: כמובן שיש את החוויה האישית כמי שחי ומגדל את הילדים שלו בפריפריה, כמי שילד את שתי הבנות הגדולות שלו במרכז הארץ, חש על בשרו את הפערים הבלתי נסבלים, בעיקר כשמדובר בילדים קטנים שנזקקים לטיפול.
אורלי לוי אבקסיס: לצערנו הרב, בימים מסוימים אנחנו מגלים שבפריפריה החל לדוגמה מהשעה 12:00 בצהריים ביום רביעי' אין לך אופציה.
אורלי לוי אבקסיס: אם הילד לא הודיע קודם שהוא הולך להרגיש לא טוב אתה פשוט צריך לשבור את הראש כהורה מה אתה עושה בשעות המתות הללו.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו גילינו שיש חוזרי מנכ"ל שאמורים היו לפתור את הבעיות האלה.
אורלי לוי אבקסיס: כלומר, משרד הבריאות ראה את החוסר במתן שירותים, בעיקר בפריפריה, וניסה ליצור איזושהי תשתית שתבטיח שהשירותים יהיו זמינים וקרובים, ועדיין הלכה למעשה חוזרי המנכ"ל הללו לא מיושמים.
אורלי לוי אבקסיס: אחד מהם מדבר על כך שמרפאות צריכות לתת שירות עד השעה שבע בערב בכל ימות השבוע, חוץ מימי שישי ושבתות וערבי חג, אבל זה לא קורה.
אורלי לוי אבקסיס: אם הקופה לא מסוגלת היא צריכה לדאוג לטיפול חלופי, אבל גם זה לא קורה.
אורלי לוי אבקסיס: לאחר מכן מדבר חוזר מנכ"ל נוסף על העניין הזה של שירותים לאחר שבע בערב ובאיזה מרחק הם צריכים להיות ובאיזה עלות, דרך אגב, בשעות שהמרפאה אמורה להיות פתוחה, גם אם אתה נשלח למקום אחר אתה אמור לשלם כביכול היה מדובר באותה תחנה של הקופה הפרטית הקרובה לביתך, זו שאתה מתנהל בה, וזה לא קורה.
אורלי לוי אבקסיס: כדי לסדר קצת את העניינים וגם כדי לקבל תשובות בהמשך, מאחר והמסמך הגיע רק עכשיו לידיכם, אני אבקש ממריה לתת סקירה קטנה על המסמך ואחר כך נדון בנתונים שעולים.
אורלי לוי אבקסיס: חברים, הם מעידים על הפערים הבלתי נסבלים ועל החוסר בנגישות.
אורלי לוי אבקסיס: אחר כך אנחנו שואלים למה יש תמותה יותר גדולה בפריפריה אם אנחנו מדברים על תמותת תינוקות, אבל אחר כך אנחנו מגלים שגם תוחלת החיים יותר קצרה בפריפריה.
אורלי לוי אבקסיס: היינו רוצים לחשוב שזה יהיה אחרת בגלל איכות החיים, פחות סואן, פוחת רועש.
אורלי לוי אבקסיס: שלא נדבר על תחבורה ציבורית שאם אתה נדרש לקחת את הילד שלך ואין לך רכב פרטי, מה אתה עושה?
אורלי לוי אבקסיס: מריה, אנחנו נתחיל בסקירה.
<מריה רבינוביץ: בוקר טוב לכולם.
<מריה רבינוביץ: את התייחסת לנקודות המרכזיות, אבל אני קצת אוסיף כי באמת ציינת את הדברים החשובים כמו חוזרי מנכ"ל והסדרה במשרד הבריאות.
<מריה רבינוביץ: מה שקורה הוא שאנחנו לא יכולים לדון באמת בנושא הזה מבלי להתייחס לפערים שקיימים באופן כללי בין קבוצות האוכלוסייה השונות בישראל בתחום הבריאות.
<מריה רבינוביץ: אחד הנתונים שמצביע על כך ומראה את הפערים בצורה הכי טובה זה שיעור המועסקים במקצועות הבריאות שעל פי הנתונים שמשרד הבריאות פרסם ב-2013, בסוף 2012 היה שיעור המועסקים במקצועות בריאות קטן במחוז הצפון ובמחוז הדרום לעומת שאר המחוזות.
