GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עדי זכרוביץ': הצגנו את המאפיינים של בני נוער ובכללי מה גורם להם להגיע לאלימות.
אורלי לוי אבקסיס: לפי מה ידעתם?
אורלי לוי אבקסיס: שאלון, שאלתם?
אורלי לוי אבקסיס: מה הדברים העיקריים שעלו שהם גורמים לבני נוער להגיע לאלימות?
<עדי זכרוביץ': לפי מה שאנחנו יודעים.
<עדי זכרוביץ': למשל, בלבול, לחץ, לימודים.
<רויטל קסוטו: עדי, יש לכם פה את הפלקט שהכנתם לכיתה.
<רויטל קסוטו: זה היה תלוי בכיתה לאורך המחצית.
<רויטל קסוטו: את יכולה לקחת את הרעיונות מכאן.
<עדי זכרוביץ': כמו שאמרתי, זה מגיע מבלבול, ממתח.
<עדי זכרוביץ': הרבה פעמים זה מגיע למצב של אלימות.
<עדי זכרוביץ': חשבנו על כל מיני רעיונות איך אפשר למנוע אלימות ולטפל בזה .
<עדי זכרוביץ': אנחנו חושבים שככל שתעלה המודעות לאלימות בקרב בני נוער יותר אנשים ידעו כמה חשובים החיים, כי גילינו שחיים של כל כך הרבה בני נוער יום יום נהרסים.
<עדי זכרוביץ': ככל שהמודעות תעלה יותר יהיה יותר קל.
אורלי לוי אבקסיס: היה שיתוף פעולה של בני נוער לא רק מהכיתה גם מכיתות אחרות במסגרת בית-הספר?
<עדי זכרוביץ': אני חושבת שכן.
<עדי זכרוביץ': אני חושבת שגם הכיתות האחרות עשו עבודה.
אורלי לוי אבקסיס: אתם מרגישים שיש איזשהו שינוי בתחושה כשאתם מסתובבים במסדרונות בית-הספר ושההתעסקות בנושאים האלו באמת מביאה את הילדים לחשיבה נוספים, לעצור רגע, או שיש איזושהי כתובת בטרם דברים ייצאו מכלל שליטה?
<עדי זכרוביץ': אצלנו כן.
<עדי זכרוביץ': זה באמת גרם להבין כמה זה חשוב ועד כמה קיבלנו מתנה שחבל להרוס אותה.
<עדי זכרוביץ': בגלל אלכוהול וכל מיני דברים אנשים הורסים את החיים שלהם.
אורלי לוי אבקסיס: את חושבת שבני נוער מבינים היום שאלכוהול זה אאוט ולא אין?
<עדי זכרוביץ': לא כולם.
אורלי לוי אבקסיס: כמה את מרגישה בטוחה בתוך מסגרת בית-הספר?
<עדי זכרוביץ': אני אישית מרגישה בטוחה.
אורלי לוי אבקסיס: יש פה מישהו שלא מרגיש בטוח?
אורלי לוי אבקסיס: יש הרבה מעשי אלימות בהפסקות, במסדרונות?
אורלי לוי אבקסיס: כשמישהו מרגיש קצת מאוים, מי הכתובת?
אורלי לוי אבקסיס: לאן אתם הולכים?
<עדי זכרוביץ': יש לנו רכז משמעת, שמשון הוא רכז משמעת.
אורלי לוי אבקסיס: רכז המשמעת שייך לכל החטיבה?
<קריאה: לכל בית-הספר.
אורלי לוי אבקסיס: שזה מכיתה ז' עד י"ב.
אורלי לוי אבקסיס: אוקיי, יש לפחות כתובת ויודעים לאן לפנות.
אורלי לוי אבקסיס: האם יש לכם פעילות שהיא ממלאה את שעות הפנאי מחוץ לשעות בית-הספר?
אורלי לוי אבקסיס: למשל, תנועות נוער וכד'?
