GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יצחק קדמן: סעיף 19 שוועדת סילמן הציעה לבטל אותו, אבל יש גם הצעת חוק של חבר הכנסת דוד אזולאי, נדמה לי, שאומרת שבתי המשפט לא יטילו מעתה ואילך את התפקיד של סגן השופט על פקידי סעד לסדרי דין היא הצעה מבורכת, אבל היא לא יכולה לבוא בלי שנאמר מי יבוא במקום.
<יוסי סילמן: מי שישפוט זה השופט.
<יצחק קדמן: השופט שפט והשופט פסק הסדרי ראייה והוא פסק אצל מי המשמורת, אבל ההורים, מה לעשות?
<יצחק קדמן: ממשיכים לריב אם ייקחו את הילד בחנוכה בערב או בבוקר.
<יצחק קדמן: הם ממשיכים לריב האם ייקחו אותו מפתח הגן או מהבית של האימא.
<יצחק קדמן: המריבות האלה ממשיכות על גב הילד.
<יצחק קדמן: מישהו צריך לעזור להורים לפתור את הקונפליקטים האלה שבאים על גב הילד.
<יצחק קדמן: אם המשפחה מסוגלת לנהל את הקונפליקט היטב, לא על גב הילד, שתנהל אותו בעצמה בלי אף אחד.
<יצחק קדמן: אבל אם היא לא מסוגלת, ורבים מההורים אחוזים שנאה אחד לשני ומנהלים קרבות שלא נגמרים, לא נגמרים, מישהו צריך להיות שם כדי להסדיר את העניין.
<יוסי סילמן: מגשרים – זו ההצעה - - -
<יצחק קדמן: פישור ומגשרים.
<יצחק קדמן: מישהו חייב להיות.
<יצחק קדמן: אל תגידו: זה יסתדר לבד.
<יצחק קדמן: צריך לקבוע את זה בחוק.
<יצחק קדמן: מי שיכול לממן את זה שיממן את זה, ומי שלא יכול לממן את זה אז שהמדינה תעזור לו לממן את זה.
<יצחק קדמן: אל תשאירו את העניין הזה בלי פתרון.
<יצחק קדמן: לא רוצים שפקידי הסעד לסדרי דין?
<יצחק קדמן: שלא יעסקו בזה.
<יצחק קדמן: אבל תקבעו מי כן יעזור למשפחה לנהל את הקונפליקט, אחרת זה שוב על גבו של הילד.
<יצחק קדמן: אנחנו העברנו לוועדת סילמן וגם לכם פה מסמך עם הרבה מאוד הערות.
<יצחק קדמן: אני מסב את תשומת ליבכם לסעיף 12 בהצעה שלנו.
<יצחק קדמן: מה לעשות שהמציאות טפחה לנו פעם נוספת בפנים.
<יצחק קדמן: שום דבר לא ילך אם ההערכות שמטפלות במשפחה ובילד לא מדברות אחת עם השנייה, ולא יעזור שום דבר אם המשטרה לא תדבר עם הרווחה והרווחה לא תדבר עם החינוך והחינוך - - -
אורלי לוי אבקסיס: מר קדמן, אני דיברתי.
אורלי לוי אבקסיס: אני בקשר עם משרד המשפטים בנוגע לזה.
אורלי לוי אבקסיס: רציתי להעלות את הצעת החוק הפרטית שלו.
אורלי לוי אבקסיס: הובטח לי על-ידי משרד המשפטים שתוך חודשיים ההצעה הזו מגיעה למליאה.
אורלי לוי אבקסיס: היה ולא, אנחנו נרוץ עם ההצעה שהיא כמעט זהה לחלוטין להצעה הממשלתית, ואז אולי יתחיל שעון העצר.
אורלי לוי אבקסיס: אני באמת סומכת על משרד המשפטים.
<יצחק קדמן: אני מאוד מבקש שתימצא הדרך שהרשויות ידברו אחת עם השנייה.
<יצחק קדמן: אי-אפשר להתמודד עם בעיות כל כך קשות כשכל אחד מתבצר בפינה שלו.
אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת פייגלין, בבקשה משפט כי אני כן רוצה לתת למוזמנים.
משה זלמן פייגלין: אני רוצה להיות זהיר, לא לפגוע חלילה באף אחד.
משה זלמן פייגלין: ישנן תלונות קשות מאוד באשר לנעשה באותם מוסדות שאליהם מוצאים הילדים.
משה זלמן פייגלין: מידי פעם מתפרצת איזושהי פרשייה חדשה בתקשורת ונראה שכאילו זה איזשהו סוג של דבר שלא מצליחים להתגבר עליו.
משה זלמן פייגלין: מגיעות אליי תלונות על קלות בלתי נסבלת בהוצאת ילדים.
משה זלמן פייגלין: השאלה שלי היא כזו, האם יש לך איזשהו נתון כמה אחוזים מתוך ילדים שמוצאים מבתיהם מגיעים בסופו של דבר לאותם מוסדות לעומת ילדים שמגיעים לאופציות אחרות בתוך המשפחה הקרובה: דודים, דודות, סבא, סבתא וכו'?
משה זלמן פייגלין: אם הוציאו 10,000 ילדים, כמה מתוכם הגיעו לאומנה במשפחות?
<יוסי סילמן: אמרתי, הפרופורציות זה 75% מוסדות ו-25% אומנה כשאנחנו רוצים לשנות את הפרופורציה.