<מריה רבינוביץ: הדוגמה לכך היא ששיעור הרופאים במחוז תל אביב היה 4.5 רופאים לאלף נפש לעומת 2.8 רופאים במחוז דרום ו-1.7 במחוז הצפון.
<מריה רבינוביץ: המצב הוא עקבי גם בתחום הסיעוד ושיעור האחיות העוסקות במערכת הבריאות בשנים 2009 -2011 היה 5.8 בתל אביב לעומת 3.3 בדרום ו-3.9 בצפון.
<מריה רבינוביץ: זו רק אחת הדוגמאות, ישנן עוד דוגמאות על פערי בריאות שאנחנו יודעים ועניין הנגישות וזמינות שירות בריאות הוא אחד מהם.
<מריה רבינוביץ: אנחנו קיבלנו נתונים מקופות חולים שהצביעו על כך שקיים מחסור כללי ברופאי ילדים בארץ בשירותי קהילה.
<מריה רבינוביץ: כשאנחנו מדברים על שירותי קהילה זה מרפאות או מרפאות פרטיות שעובדות בהסדר עם הקופות.
אורלי לוי אבקסיס: כמה מרפאות פרטיות כאלה יש לנו בפריפריה?
<מריה רבינוביץ: זו עוד אחת מהנקודות שתיכף אגע בה.
<מריה רבינוביץ: מהתמונה שבדקנו ראינו שכבר בשנת 2009 מבקר המדינה הגדיר את המקצוע של רפואת ילדים כאחד המקצועות שקיים חשש שבהמשך יתפתח במקצוע הזה מחסור.
<מריה רבינוביץ: זאת אומרת, אין עדיין.
<מריה רבינוביץ: זה לא מקצוע במצוקה אבל קיים חשש שכן יתפתח שם.
<מריה רבינוביץ: אחת הסיבות לכך זה שרופאי הילדים שמסיימים את ההתמחות שלהם בבתי החולים, חצי מהם נשארים בבתי החולים.
<מריה רבינוביץ: או שהם ממשיכים התמחות שנייה שזה כירורגיה ילדים או אונקולוגיה ילדים או כל מיני תת-התמחויות או שגם נשארים בבית החולים גם לצורך המחקר או עבודה בבית חולים שהיא יותר יוקרתית, כך שפחות רופאי ילדים בקהילה.
<מריה רבינוביץ: בפריפריה המחסור הזה מורגש יותר.
אורלי לוי אבקסיס: בואי נעצור בנושא הזה של רופאי ילדים בקהילה.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, שהמחסור בפריפריה הוא הרבה יותר גבוה.
אורלי לוי אבקסיס: מי מטפל שם בילדים בפריפריה?
<מריה רבינוביץ: יש כמה אמצעים.
<מריה רבינוביץ: אחד מהם זה שרופא משפחה נותן את השירות הזה.
<מריה רבינוביץ: לפי נתונים של קופת חולים מכבי כ-20% מילדי מכבי מטופלים על-ידי רופא משפחה שקיבל הכשרה מסוימת לרפואת ילדים - זו דוגמה אחת.
<מריה רבינוביץ: דוגמה נוספת היא שקופות חולים עושות מין פיזור של הרופאים.
<מריה רבינוביץ: זאת אומרת, בשעות מסוים רופא אחד נותן שירות בנפה אחת.
אורלי לוי אבקסיס: ותתפלל שבשעות האלה הרופא של הילדים יהיה במרפאה שאותה אתה צריך באותו רגע שהילד לא מרגיש טוב.
<מריה רבינוביץ: זהו - שאין.
<מריה רבינוביץ: יש פרקטיקה כזאת ששולחים רופאי ילדים לאילת, למשל.
<מריה רבינוביץ: יש עשרה רופאי ילדים, נדמה לי שזה במכבי - - -
<יעקב קוינט: כן, אנחנו שולחים לאילת.
<יעקב קוינט: יש הסכם עם אסף הרופא.
<יעקב קוינט: קושי רב, בוודאי.
אורלי לוי אבקסיס: איך משרד הבריאות מתמודד באמת עם אותו דוח של מבקר המדינה מ-2009 שהצביע על הנקודה הזו כנקודה בעייתית שעלול להיווצר בה מחסום?