אורלי לוי אבקסיס: אתם בטח גם נפגשים אחרי שעות בית-הספר.
<עדי זכרוביץ': יש את המועצה מטעם בית-הספר וכל מיני פעילויות.
אורלי לוי אבקסיס: יש מפגשים ביניכם לבין בני נוער אחרים מבתי ספר אחרים?
<עדי זכרוביץ': לא.
אורלי לוי אבקסיס: אם תרצו אחר כך להוסיף עוד משהו אז אנחנו גם נקשיב.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, ניצן.
<ניצן חביב: אני ניצן מעמותת "נירים" שמטפלת בבני נוער בסיכון גבוה.
<ניצן חביב: באמת כמו שדני ציין פה אנחנו מטפלים באוכלוסיית קצה.
<ניצן חביב: אנחנו לא הולכים על מסה של בני נוער.
<ניצן חביב: עיקר הבעיה שלנו היא תקציבית.
<ניצן חביב: היינו רוצים לעבוד בעוד ערים ויש לנו גם פניות.
אורלי לוי אבקסיס: למה היא תקציבית?
אורלי לוי אבקסיס: מי מממן אתכם?
<ניצן חביב: אנחנו התחלנו פעילות עם משרד הרווחה, איזשהו פיילוט.
אורלי לוי אבקסיס: משרד החינוך לא מתקצב אתכם פר-ראש?
<ניצן חביב: לא.
אורלי לוי אבקסיס: זה די מוזר.
אורלי לוי אבקסיס: אני הרי מכירה את העבודה שלכם, אני לא סתם אומרת את הדברים.
אורלי לוי אבקסיס: חבל שנציגת משרד החינוך כבר לא פה.
אורלי לוי אבקסיס: יש חינוך חינם חובה.
אורלי לוי אבקסיס: בתי-הספר הנורמטיביים מוציאים החוצה את הטראבל-מייקרים.
אורלי לוי אבקסיס: שום בית-ספר כמעט עם דוח מסוים או עם התיק האישי של אותם ילדים שמגיעים אליכם לא מוכן לקבל את אותם ילדים, הם לא יכולים להיכנס בשעריו.
אורלי לוי אבקסיס: בואו נשים את זה על השולחן, אין להם גם את המערכת התומכת שיכולה להחזיק את הילד הזה באמת בצורה נכונה עד סוף י"ב.
אורלי לוי אבקסיס: לכן, בחלק מהמקרים אתם פתרון הקצה.
אורלי לוי אבקסיס: על אותם ילדים יש תעריף, משרד החינוך מתמחר אותם.
אורלי לוי אבקסיס: הם בתוך המערכת, הם מקבלים את זה בבסיס התקציב של מדינת ישראל.
אורלי לוי אבקסיס: מה קורה עם הכסף הזה?
אורלי לוי אבקסיס: לאן הוא הולך?
אורלי לוי אבקסיס: למה הילד לא הולך עם המימון שלו דיפרנציאלי בצורה כזו למסגרת הזו?
אורלי לוי אבקסיס: זה גם היה פותר אתכם מלהתחיל ולקושש כל מיני תרומות שזה גם כן התעסקות בלתי פוסקת, אבל אחוזי ההצלחה שלכם דווקא באותם נערים שכולם הרימו את הידיים מהם, שכולם ויתרו עליהם ואתם מתמודדים איתם, ואני מכירה חלק מההצלחות באופן אישי.
<ניצן חביב: כן חשוב לי לציין שמבחינת בתי-הספר בערים שבהן אנחנו עובדים, ואנחנו עובדים ב-11 ערים ברחבי הארץ, מנהלת בתי-הספר, היועצים, מכירים אותנו.
<ניצן חביב: אנחנו נכנסים עם התלמידים, משדכים אותם לבית הספר, לוקחים עליהם אחריות ומשמשים ממש כקייס מנג'ר של הילדים.