משה זלמן פייגלין: איך עושים את זה?
<יוסי סילמן: אמרתי.
<יוסי סילמן: הגשנו כבר הצעת חקיקה לנושא האומנה על מנת לעטוף אותם יותר ולאפשר יותר אמצעים למשפחות אומנה על-ידי הקלה בתקצוב של המשפחות הקרובות שהן יוכלו להיות משפחות אומנה, על-ידי קמפיין שאנחנו - - -
משה זלמן פייגלין: אחדד את השאלה, אולי לא הסברתי את זה טוב.
משה זלמן פייגלין: האם החקיקה הזו שהגשתם אמרה שהברירה הראשונה תהיה הסבתא, השנייה הדודה, והשלישית תהיה חבר, ורק האחרון יהיה אותו מוסד?
<יוסי סילמן: אני רוצה להגיד בדיוק מה הם סדרי העדיפויות.
<יוסי סילמן: סדר עדיפות מספר אחד: שיישאר בבית.
<יוסי סילמן: אם אפשר ליווי וכו'.
<יוסי סילמן: דבר ראשון, להשאיר אותו כמה שיותר במשפחתו הביולוגית.
<יוסי סילמן: לאחר מכן, בלית ברירה, משפחת אומנה מהסביבה הקרובה ומהמשפחה הקרובה.
<יוסי סילמן: במידה ולא, משפחת אומנה.
<יוסי סילמן: במידה ולא, מוסד.
משה זלמן פייגלין: וסדר העדיפות הזה מופיע ב- - -
<יוסי סילמן: זה סדר התנהלות של הדברים.
<יצחק קדמן: חשבתי שאתה רוצה לתפור חליפה לכל ילד ולא לעשות מדרגים.
<יצחק קדמן: הרבה מאוד מהמשפחות, דווקא המשפחות שאתה שומע אותן מתלוננות שמוציאים את הילד מהבית אומרות: אם להוציא אותו, להוציא אותו לפנימייה ולא למשפחה אומנת כי בפנימייה אני עדיין המשפחה היחידה שיש לו.
<יצחק קדמן: במשפחה אומנת אתה אומר: המשפחה הביולוגית איננה.
<יוסי סילמן: משפחת אומנה קרובה של המשפחה עדיפה.
<יצחק קדמן: אם זה משפחה טובה, אם הילד רוצה בזה.
פנינה תמנו: הוא העלה פה נקודה חשובה.
פנינה תמנו: אסור להגיע למקום נחרץ בכלל.
אורלי לוי אבקסיס: לכן, צריך לראות את המקרה הפרטני ולתפור את החליפה האישית.
<יצחק קדמן: אנחנו צריכים להתאים סל פתרונות לילד ולא להתאים את הילד לסל הפתרונות שיש לנו.
אורלי לוי אבקסיס: נכון, זה מה שאנחנו טוענים כל הזמן.
אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה, מר קדמן.
אורלי לוי אבקסיס: רק תיקון.
אורלי לוי אבקסיס: הצעת החוק על שיתוף במידע כבר הונחה.
אורלי לוי אבקסיס: תגיע תוך שבועיים להצבעה.
אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה מאוד שזה מרגיע.
אורלי לוי אבקסיס: אני הבטחתי להם זכות דיבור.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, מי גברתי?
<א': הגעתי לכאן דרך ארגון אהב"ה.
<א': אני אם חד-הורית לילד עם 100% נכות, פיגור שכלי.
<א': ביולי האחרון עברתי לירושלים מהעיר - - - אחרי שש שנים.
<א': שם טופלתי בצורה יסודית על-ידי לשכת הרווחה.
<א': מהרגע שהגעתי לירושלים ביקשתי סיוע ושהעו"סית תדריך ותנחה אותי כיצד לסדר לילד יום לימודים ארוך.
<א': ביקשתי יועצת תעסוקתית, הכשרה, שאני אתחיל לזוז, להתאקלם בעיר, להסתדר.
<א': משרד השיכון, אחרי שקיבלתי זכאות לדיור ציבורי, אמר לי שאני אגור בעיר בית שמש.
<א': ביקשתי לערער לוועדה ציבורית כל הטיפולים של הילד, ארבע פעמים בשבוע טיפולים, אני בירושלים ואין מענה בערים הקטנות.
<א': ביקשתי בנוסף גם דוח סוציאלי לסיוע משפטי כדי לקבל ייצוג משפטי כי הגרוש שלי לא משלם לי עשר שנים מזונות.
<א': אני מקבלת ביטוח לאומי כמו מסכנה.
<א': לכל הבקשות האלה נעניתי על הסף: אנחנו לא מוציאים אישורים כאלה לאף אחד.
<א': לא ממלאים דוח סוציאלי כדי לסדר לי יום לימודים ארוך לילד עם מאה אחוז נכות, פיגור שכלי, שאסור לי לעזוב אותו אפילו דקה אחת לבד משעה שתיים וחצי בצהריים.
<א': קיבלתי תשובה: תרוצי להביא לנו דפי חשבון בנק, תרוצי להביא לי אישורים מה הלקות של הילד.
<א': התרוצצתי אולי שבועיים ממשרד למשרד עם פקסים.
<א': ברגע שהבאתי את הכול: אני אחזיר לך תשובה.