אורלי לוי אבקסיס: בכל זאת אנחנו כמעט חמש שנים אחרי הדוח של 2009.
אורלי לוי אבקסיס: זה זמן מספיק טוב כדי לראות איך אנחנו נערכים, כמו למשל, במקצועות מצוקה.
אורלי לוי אבקסיס: כשידענו מקצועות במצוקה ידענו לתת תמרוצים כדי שבאמת סטז'רים יוכלו ללכת למקצועות שהם אולי לא כל כך אטרקטיביים אבל הם בהחלט מקצועות שבסוף אם אתה מביא להם את התמריץ הנכון יעודדו כוח אדם להגיע לשם.
<מריה רבינוביץ: אנחנו שאלנו את השאלות במשרד הבריאות וגם בהסתדרות הרפואית.
<מריה רבינוביץ: לא קיבלנו תשובה מה נעשה כדי לעודד גם רופאים לעבור לפריפריה.
אורלי לוי אבקסיס: בקיצור, שמו את הדוח בצד?
אורלי לוי אבקסיס: אין תוכנית עבודה?
<מריה רבינוביץ: בהמשך, בשנת 2010, היה דוח של משרד הבריאות שדיבר על המצוקה ברופאים.
<מריה רבינוביץ: משרד הבריאות לא הגדיר את המקצוע הזה של רפואת הילדים כמקצוע במצוקה או מקצוע שיהיה חשש שיתפתח שם.
אורלי לוי אבקסיס: כדי להגיע למצב שאתה מגדיר מקצוע במצוקה, זאת אומרת שכבר ביום הנתון הוא במצוקה.
אורלי לוי אבקסיס: הרבה יותר קל לטפל במניעה.
<מריה רבינוביץ: הם גם לא הכניסו את זה מהרשימה של המקצועות שקיים חשש שיתפתח שם מחסור.
<מריה רבינוביץ: הטענה שלהם - שבסופו של דבר הם עשו חישובים והם אמרו שעל מנת להישאר באותו כמו היום – אז הם אמרו את זה, ב-2010 – אנחנו צריכים שכל שנה יסיימו 58 מתמחים בתחום רפואת ילדים את ההתמחות שלהם.
אורלי לוי אבקסיס: כלומר, לשמר את המחסור הקיים.
<מריה רבינוביץ: לשמר את המצב הקיים – כן.
<מריה רבינוביץ: הם לא הגדירו את זה כמחסור.
<קריאה: לא מסיימים יותר מאשר 46, 47.
אורלי לוי אבקסיס: ועדיין אתה אומר יש מחסור לפחות של 11 מתמחים שנכנסים לתוך.
<מריה רבינוביץ: כן, מסיימים הרבה יותר.
אורלי לוי אבקסיס: לא רק שאנחנו מצליחים לעצור את כדור השלג הזה, הוא פשוט הולך ותופח לנו מול הפרצוף גם כשאנחנו יודעים לזהות שיש קושי.
<מריה רבינוביץ: אני שוב הפעם חוזרת שהסיבה שציינו זה אף על-פי שיותר רופאים, כי בשנת 2012 סיימו 110 רופאים את ההתמחות הזאת שזה הרבה יותר כביכול ממה שנדרש על-ידי - - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל הם ממשיכים למקומות אחרים.
<מריה רבינוביץ: כן, הם לא הולכים לקהילה.
<מריה רבינוביץ: לשאלתך לגבי המרפאות - אנחנו השתמשנו בחלוקה של המחוזות במדינת ישראל של למ"ס שאומרת שבמדינת ישראל יש חלוקה לשישה מחוזות ועל פיהם הם בונים את התשתיות של הנתונים שלהם.
<מריה רבינוביץ: אנחנו השתמשנו בחלוקה הזו, החלוקה היחידה, ושלחנו בקשת מידע אחידה לכל הקופות.
<מריה רבינוביץ: ביקשנו את מספר המרפאות בהתאם למחוז, בפילוח לפי המחוז, וגם כן מספר הילדים המטופלים ומספר הרופאים.