<ניצן חביב: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם המשטרה.
<ניצן חביב: אם הילד מסתבך אנחנו יודעים להגיע לאותו שוטר ובלש.
אורלי לוי אבקסיס: תספר לנו מה אתם עושים עם התלמידים.
ניצן חביב: אנחנו מלווים אותו לאורך כל היום.
ניצן חביב: בבוקר אנחנו מגיעים עם המדריכים שלנו לבתי-הספר ומוודאים שהילד קם.
ניצן חביב: אם הוא לא קם הולכים ובודקים למה הוא לא הגיע.
אורלי לוי אבקסיס: אתם יודעים מה קורה אצלו בבית.
<ניצן חביב: יודעים מה קורה אצלו בבית, יודעים מה קורה עם אימא שלו, עם אבא שלו - כל הסיפורים ששמעתם פה.
<ניצן חביב: אנחנו מכירים סיפורים כאלה, ומזעזעים אפילו יותר.
<ניצן חביב: אנחנו מלווים את הילד אחרי זה במסעות הישרדות.
<ניצן חביב: אנחנו בונים אותו, את הביטחון עצמי שלו.
<ניצן חביב: היום משרד הרווחה גם כן בשיתוף פעולה מלא איתנו יודע בתוכנית פיילוט שאנחנו עושים בשלוש ערים ראשונות, אנחנו באמת בסיפור הזה.
<ניצן חביב: באמת עיקר הבעיה זה הנושא של איגום משאבים ואיך אנחנו מצליחים באמת לעשות זום-אין לתוך אותם ילדים.
אורלי לוי אבקסיס: לתת להם את המעטפת, לתפור את החליפה.
<ניצן חביב: כן.
<ניצן חביב: הכעס היחידי שלנו, של העמותה, באופן יחסי זה כלפי אותן עיריות שאומרות לנו בישיבות בפנים:
<ניצן חביב: אנחנו לא ניתן לכם תקצוב כי אנחנו יודעים שאתם גם לא תלכו.
<ניצן חביב: לא תקבלו כסף מהעירייה ואתם תישארו אצלנו בעיר לעבוד כי אנחנו יודעים שאתם תישארו.
<ניצן חביב: אנחנו אומרים: אוקיי, אתם צודקים כי אם אנחנו ניטוש את אותם נערים באותה עיר שלא מוכנה לתקצב אותנו - - -
אורלי לוי אבקסיס: בחלק מהמקרים אני מאמינה שזה באמת מצוקה אמיתית של העירייה.
אורלי לוי אבקסיס: כמה עולה ילד כזה לעירייה?
<ניצן חביב: ילד כזה אנחנו לא מתמחרים פר-ראש כי אנחנו באמת עובדים עם קבוצה, עם מדריך.
<ניצן חביב: עיקר ההוצאה שלנו על כוח-אדם.
אורלי לוי אבקסיס: כמה הילדים?
<ניצן חביב: תעשו חשבון של כמה עולה משכורת של מדריך.
<ניצן חביב: אנחנו מדברים על עיר ממוצעת שני מדריכים, זה עיקר העלות של הפעילות שלנו.
<ניצן חביב: באזור של ה-180,000 שקל לשנה.
<ניצן חביב: אותו נער אנחנו מלווים גם אחרי זה כשיש לנו תוכנית בוגרים, עם מלגות, עוקבים אחריהם באמת בצבא ואחר הצבא.
אורלי לוי אבקסיס: בערך כמה ילדים שנמצאים בתוך המסגרת באחוזים מתגייסים לצבא?
<ניצן חביב: אנחנו עובדים בקבוצות של 15.
<ניצן חביב: אנחנו מדברים היום על קרוב ל-90% גיוס כשאנחנו מדברים על שירות משמעותי כשזה יכול להיות מאפסנאי מצטיין ועד לוחם בשייטת או ביחידות מובחרות.