<א': חיכיתי עוד חודש לתשובה.
<א': אני כבר חודשיים בירושלים לא זזה מהבית עם הילד.
<יוסי סילמן: למה לא מוציאים דוח?
<קריאה: יש הוראות לעובדים סוציאליים לא לתת דוחות.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נבקש תשובות, לא ספקולציות.
<קריאה: אבל זה נכון, אני אומרת לך.
<א': אחרי שקיבלתי תשובה שלילית לכל הבקשות שלי כדי להתאקלם בעיר ולהתקדם בחינוך ובגידול של הילדים לטובתם ולטובתי, הכול בשלילה, לא היה לי שום קשר נוסף יותר עם המשרדים כי הבנתי שהתיק שלי שם מחמם את המדפים ולא מעבר לזה.
<א': לפני שבועיים וחצי מתקשרת אליי עו"סית ממספר חסום בשעה שלוש וחצי בצהריים כשבית הספר סגר את הדלות ובלשכת הרווחה כבר אין עם מי לדבר בעיר, מודיעה לי שיש לי חשד להתעללות בבית שלי בילד.
<א': לקחו אותו למקום חסוי, מידע מסווג, והיא סוגרת לי את הטלפון.
אורלי לוי אבקסיס: אני קיבלתי תלונות דומות על מה שקורה בפועל.
אורלי לוי אבקסיס: אחר כך אומרים: למה תוקפים את העובדים?
<א': זה רק תחילת הסיפור שלי, לא סיימתי.
<א': יש לי כאן מכתבים ואני מוכנה לצלם לכולכם.
<א': אתה אומר לי, המנכ"ל, עם כל הכבוד: השופט יחליט.
אורלי לוי אבקסיס: הוציאו לך ילד עם מוגבלויות.
<א': מבלי שבחיים היא באה אליי הביתה לביקור, בלי שבחיים ראתה אותי מי שחתומה כאן.
<א': חתומות כאן אולי עשר פקידות סעד והן לא מכירות אותי.
<א': בחיים הן לא ראו אותי.
<א': אני אימא חד-הורית 13 שנה לילדים שלי.
<א': אף אחד לא יכול לערער על הגידול ועל החינוך שלי.
<א': מורות היו מתקשרות אליי: מתי את מספיקה בבוקר להכין להם שקשוקה ואיזה ריח של כביסות.
אורלי לוי אבקסיס: ב - - - לא היתה בעיה.
<א': מורות ומנהלים שיבחו אותי מהרגע הראשון שהם הכירו אותי.
<א': מה זה שעשר פקידות סעד ועובדות סוציאליות שאני לא מכירה חותמות על המסמכים?
<א': הן לא מכירות אותי.
<קריאה: זה מסמכים שקריים.
<א': אני רוצה לתת כאן תמונה כללית על כל המערכת כי זו מלחמה מול מערכת שלימה, וזו מלחמה, מלחמה לא הוגנת.
<א': מדינה שלימה מול בן אדם אחד.
<א': עד למחרת שש בערב אף אחד לא נתן לי תשובות.
<א': אני לא ישנתי כל הלילה.
<א': אני הרמתי מאותו רגע את כל המדינה על הרגליים.
<א': החברים שלי, אימא של שר הרווחה.
<א': מישהו שהבן שלי גדל איתו והוא מאוד אוהב את הילד שהוא עורך דין לענייני משפחה מיד התגייס בחינם.
<א': לולא העזרה הזו הייתי קורסת נפשית.
<א': אני לא יודעת אם אימא שמתקיפים אותה חזיתית על לא עוול בכפה יכולה בכלל לשבת ביישוב הדעת ולכתוב איזה מכתב מכובד לשר הרווחה.
<א': אני לא ישנתי, כל הלילה לא עצמתי עין, לא אכלתי, לא שתיתי.
<א': רק חשבתי איפה נמצא הילד שלי שהוא כל כך מפונק, ילד שרגיל שממלאים לו אמבטיה בערב, ילד שרגיל לסיפור לפני השינה, רגיל לפיג'מה.
<א': על התרופות שלו לא שאלו.
<א': כל המדינה על הרגליים.
<א': קודם כל, התקשרתי למשטרה ואמרתי: חטפו לי את הילד, לא מתקשרים חסום.
<א': מה זה?
<א': אני לא מבינה מה זה ההתנהלות הזו.
<א': אני רוצה לספר את הסיפור שלי עד הסוף, אל תקטעו אותי באמצע כי מה שקרה פה זה שערורייה לשמה.
<א': אין לי מילה אחרת לתאר את מה שקרה פה.
<קריאה: זה קורה כל יום.
<א': בסופו של תהליך, אחרי שכל המדינה קמה על הרגליים, חיים זיסו- - - שהוא ארבעים שנה בכלי התקשורת, התקשר מיד לראש העיר לדעת מה קורה.
<א': אני עובדת אצל כל האנשים האלה במשק בית ובגלל זה זכיתי לעזרה הזו ולהישאר שפויה בדעתי.
<א': אני לא יודעת מה קורה לאימא שאין לה את העזרה הזו.
<א': אני לא רוצה אפילו לתאר מה קורה לה, ועוד בידיעה שהאמת איתי, זה נר לרגליי, ואני לא אפול מזה.
<א': שום האשמה שתופנה נגדי לא תפיל אותי מזה.