<מריה רבינוביץ: לא קיבלנו נתונים אחידים כי בכל קופה יש את החלוקה משלה למחוזות.
<מריה רבינוביץ: משרד הבריאות גם לא מרכז את הנתונים באופן אחיד.
<מריה רבינוביץ: כלומר, אין איזשהו נתון כללי שיגיד לך או לי היום באיזה מחוז יש כמה כי בקופת חולים כללית יש חלוקה אחת ובמכבי החלוקה היא אחרת.
<מריה רבינוביץ: לכן, לא יכולנו גם לתת במסמך שלנו נתון אחיד.
<מריה רבינוביץ: בעניין הזה אני אוסיף בנושא של תקן הרופאים.
<מריה רבינוביץ: שאלנו גם האם קיים בכלל תקן של רופא ילד ומה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אגב, מה שקיים בבתי חולים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יודעים מה קורה שם בדיוק, מה התקן ואם אתה עומד בתקן או לא עומד בתקן.
אורלי לוי אבקסיס: אתה מחויב לעמוד בתקן, אתה צריך לפעול כדי לעמוד בתקן.
<מריה רבינוביץ: הסבירו לנו במשרד הבריאות שאי אפשר לקבוע תקן בקהילה כי זה מצב אחר.
<מריה רבינוביץ: יש שם תזוזה של המטופלים בין קופה לקופה וזה עובד אחרת.
<מריה רבינוביץ: רופא אחד שייך ונותן טיפול לכמה קופות אז החישוב הוא אחר.
אורלי לוי אבקסיס: אמת?
אורלי לוי אבקסיס: יש רופאים שנותנים לכמה קופות?
<מריה רבינוביץ: גם מרפאות פרטיות.
<יעקב קוינט: כולם מחוזרים – מאוד.
אורלי לוי אבקסיס: בגלל שיש מחסור.
<מריה רבינוביץ: מה שכן קיים זה מפתח כוח אדם בקופות.
<מריה רבינוביץ: כל קופה עושה את המפתח משלה וגם זה לא קיבלנו נתונים.
אורלי לוי אבקסיס: אולי ננסה לקבל היום את הנתונים האלה.
<מריה רבינוביץ: אני אוסיף שיש דברים שכן נעשו וזה שכן מזהים את המחסור וכן יודעים שיש בעיה.
<מריה רבינוביץ: בשנת 2013 נפתחו עשרה מוקדים לרפואה לילדים.
אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לומר שבכנסת הקודמת כמה חברי כנסת ביחד עם ליצמן דחפו את הרעיון הזה של חדר מיון קדמי.
אורלי לוי אבקסיס: בחלק מהמקומות היתה לנו קצת יותר השפעה איך להכניס גם את האזורים שלפחות ידענו שהם בעייתיים.
אורלי לוי אבקסיס: חלקם התחילו לפעול השנה, נכון?
אורלי לוי אבקסיס: הם הוקמו והם אמורים לתת טיפול לכל הקופות באותו אזור.
אורלי לוי אבקסיס: זה רק בשעות שהקופות לא אמורות לפעול לפי חוזר המנכ"ל.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, משבע בערב ואילך.
<מריה רבינוביץ: בעצם מה שקורה בשני חוזרי מנכ"ל האלה - זה מה שאנחנו שואלים - חוזר מנכ"ל אחד קובע את שעות הפעילות של קופות החולים שהן משמונה עד שבע כל ערב ומשמונה עד שתים עשרה בימי שישי.
<מריה רבינוביץ: חוזר המנכ"ל אומר שאם בשעות האלה מבוטח של הקופה לא קיבל טיפול אז כביכול עלות הטיפול במקום אחר שהוא יפנה אליו שהוא עובד בהסדר עם הקופה, הוא לא יעלה על אותה עלות הטיפול כמו שהיא בקופת החולים.
<מריה רבינוביץ: לאחר השעות האלה, בשעה שבע בערב והלאה ובחגים ובשבתות, יש את המוקדים שקופות החולים חייבות לפתוח, אותם מוקדים ליליים, אם זה לתת שירות ביקור בית.
אורלי לוי אבקסיס: ביקור בית, ביקור רופא, תוך כמה זמן אמור להגיע?