אורלי לוי אבקסיס: כמה מאותם ילדים נושרים ולא מסיימים 12 שנות לימוד?
<ניצן חביב: בכפר הנוער "נירים" שהוא הזרוע השנייה של העמותה, במחזור האחרון שסיים מדברים על 98% זכאות לבגרות כשאנחנו מדברים על נערים שרובם נכנסו באמת עם תיקים פליליים והופנו אלינו מקצינת מבחן.
<ניצן חביב: סליחה, 89% הצלחה.
<ניצן חביב: אלה שלא הצליחו - מדובר על בגרות או שתיים והם ישלימו אותה בהמשך הדרך.
אורלי לוי אבקסיס: כל בית-ספר מהעיר הקטנה עד הגדולה ביותר היה רוצה להתהדר בציונים כאלה, ובעיקר כשאתם מתחילים עם נקודת פתיחה מאוד לא קלה עם אותם ילדים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נוציא מפה גם קריאה למשרד החינוך ולמשרדים נוספים לראות איך מרימים פרויקטים שכאלו כי זה מניעה וזה הצלת חיים ושינוי גורל.
<ניצן חביב: זה הרבה יותר ממניעה.
<ניצן חביב: היום מדברים איתנו על פתיחה של קבוצות של ג'וניורים, כבר מכיתות ז'.
<ניצן חביב: אנחנו מטפל בילד מגיל ההתבגרות ועד אחרי הצבא ויש לנו היום כבר ילדים שפתחו עסקים עצמאיים כבר וחלקם עם תואר שני.
אורלי לוי אבקסיס: אתם ממשיכים להיות בקשר גם אחרי.
<ניצן חביב: ממשיכים.
<ניצן חביב: יש לנו תוכנית בוגרים שגם אליה אנחנו מגייסים תרומות, לצערי הרב.
אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר שכל עיר, בסופו של דבר, וזה תלוי במספר הילדים, אבל פלוס מינוס בסביבות 180,000 שקל לשנה.
<ניצן חביב: אנחנו כמובן לא מבקשים את כל הסכום הזה, אנחנו מבקשים סכומים יותר צנועים.
אורלי לוי אבקסיס: כמה ילדים יש בתוך המסגרות הללו בכלל בארצי?
<ניצן חביב: זו עמותה שקיימת כבר עשר שנים.
<ניצן חביב: אנחנו מדברים על ערים ותיקות על סך הכול סדר גודל של כ-65 נערים פעילים.
אורלי לוי אבקסיס: לא, כמה נערים נמצאים בתוך התוכנית?
<ניצן חביב: בתוך התוכנית אנחנו מדברים בערך בין 500 ל-600 נערים בפרויקט "נירים" בשכונות.
<ניצן חביב: בכפר הנוער אנחנו מדברים על בערך בין 105 ל-120 ילדים מקסימום בכל רגע נתון.
<דני שחר: קודם כל, לנו יש שיתוף פעולה מצוין איתם וכל מילה מיותרת.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אתה יודע שאם הם יקרסו לאותם ילדים לא יהיה פתרון אחר.
<דני שחר: אנחנו הולכים עכשיו לשיתוף פעולה איתם.
<דני שחר: במקרה אני מכיר אישית, כולם מאותה קבוצה צבאית.
אורלי לוי אבקסיס: זה על שם ניר.
אורלי לוי אבקסיס: זו הנצחה מדהימה.
אורלי לוי אבקסיס: יש פה באמת הצלת חיים של נערים.
<דני שחר: ניר קריצמן, השייטת.
<דני שחר: לנו יש תשתית מצוינת בכל הרשויות, בטח ברשויות ש"נירים" עובדת.
<דני שחר: היום אנחנו מנסים לשתף פעולה כי בסוף הם באמת מגיעים לנוער קצה ואנחנו זה רחב, על הפלטפורמה שלנו.
<דני שחר: יש קצת סוגיות משפטיות.