<א': באחת-עשרה בלילה דופקת לי בבית עו"סית ומגישה לי מכתב צו חירום - מצב סיכון ברמה גבוהה מאוד בבית.
<א': אני לא יודעת מה זה.
<א': מה זה סרט בהוליווד?
אורלי לוי אבקסיס: איפה הדברים עכשיו?
<א': למחרת באחת-עשרה בבוקר מתקשר אליי חוקר של המשטרה.
<א': אני "מתבשלת" עם עצמי והילדה שלי לא מפסיקה לצרוח שלקחו את אח שלה.
<א': אני מגיעה לחקירה במשטרה עם הילדה שלי.
<א': מופנות אלינו האשמות כבדות מאוד.
אורלי לוי אבקסיס: שאין להן שום בסיס?
אורלי לוי אבקסיס: בטיפול ברווחה ב - - - לא היו שום טענות?
<א': יצרתי קשר אתמול עם העו"סית שלי לאחר האשמות שנכתבו נגדי לשופט.
אורלי לוי אבקסיס: אפילו לא חשבו לפנות לעו"סית הקודמת?
<א': לא.
<א': אמרו לי שכך וכך.
אורלי לוי אבקסיס: אתה מבין איזה חוק לשיתוף במידע?
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים בתוך המערכת.
<קריאה: אמרו לשופט דברים שקריים.
<קריאה: יש את סעיף 11 - - -
אורלי לוי אבקסיס: אל תוסיף מילה, היא עושה את זה בצורה נהדרת.
<א': אני רוצה להמשיך את הסיפור שלי עד הסוף, לא איפה זה עומד עכשיו, כי כל ההשתלשלות היתה מרושלת.
<א': פשוט עצוב לי, אין לי מילה מכובדת יותר מזו עכשיו.
אורלי לוי אבקסיס: מה קורה עכשיו?
<א': אני יושבת בחקירה במשטרה.
<א': משטרת ישראל - גוף בפני עצמה.
<א': בסוף החקירה, אחרי שאני שומעת את הילדה שלי צורחת במשך שעה בחדר השני, אני לא יודעת אפילו מה שואלים אותה.
<א': אימא שלי נכנסת עם דמעות.
<א': אני יושבת בחקירה.
פנינה תמנו: בת כמה היא?
<א': היא ילדה בת 16 שכל כולה במתכונות, בבגרויות.
<א': עובדת בלילה, מגיעה בשתיים בלילה כדי לפרנס את הדברים שלה כנערה - בית שמתנהל על מי מנוחות.
<א': הכניסו לי סערה בכוס מים.
<א': החוקר גם לא נותן לי ללכת לילדה.
<א': הוא מתחיל לחקור אותי ולוקח זמן עד שאני מבינה מה קורה כי אני לא יודעת.
אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת למהר כי יש ועדה שמחכה פה ומנהלת הוועדה כבר עומדת ומסמנת.
<א': בסופו של התהליך אומר לי החוקר: תקשיבי, האמת איתך ועם הילדה.
<א': אני מצטער מאוד להגיד לך.
<א': אסור לי להגיד לך את זה, אבל אני חייב לשתף פעולה עם פקידות הסעד ועובדות הרווחה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נאלצים לסגור פה מאחר ויש פה ועדה נוספת.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת ולרדת לחקר העניין בנושא שלך.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לשאול שאלה פשוטה אחת ותעני לי.
אורלי לוי אבקסיס: רשויות הרווחה בעיר ירושלים לא חשבו ליצור קשר עם הרווחה ב - - -?
<א': כלום.
<א': אני אתמול דיברתי איתה והיא אמרה לי שאף אחד לא יצר איתה קשר.
אורלי לוי אבקסיס: אף אחד ופתאום יש להם - - -?
<א': אמרת ששופט מחליט.
אורלי לוי אבקסיס: עדיין לא.
אורלי לוי אבקסיס: ההמלצות יהיו שהשופט יחליט.
<יוסי סילמן: צו חירום צריך להגיע תוך 48 שעות.
פנינה תמנו: אבל מאריכים אותו כל הזמן.
<יוסי סילמן: כמה זמן, חנה, צריך להגיע לשופט?
<יוסי סילמן: ארבעה ימים אצלנו, נכון?
<יוסי סילמן: אצלנו ההנחיות ארבעה ימים.
<קריאות: שבעה ימים - - -
אורלי לוי אבקסיס: שקט.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה שתרד לחקר העניין של התופעה הזו בירושלים.
<קריאה: בירושלים זה קטסטרופה.
<א': איפה הדברים עומדים היום?
<א': פקידת הסעד והעובדות הסוציאלית מבקשת משופט – הנה, פה הבקשה שלה מול עיניי, אני מוכנה למסור לך אותה עכשיו – להגיע להחלטות שלא בפניי ולא בפני הילדה.
<א': מתן צו חירום להחלטת ביניים שלא יהיה בפני האם ובפני הילדה.
<קריאה: אורלי, תקשיבי.
<קריאה: העובדת הסוציאלית שלה אמרה לה: אני אתנקם בך ואני אקח לך גם את הילדה מהבית ועכשיו הוציאו לה צו חירום לילדה לקחת אותה מהבית.
<יוסי סילמן: איפה הבן עכשיו?
<א': אני כתבתי לך מכתב ולא ענית לי.