<מריה רבינוביץ: על-פי חוזר מנכ"ל הסבירות שצריכה להינתן זה בתוך 90 דקות.
<מריה רבינוביץ: זאת אומרת, ביקור הבית יינתן במקרה רק אם הרופא יכול להגיע תוך 90 דקות למטופל.
<מריה רבינוביץ: מה שקורה זה שאם מרפאה נסגרת בשתים-עשרה והמוקד הלילי נפתח בשבע אז יש לנו פער בין השעות.
<מריה רבינוביץ: כביכול את יכולה לגשת למקום אחר.
<מריה רבינוביץ: את צריכה לחפש מקום אחר ואם יש לך מקום אחר.
אורלי לוי אבקסיס: זה מקום שהוא בהסדר עם הקופה.
<מריה רבינוביץ: מקום שהוא בהסדר עם הקופה.
<הדר אלעד: שמי ד"ר הדר אלעד, אני ממלא מקום ראש אגף רפואה בקהילה.
<הדר אלעד: רציתי רק לומר שמסגרת התמריצים שניתנו - אין תמרוץ למתמחים גם ברפואת ילדים שהלכו להתמחות בפריפריה, אבל כמובן שהיה תעדוף.
<הדר אלעד: זאת אומרת, גובה התמרוץ לא היה כגובה התמרוץ שקיבלו אנשים שהלכו להתמחות בפריפריה במקצועות במצוקה, ובהחלט היה תמרוץ.
<הדר אלעד: עדיין היכולת לייצר מתמחים ברפואת ילדים היא בהחלט תוצר של תמריצים.
<הדר אלעד: אגב, השנה קיים ניסיון מול האוצר.
<הדר אלעד: לדעתי, יש גם הבנה שלו שצריך להמשיך להקצות כספים למטרה הזו - לתמרץ אנשים שהולכים לפריפריה למרות שהתקציבים הראשוניים הסתיימו, לדעתי.
<הדר אלעד: אבל יש לנו הבנה בנושא.
<הדר אלעד: אני רוצה לומר שכמות האנשים שהולכים להתמחות בילדים היא גם פונקציה של כמות הרופאים שהמערכת מייצרת בשנה.
<הדר אלעד: זאת אומרת, המערכת ייצרה בשנה כמות רופאים מסוימת.
<הדר אלעד: חלק בחרו בילדים, חלק בחרו מקצועות אחרים.
<הדר אלעד: בשנים האחרונות משרד הבריאות נקט בכל מיני פעולות שמטרתן להגביר את ייצור הרופאים הכולל במדינת ישראל, וזה קורה בצורה דרמטית.
<הדר אלעד: לפני כמה שנים זה עמד על סביב ה-600 איש, אנחנו נגיע למספרים של 1,000.
<הדר אלעד: כשנייצר אז יותר רופאים אנחנו יודעים גם שאותו אחוז, אבל כמות האנשים שיפנו לרפואת ילדים כיוון שיש יותר רופאים היא תגדל.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מסתכלים בכלל על רפואה של מרכז מול פריפריה ועל הפערים הגדולים הללו.
אורלי לוי אבקסיס: אם במרכז יש לך 4.5 רופאים לכל אלף איש, ואם אני לוקחת את המחוז שלי שבו אני גרה, את הפריפריה הצפונית, שם זה 1.7.
אורלי לוי אבקסיס: אתה כמשרד בריאות יכול להתנהל ולתת לדברים להתקיים הלכה למעשה כך?
אורלי לוי אבקסיס: הרי זה לא משהו חדש, זה משהו שאתם יודעים.
אורלי לוי אבקסיס: יש לכם גם את שיטת הקפיטציה.
אורלי לוי אבקסיס: אתם צריכים לראות איך אתם מתמרצים קופות שפועלות לשינוי המצב הזה בפריפריה.
אורלי לוי אבקסיס: למה זה לא חלק מהמדדים?
אורלי לוי אבקסיס: בהגדרה כן, הלכה למעשה לא.
<הדר אלעד: לדעתי, זה כן נכנס לקפיטציה.
<הדר אלעד: זה מאוד קשה לשנות את זה.
<הדר אלעד: אנחנו לא מתווכחים על הנתונים, אנחנו מודעים לפערים.