<דני שחר: נקבעה פגישה עם היועצים המשפטיים כי גוף ממשלתי עם עמותה זה לא שמרימים טלפון ועובדים ביחד.
<דני שחר: אנחנו מוצאים את הדרך.
אורלי לוי אבקסיס: יש מכרזים, יש פטור במכרזים.
<דני שחר: לא, בעמותה זה אחרת.
<דני שחר: אנחנו נשתף איתם פעולה.
אורלי לוי אבקסיס: להגיד לך כמה הפרטות יש במדינה הזו?
אורלי לוי אבקסיס: מי עושה את אותן הפרטות?
<דני שחר: אני יודע, הייתי גם תקופה לא קטנה ברשות מוניציפאלית.
<דני שחר: לשאלת הנתונים - קודם כל, אנחנו עובדים ב-300 בתי-ספר שזה לא מעט, אני מדבר על מדריכי מוגנות.
<דני שחר: אנחנו מקיפים מעל 200,000 בני נוער בסיכון.
<דני שחר: בפועל יש יותר אבל אני מדבר רק על נוער בסיכון.
<דני שחר: תוכנית הספורט מדברת על קצת מעל 2,000 בני נוער שמקיפים את זה.
<דני שחר: בסוף יש גם תקציב שצריך להתכנס אליו.
<דני שחר: הלוואי ויכולנו יותר.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שהמדינה יכולה יותר.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא מדברת רק על "עיר ללא אלימות".
אורלי לוי אבקסיס: בכמה ערים מיושמת תוכנית "עיר ללא אלימות"?
<דני שחר: 143.
אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת שיש ביקוש להרבה יותר.
אורלי לוי אבקסיס: יש תוכניות להרחיב אותה?
<דני שחר: כשיגיע תקציב 2015.
<דני שחר: דיברתי על תוכנית המתחמים במגזר הערבי שהמשטרה נכנסת לזה.
<דני שחר: לכל מתחם נכנס מאמץ אזרחי, זה בכל מקרה.
<דני שחר: אחד הדברים שאני זיהיתי בתפקידי זה בעיה של איגום משאבים בין-משרדי.
אורלי לוי אבקסיס: היום זה תחת הגג של המשרד לביטחון הפנים.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אתה בשיתוף פעולה עם משרד הקליטה, עם משרד הרווחה, עם משרד החינוך.
<דני שחר: שיתוף פעולה מצוין עם כולם, רק אני מממן את כולם.
<דני שחר: לכן, אני חושב איגום משאבים.
<דני שחר: אם היינו יכולים לקבל לנישה שלנו מהמשרדים האחרים, לעשות איזשהו מטצי'נג.
<דני שחר: אגב, היתה לנו תקופה עם משרד הרווחה שיום אחד הם פשוט אמרו ויצאו מזה.
אורלי לוי אבקסיס: מתי היה "יום האחד" הזה?
<דני שחר: ב-2013 הם יצאו.
<דני שחר: רק כדי לסבר את האוזן, אנחנו שמנו 11 מיליון, הם שמו 250,000 שקל.
<דני שחר: אם היה איגום לנושא הזה זה היה נכון כי בסוף "עיר ללא אלימות" היא הוליסטית והיא מטפלת בנישה שנופלת בין הכיסאות.
<דני שחר: לדוגמה, אנחנו נכנסנו למועצה אזורית שומרון.
<דני שחר: הייתי שם.
<דני שחר: העברתי כמה שנים באזור שם, חלק עם מוטי אפילו.
<דני שחר: הגענו לסיפור של נוער הגבעות והבנו שצריך לבנות להם תוכנית ייחודית כדי לתת להם אלטרנטיבה וכו'.
<דני שחר: בנינו.
אורלי לוי אבקסיס: עבדה?
<דני שחר: היא עובדת עכשיו.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא רואה שנוער הגבעות שזה משהו ש- - -.