<א': כתבתי ל - - - מכתב ואף אחד לא ענה לי.
אורלי לוי אבקסיס: גברת א', החזירו לך את הילד?
<א': החזירו לי את הילד ורוצים לקחת את הילדה.
<יוסי סילמן: גברת א', הסיפור טעון.
<יוסי סילמן: אני מוכן לבדוק את זה.
אורלי לוי אבקסיס: לא, אתה חייב לבדוק.
<יוסי סילמן: אני אבדוק את זה.
<יוסי סילמן: אנחנו שמענו צד אחד.
<יוסי סילמן: אני אקח את החומר עכשיו ואני אבדוק.
<יוסי סילמן: מבטיח שאני ארד לחקר האמת ואני אראה האם יש בכדי - כן או לא.
אורלי לוי אבקסיס: יוסי, רק תטפלו בסיפור הזה יותר מהר ממה שמטפלים ב- - -
<קריאה: תזמן את פקידת הסעד ואז תשמע דברים אחרים - - -
<קריאה: - - - זה מדגם מייצג של אלפי סיפורים, אלפי מקרים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נאלצים לסגור את הדיון הזה, אבל יהיה לנו דיון המשך.
אורלי לוי אבקסיס: אני מודה לכם בני הנוער.
אורלי לוי אבקסיס: דיבר קודם דוקטור יצחק קדמן על הנושא המעורבות.
אורלי לוי אבקסיס: הועדה שמה לדגל להקשיב, להיות לכם במה שבה תוכלו להביע את עצמכם, היום תוכלו לעלות לסדר נושאים שחשובים לכם.
אורלי לוי אבקסיס: במסגרת הדברים הללו אני שמחה לפתוח את הועדה המיוחדת לזכויות הילד.
אורלי לוי אבקסיס: התאריך, 27.5.14, כ"ז באייר תשע"ד.
אורלי לוי אבקסיס: הנושא שאותו הצעתם הוא נושא שחשוב לכם מאוד לדבר עליו.
אורלי לוי אבקסיס: אבקש לומר לכם עוד משהו, בנושא יש המון המון היגיון.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה שלכם יש המון היגיון.
אורלי לוי אבקסיס: יש פחות היגיון, לפחות את ההיגיון שאני ניסיתי למצוא, והוא ההבדל בין גיל זכות הבחירה בבחירות המוניציפאליות לבין גיל זכות הבחירה לכנסת.
אורלי לוי אבקסיס: ניסיתי להבין את הדברים גם עם ורד היועצת המשפטית שלנו, להבין מהו הרציונל שעומד מאחורי שני החוקים הללו.
יעקב מרגי: אני אוכל לומר מבלי להוריד להם את המוטיבציה, זה בכלל לא שיקול ענייני.
יעקב מרגי: הבקשה היא דבר מתבקש.
יעקב מרגי: השיקולים שהנחו בחוק הם לא עניינים, אלו שיקולים פוליטיים שמא השינוי יטיב עם מגזר כזה או אחר.
יעקב מרגי: נקודה.
אורלי לוי אבקסיס: לא נותר לי אלא להקשיב ולהנהן ולהגיד 'אתה צודק'.
אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו מסתכלים הן על החוק הפלילי והן על האחריות של בני הנוער – יש חלוקה מסוימת, גילאי 14, 15,17 – אין חלוקה שהיא חלוקה טוטאלית.
אורלי לוי אבקסיס: כלומר, מגיל כזה עד גיל כזה.
אורלי לוי אבקסיס: אין היגיון.
אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מנסים להבין אם אותו ילד שעליו אנחנו סומכים שבגיל 17 הוא בעל מחשבה עצמאית כשהוא בוחר את המנהיג המקומי שלו – תחשבו שדווקא בבחירות לרשויות המקומיות הציבור המקומי, קל וחומר בני הנוער, מושפעים יותר.
אורלי לוי אבקסיס: בני הנוער כביכול יכולים להוות קהל שאיזה מועמד יכול לעשות אינטריגות מסוימות, יכול לעשות אותו כעין בוחר שבוי.
אורלי לוי אבקסיס: יש גם מחויבויות אישיות, הכרות אישית – כאן אולי אנחנו יכולים לאבד את עצמאותו של אותו נער.
אורלי לוי אבקסיס: אבל כאשר מדברים על הבחירות לכנסת, כאן יש יותר ביטחון שהשיקול יעשה יותר ענייני.
אורלי לוי אבקסיס: לכן הדבר מוסיף על הדברים שאמר חבר הכנסת יעקב מרגי, על כל כך שבימים בו התקבל התיקון השיקול היה שיקול פוליטי.
אורלי לוי אבקסיס: לפני שנתחיל בדיון ניתן ליועצת המשפטית לתת בקצרה תמונת מצב לגבי הגילאים כדי שנוכל להבין.
אורלי לוי אבקסיס: לאחר מכן אתן לכם בני הנוער להשמיע.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה ורד.
<ורד קירו-זילברמן: תודה.
<ורד קירו-זילברמן: ארצה לעגן את דבריה של יושבת הראש בנוגע לחקיקה.
<ורד קירו-זילברמן: לפני הדיון הזה בדקנו את דברי החקיקה השונים שמדברים על המשמעות הגילאים מוטלת אחריות על בני נוער.