<הדר אלעד: המשרד פועל כדי לגשר עליהם.
<הדר אלעד: אני יודע להביא כמה דוגמאות איך המשרד פועל לגשר.
<הדר אלעד: מוקדי הלילה זה דוגמה אחת, אבל גם פתיחה של מחלקה נוירוכירורגית - - -
אורלי לוי אבקסיס: כן, אבל עדיין אנחנו מדברים על עשרה מרכזים של מוקדי לילה, חדר מיון.
אורלי לוי אבקסיס: זה גם מוזיל את העלויות של הטיפול, זה גם מוריד לחץ מבתי החולים כי הרבה מהדברים בשורה התחתונה יכולים להיסגר בקהילה.
אורלי לוי אבקסיס: תאמין לי אני למודת ניסיון, בגלל שלא היו שירותים כאלה בשעות מסוימות אתה נאלץ לעלות עם הילד גם כשאין צורך לבית החולים ובכך לחשוף אותו לזיהומים נוספים, להעמיס על בית החולים שגם כך עמוס ממילא, או בעיקר בעונות מסוימות.
אורלי לוי אבקסיס: השורה התחתונה - זה מוזיל את העלויות, זה מונע מאנשים את הסחבת ואת חוסר הנעימות.
אורלי לוי אבקסיס: בוא ניקח את האוכלוסייה החלשה.
אורלי לוי אבקסיס: גם מבחינת הלמ"ס האוכלוסייה בפריפריה היא יותר חלשה מבחינה כלכלית מאוכלוסיית המרכז.
אורלי לוי אבקסיס: אם אתה שולח אותם עכשיו בלי תחבורה פרטית לבתי החולים וכו' זאת אומרת שהם גם נאלצים להביא או אמבולנס או מונית או להוציא כסף יש מאין או לחפש טובות אשים שיקפיצו לבתי החולים.
אורלי לוי אבקסיס: ואם הגעת לשם ולא מאשפזים את הילד בגלל שיש עומס בבית החולים או מסיבות אחרות אתה נדרש לשלם מאות שקלים.
<הדר אלעד: אני משוכנע לחלוטין שאת צודקת.
<הדר אלעד: עכשיו רק נשאר לשכנע ציבור רופאים מאוד גדול להסכים ללכת לעבוד בפריפריה, וזה האתגר, זה הקושי.
<הדר אלעד: זאת אומרת, הבעיה מוכרת לכולם ואין עליה עוררין.
אורלי לוי אבקסיס: זה התפקיד שלכם – משרד הבריאות, לא שלי.
<הדר אלעד: נכון.
<הדר אלעד: הפתרון הוא מאוד קשה.
<הדר אלעד: זה מאוד קשה לשכנע לבוא ולעבוד בפריפריה.
אורלי לוי אבקסיס: למה אתה עושה לא, אדוני?
<רני לין: שמי רני לין.
<רני לין: אני רופא ברמב"ם, אבל כאן אני יושב בכובע של רופא מחוזי במאוחדת.
<רני לין: יש לזה שם אחד, זה כסף.
<רני לין: אני לא רוצה להפסיק אותו, אדבר בתורי.
<הדר אלעד: אני כבר מסכים עוד לפני ששמעתי שכדי להביא אנשים - - -
אורלי לוי אבקסיס: כולם מסכימים אבל הבעיה בעינה - זה יפה.
<הדר אלעד: הבעיה בעינה כי כדי למשוך אנשים טובים לעבוד בפריפריה ולמלא שם את המרפאות ולהשוות את המצב צריך לדעת איך להביא אותם לשם.
<הדר אלעד: להביא אותם לשם - מדובר בתקציבים כבדים.
<הדר אלעד: זה ממש כך, זה לא פשוט בכלל.
אורלי לוי אבקסיס: יש לי שאלה שעולה לי תוך כדי דיון.
אורלי לוי אבקסיס: רופא במרכז מרוויח יותר מרופא בפריפריה?
<הדר אלעד: יש לדעתי תוספות פריפריה - תקנו אותי אם אני טועה - אבל לא - - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל יש לו יותר אופציות במרכז.
<הדר אלעד: אני לא חושב שהבדלי השכר הם גדולים.