אורלי לוי אבקסיס: צריך לשאול נתונים במשטרה.
<דני שחר: לא, זה רק התחיל – אי-אפשר.
<דני שחר: עשינו את זה כפיילוט עם כספים חיצוניים.
<דני שחר: אבל אז לתדהמתי גיליתי שיש עוד סדר גודל של חמישה מיליון שקלים לנושא הזה במשרד אחר.
אורלי לוי אבקסיס: אישה משרד?
<דני שחר: אם הבנתי נכון, במשרד החינוך.
<דני שחר: נפגשתי עם רון שכנר.
אורלי לוי אבקסיס: איך הוא נוצל?
<דני שחר: לדעתי, הוא לא נוצל.
<דני שחר: אמרתי: תביאו לי.
<דני שחר: ניקח את הפיילוט הזה, נרחיב אותו.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נבקש גם תשובות בנוגע לחלק מהשאלות שעלו פה היום.
אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת מוטי יוגב, בבקשה.
מרדכי יוגב: ברשות יושבת-ראש הוועדה וכל העוסקים פה במלאכה, והתלמידים והמלווים אותם, אני רוצה לגעת בנקודה אחת גם בעקבות דבריו של ד"ר יצחק קדמן.
מרדכי יוגב: נדמה לי, ואני אומר גם ליושבת-ראש הוועדה, שככל שאנחנו עושים פה באכיפה ובמניעה אז, קודם כל, יישר כוח לכל העוסקים.
מרדכי יוגב: אבל אני חושב שלוועדה הבאה צריך להדגיש פה, ואני לוקח את דבריו האחרונים של דני שחר ראש התוכנית של "עיר ללא אלימות", לחזק את הטיפול בנסיבות.
מרדכי יוגב: הייתי פעם בכנס אילת לפני כמה שנים כך שאני מכיר את התוכנית לאורך שנים, לא במועצה שהייתי בה סגן ראש מועצה, אבל בארץ.
מרדכי יוגב: גם בשלטון המוניציפאלי בוועדה של ראש עיריית אילת עקבנו אחרי הדברים.
מרדכי יוגב: צריך לעסוק הרבה יותר גם בוועדה שלך ולזמן הנה ולנסות לאכוף על ידינו את אותו שיתוף פעולה שדיבר עליו בשורה התחתונה דני.
אורלי לוי אבקסיס: <שהוא בעיקר מתבטא באי-שיתוף פעולה מבחינה תקציבית.
אורלי לוי אבקסיס: >
מרדכי יוגב: כן, אנסה לרדת לשורש ולגעת לא רק באכיפה ובמניעה שהן חשובות מאוד, אלא לגעת יותר במה שהעלה פה ד"ר יצחק קדמן בנסיבות ובמקורות.
מרדכי יוגב: הוא רמז ודיבר על נושאים של תקיפה מינית, על נושאים של אלימות שלעיתים הם שורשיים גם כבעיות משפחתיות שמי שנתקף תוקף ומי שהיו אלימים כלפיו אלים.
מרדכי יוגב: לכן, לקחתי ממנו את הטבלה.
מרדכי יוגב: הוא דיבר על נסיבות אישיות שאת הרחבת בהן שמשרד החינוך יגביר בהן את האבחון ואת הטיפול הפרטני.
מרדכי יוגב: הוא דיבר על נסיבות משפחתיות שיכולות להיות: רווחה, מצוקה או היפגעות, וכן חברתיות וחינוכיות.
מרדכי יוגב: נדמה לי, ואני לא בא להעריך, שאנחנו צריכים להביא לוועדה שלך יותר ממשרד הרווחה ויותר ממשרד החינוך.
מרדכי יוגב: אני זוכר את עצמי אומר את הנקודה הזו בכל הכנסים שבהם זכיתי להשתתף בעבר, בכנסים של "עיר ללא אלימות" או של המשרד לבט"פ.