<ורד קירו-זילברמן: כמו שאמרה היושבת הראש לא מצאנו איזה נוסח אחד משדבר על גיל 18 כגיל שממנו בגרות ואילך.
<ורד קירו-זילברמן: אנחנו מדברים על הבחירות לכנסת שמגיל 18 והבחירות לרשויות המקומיות ולמועצות אזוריות מגיל 17.
<ורד קירו-זילברמן: אם זה "חוק עבודת נוער" שעליו יש לנו את הדיון הבא, שאומר שעד גיל 14 אסור להעסיק, מגיל 15 מותר ואז מגיל 16,17 יש הוראות שונות.
<ורד קירו-זילברמן: בגיל 17 ניתן להינשא - - - <קריאה:> כבר לא.
<ורד קירו-זילברמן: זה שונה.
<ורד קירו-זילברמן: נכון.
<ורד קירו-זילברמן: , היה שינוי.
<יצחק קדמן: רק ששכחנו לדרוש במקום זה את הזכות להצביע לכנסת.
<ורד קירו-זילברמן: בנושא של אחריות פלילית, למעשה מגיל 12 יש לילד אחריות פלילית.
<ורד קירו-זילברמן: מגיל 12 עד 14 יש גם איזו אבחנה.
<ורד קירו-זילברמן: רק בגיל 18 אומנם הוא כשיר לעמוד לדין, אבל האחריות הפלילית היא מגיל 18 והיא מתחילה הרבה קודם.
<ורד קירו-זילברמן: אנחנו רואים שלאורך כל דברי החקיקה יש לנו כל מיני דברים - - -
אורלי לוי אבקסיס: שלא נשכח את רישיון הנהיגה, זו אחריות מאוד גדולה, בגרות מאוד גדולה.
יעקב מרגי: תארי לעצמך שהיו מאפשרים לנהוג בגיל 17 בכביש עירוני ולא בכביש בין עירוני.
יעקב מרגי: זה בדיוק אותו דבר.
<ורד קירו-זילברמן: זה בחינת החקיקה.
<ורד קירו-זילברמן: כיועצת משפטית אמרתי, שככל שהחוק לא שם מסמרות על גיל מסוים השיקול באמת עובר להיות שיקול פוליטי, שיקול מקבלי ההחלטות, שיקול של מדינות יותר.
אורלי לוי אבקסיס: אתה היית פה כשזה עבר?
אורלי לוי אבקסיס: <קריאה:> בשנת 2001.
אורלי לוי אבקסיס: זה היה במועצה והרעיון היה לשים את הנושאים של נוער על סדר היום.
אורלי לוי אבקסיס: אז יש לנו עוד דרך.
אורלי לוי אבקסיס: כמו ששמתם לב אתם נמצאים במגרש ביתי לחלוטין.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כמעט משוכנעים, אבל כדי להשאיר לכם את המרווח לומר את הדברים הבמה שלכם.
<גל יוסף: אני חושבת שנציג את עצמנו קודם.
<גל יוסף: החבר'ה כאן הם לא מה שאתם רגילים לראות פה.
<עדי רובין: אני יושבת ראש מועצת הנוער העירוני פתח תקווה.
<עדי רובין: אנחנו גוף שמייצג 24 אלף בני נוער בעיר.
<עדי רובין: יש כאן עוד כמה נציגים מתנועות הנוער שהתלוו אלינו היום.
<עדי רובין: הנושא השנתי שלקחנו השנה הוא נושא בעיית האלימות בארץ ובפתח תקווה.
<עדי רובין: היו לנו השנה מקרים מהם יצאנו לכנס "קול הנוער" שבו העלנו נושאים וחיפשנו פתרונות איך להפסיק את האלימות הזאת.
<עדי רובין: איך הנוער חושב שאפשר להפסיק את האלימות הזאת.
<עדי רובין: אנחנו עובדים עכשיו במרץ על הפקת יריד תעסוקה לנוער לקראת החופש הגדול.
<עדי רובין: במהלך הכנת היריד אנחנו נתקלים בקשיים בעניין העסקת בני נוער - - -
אורלי לוי אבקסיס: אולי את זה נשמור לדיון הבא?
<עדי רובין: אכן.
<עדי רובין: אנחנו מודים על ההזדמנות שנתינה לנו היום לעלות את הנושאים החשובים הללו בפני הוועדה.
אורלי לוי אבקסיס: ואנחנו מודים לכם על כך שאתם משתפים אותנו במה שמעניין אתכם.
<גל יוסף: באמת יש כאן חבר'ה מפתח תקווה, מהמועצה של פתח תקווה, נמצא כאן אבישי אברהם שהוא יושב ראש נוער וקהילה במועצה הארצית מחבל מודיעין.
<גל יוסף: קצת לעניין הורדת גיל הבחירה לכנסת לגיל 17.
<גל יוסף: כמו שאמרנו קודם, בשנת 2001 מועצת התלמידים והנוער הארצית הובילה תיקון חוק להורדת גיל הבחירה לרשויות המקומיות לגיל 17 באמצעות חבר הכנסת דני רווה.
<גל יוסף: משנת 2003 בני נוער מגיל 17 רשאים להצביע ברשויות המקומיות.
<גל יוסף: חשבנו על הרעיון של גם להורדת גיל הבחירה לכנסת לגיל 17.
<גל יוסף: במבחן הזמן ראינו שזה עובד.
<גל יוסף: אם תסתכלו בקמפיינים לבחירות לרשויות המקומיות, אפשר לראות שיש התייחסות הרבה יותר רחבה לבני נוער מצד חברי מועצה וראשי ערים.
<גל יוסף: יש פאנלים בבתי הספר ויש ערנות של בני נוער שגם התפקדו ועבדו.
<גל יוסף: השיחה היומית הייתה רק בחירות, בחירות ובחירות.
<גל יוסף: שנית, אנחנו באמת חושבים שבן נוער בגיל 17 שיכול לנהוג ויכול להתמיין ליחידות עלית בצה"ל ויכול לפתור בגרויות, והעיד במשפט ויכול לפתוח חשבון בנק ויכול לעמוד לדין, הוא יכול גם לבחור מי יהיה המנהיג שלו.
<גל יוסף: אנחנו באמת חושבים שהוא מספיק כשיר לבחור מי יהיה המנהיג שלו.
<גל יוסף: מעבר כך, אנחנו רואים את הצורך הזה בתוך בית הספר בשיעורי האזרחות.
<גל יוסף: אנחנו מרגישים ששיעורי האזרחות בבתי הספר היום הם מאוד לא רלוונטיים ולא משמעותיים בשבילנו.
<גל יוסף: אנחנו לומדים את אותו חומר בכיתה ט', בכיתה י' ובכיתה יא'.
<גל יוסף: זה מאוד טכני.
<גל יוסף: זאת הזדמנות לנו כבני נוער ליישם ולעשות אזרחות פעילה, לצאת ולבחור וגם להכניס אקטואליה.
<גל יוסף: זה יחייב את המערכת להכין אותנו לבחור כי אנחנו תחת חסותה של מערכת החינוך.
<גל יוסף: הם יהיו חייבים לשדרג את השיעורים האלה ולעשות אותם הרבה יותר משמעותיים עבורנו ולא רק עוד שתי יחידות לבגרות.
<גל יוסף: זה משהו שמאוד חשוב.
<גל יוסף: אלו הטיעונים המרכזיים.
<גל יוסף: אם יש שאלות נשמח לענות.
אורלי לוי אבקסיס: כעת אומרת לי היועצת המשפטית שיש מפלגות שבהן גיל ההתפקדות הוא 17.
אורלי לוי אבקסיס: זה אומר שאתה בוחר את הנציגים שלך לכנסת, אבל אחר כך אתה לא יכול לבחור בהם לכנסת - - -
<גל יוסף: האבסורד שמגיעים פאנלים של מתמודדים לבתי ספר ומציגים את המצע שלהם, אבל הם בכלל לא יכולים לבחור.
אורלי לוי אבקסיס: יותר מזה, אוכל לומר שבאמצעי התקשורת מנסים לצפות את מגמת הבחירות לכנסת על ידי מדגמים שהם עורכים בבית הספר.
אורלי לוי אבקסיס: כביכול הוא צופה תוצאות.
אורלי לוי אבקסיס: שאלה לי אלכם.
אורלי לוי אבקסיס: יש כאן תמימות דעים בנושא הזה?
<גיל לנדאו: סגנית יושבת ראש מועצת הנוער פתח תקווה.
<גיל לנדאו: אני חייבת לציין שאתמול הייתה לנו מליאה בפתח תקווה לגבי הנושא הזה.
<גיל לנדאו: בכל זאת אנחנו גוף דמוקרטי, מועצה, ואנחנו רוצים לשמוע דעות.
<גיל לנדאו: יש הסכמה מאוד רחבה גם במועצה בפתח תקווה וגם בתוך המועצה הארצית שהיא מועצה רחבה יותר.
<גיל לנדאו: אני מצטרפת לטיעונים שגל ציינה כאן.
<גיל לנדאו: את נותנת לנער להחזיק הגהה בידיים ולהיות אחראי על חיי אנשים, אבל לבחור את המנהיג שלו הוא לא יכול.
<גיל לנדאו: מה עוד, אנחנו שולחים אותם לצבא, המדינה שולחת אותם לצבא בגיל 18 ואחרי זה הם יוצאים לעולם עם דעות ועמדות, אבל לפני, אם הם היו עושים את הבחירה הזאת, אני מאמינה שאם הם היו עושים את הבחירה השנייה לכנסת היא בחירה מתוך למידה, הם לומדים ומשכילים - - -
אורלי לוי אבקסיס: בואו נעשה את הטעויות בגיל 17 כדי שאחר כך נתקן אותם.
<גיל לנדאו: לא טעויות.
<גיל לנדאו: בואו נלמד, בואו ניתן הכנה מתאימה.
אורלי לוי אבקסיס: יש לי בבית ילדה שהיא עוד מעט בת 14, היא כל כך דעתנית.
אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת לכם שבגיל 17 תהייה לה לא רק מחשבה עצמאית, היא גם תנסה לשכנע אותי למה דעתה טובה משלי.
<גיל לנדאו: אני מתחברת למה שיצחק קדמן אמר, הנוער היום מעורב בזירה הפוליטית.
<גיל לנדאו: הוא יודע, הוא מבין - - -
אורלי לוי אבקסיס: הוא מקבל אינפורמציות, הוא שומע - - -
<גיל לנדאו: ויש לו את הזכות ללכת להצביע במערכת הבחירות.
אורלי לוי אבקסיס: שלום חבר הכנסת משה מזרחי, חבר הוועדה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מברכים אותך שאתה מצטרף לדיון.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו דנים מהו ההיגיון ובצעם חוסר ההיגיון שבני נוער בגילאי 17יכולים לבחור את המנהיג המקומי שלהם לרשויות המוניציפאליות, בין אם לבחירות המקומיות או האזוריות, אבל כשמדובר בבחירות לכנסת רף הגיל עולה, שם זה משתנה.
אורלי לוי אבקסיס: אני הבנתי שבחלק מהמפלגות ההתפקדות היא מגיל 17.
אורלי לוי אבקסיס: לכן אנחנו מגלים חוסר היגיון מובנה או שזה היה שיקול פוליטי.
אורלי לוי אבקסיס: זה שמישהו קידם את זה, זה בסדר, זה שהממשלה אישרה, כנראה שהיה כאן הרכב מסוים שהיה לו אינטרס שזה יעבור.
אורלי לוי אבקסיס: צריך לנסות ולראות האם יש משהו בסיס ההחלטה שנאחז בנתונים מסוימים, בחשש מסוים – את זה לא הצלחנו למצוא.
<גל יוסף: אני אוכל לומר, אנחנו עשינו את הבדיקה הזאת.
<גל יוסף: אנחנו גם שומעים את התלונה 'בני נוער הם יותר קיצוניים, הם לא יודעים, וקל לקנות אותם'.
<גל יוסף: את זה אנחנו שומעים כל הזמן.
<גל יוסף: ערכנו בדיקה וראינו שבני נוער בין גיל 17 לבין 18, יתנו בין 3 ל- 4 מנדטים ביחד.
<גל יוסף: זה אומר שאנחנו לא הולכים לשנות את המפה הפוליטית ואנחנו לא הולכים לגרום למפלגה - - -
משה מזרחי: 3, 4 מנדטים היום זה לשנות.
<גל יוסף: לא כולם יצביעו למפלגה אחת.
<גל יוסף: ההשפעה של הבחירה על הנוער והתחושה שתהייה לנוער,היא" 'הלכתי ובחרתי, אני מרגיש יותר משמעותי ואחריות על מה שקורה במדינה שלי.
<גל יוסף: ובכלל כמה שאני אלמד לפני, כי לא יתנו לי לבחור בלי להבין כלום'.
<גל יוסף: היום יש בני נוער בכיתה ח' ו-ט' ואפילו י' שלא יודעים אפילו מה זה אומר גוש ימין וגוש שמאל.
<גל יוסף: הם לא יודעים, הם לא יודעים מיהו יושב הכנסת, הם לא יודעים כל כך הרבה דברים בסיסיים.
<גל יוסף: זה משהו שלא יתכן.
אורלי לוי אבקסיס: בעצם את אומרת שברגע שנוריד, אם וכאשר זה יתאפשר, את גיל הבחירה לכנסת לגיל 17, זאת אומרת שכל המערכת תתכוונן לכך.
אורלי לוי אבקסיס: ייתנו לכם את ארגז הכלים גם להיות ביקורתיים, גם לצפות ולהבין את המסרים.
אורלי לוי אבקסיס: למשל כשאנחנו רואים פרזנטור שמעביר לנו איזו אג'נדה מסוימת, נוכל גם ולדעת להבין בתוך הניואנסים הקטנים איפה זה.
<גל יוסף: למה להאמין?
<גל יוסף: להיות ביקורתי, לדעת מתי מוכרים לך ספין.
<גל יוסף: זה אפשרי.
<גל יוסף: אני מוכרחה לומר שאתם עושים את זה נהדר בתחומים אחרים.
משה מזרחי: במה להאמין את מחליטה.
משה מזרחי: הם מציעים לך במה.
<גל יוסף: אם נהייה אמיתיים, אני יכולה לומר שהקרקע כרגע לא מוכנה.
<גל יוסף: אם נוריד את גיל הבחירה לגיל 17, אנחנו לא נוכל לעשות את הבחירות מחר.
אורלי לוי אבקסיס: איך זה קורה ברשויות המקומיות?
אורלי לוי אבקסיס: כולם יכולים להרים יד ולהשתתף.
אורלי לוי אבקסיס: חשוב לנו לשמוע אתכם.
<עדי רובין: ברשויות המקומיות אוכל לספר שבמערכת הבחירות הקודמת, למשל בפתח תקווה וברשויות האחרות המתמודדים פונים לנוער או עושים בשבילם פרויקטים.
<עדי רובין: הם עושים את הדברים הכי קטנים, הם באים לבית הספר לדבר איתם אחרי שהם יוצאים, עושים פרויקטים בקיץ.
<עדי רובין: אני יכולה להשוות למערכת הבחירות הקודמת שהייתה, שאז אחוז הפרויקטים שהיו לנוער היה נמוך בהרבה.
אורלי לוי אבקסיס: כשאתם תהיו כוח אלקטוראלי אז גם ישקיעו בכם.
<קריאה: בפתח תקווה קרוב ל-4 מנדטים הצליחו להכניס של מועמדים שבחרו בהם.
<עדי רובין: המתמודדים לכנסת יהיו חייבים להשקיע בנוער תחת הכותרת של הנוער.
<עדי רובין: אומרים מה ההבדל בין גיל 17 ל-18, זה שנה.