מרדכי יוגב: לזכותו של המשרד לבט"פ, אני בא פה לציין לחיוב, שלקח את הדבר ומטפל בו.
מרדכי יוגב: צריך לגעת גם בנסיבות שאותן הזכיר ד"ר קדמן, ואני לא רוצה להאריך.
מרדכי יוגב: כל הנסיבות החברתיות, הרווחתיות והאחרות שמביאות את הילד או הנער אל מחוץ לגדר, ושם לא בהכרח לטוב, וגם בנסיבות החינוכיות של תכני מערכת החינוך.
מרדכי יוגב: קרי, לא רק האקלים.
מרדכי יוגב: פה אנחנו צריכים אנשי תוכן.
מרדכי יוגב: גם בחינוך הפורמאלי וגם בלא פורמאלי לגעת בנושא ולא רק מהצד של האכיפה אלא גם מהצד של הערכים, המידות הטובות ולהרחיב, ותחומי החינוך בשורש שלהם.
מרדכי יוגב: אני חושב שקודם כל הרווחה כך שיהיה לילד מה לאכול ושלא יהיה בעצמו מותקף, ואחר כך גם בקומה השנייה שהיא קומת הערכים והמידות.
מרדכי יוגב: הייתי מבקש שלוועדה הבאה נדרוש שיהיו פה, וזה אחר כך צריך לבוא לידי ביטוי גם בלשים את הכספים.
מרדכי יוגב: אם הפרויקט הזה מצליח אז לא צריך לעשות עוד אחד במשרד החינוך.
מרדכי יוגב: צריך להגיד תודה למשרד לביטחון הפנים ולתת לו את הכוחות מכל המשרדים השונים.
מרדכי יוגב: אינשאללה, שישימו על הבמה גם את שר החינוך וגם את שר הרווחה וכו' שיזכו יחד בכבוד.
אורלי לוי אבקסיס: אני אקח צעד אחד קדימה את הרעיון הזה שלך ואבקש גם מכם את הנתונים כי אנחנו יודעים שיש מחקר.
אורלי לוי אבקסיס: לגבי ההצלחה או לא ההצלחה אנחנו נרצה לראות את הנתונים.
אורלי לוי אבקסיס: "נירים", אנחנו נרצה לראות את הנתונים שלכם ונרצה לראות נתונים של התוכנית של משרד החינוך.
אורלי לוי אבקסיס: אולי נוציא גם קול קורא מאצלנו לתוכניות אולי כמו עמותת "נירים" שנמצאת בתוך המסגרות האלה ועובדת עם נוער בסיכון וגם לשמוע איך אתם מתוקצבים.
אורלי לוי אבקסיס: אם היה לכם יותר תקציב הייתם מגיעים ליותר ילדים.
אורלי לוי אבקסיס: יש לכם כוח אדם.
<ניצן חביב: ברור, כן.
<ניצן חביב: יש עיריות שמבקשות אותנו.
מרדכי יוגב: קודם כל, יישר כוח.
מרדכי יוגב: שנית, להביא לפה את נציגי מערכת החינוך ולשמוע יותר.
מרדכי יוגב: לא רק על האקלים שדיברה עליו עינב אלא גם נעשה במערכת החינוך, האם כן נעשה או לא נעשה שיתוף פעולה ולמה ואם, ולהיות הגוף המחבר.
אורלי לוי אבקסיס: כמו שעשינו עם מרכזי ההגנה.
מרדכי יוגב: כן..
אורלי לוי אבקסיס: עשינו שולחן עגול עם מרכזי ההגנה ובסוף מצאנו את התקציבים.
מרדכי יוגב: לחבר גם את משרד החינוך.
<אהרון שבי: משרד הרווחה נמצא כאן.
אורלי לוי אבקסיס: רוצים לדעת למה הפסקתם את ההשתתפות שלכם בחלק מהפרויקטים?
<אהרון שבי: שבי אהרון, סגן מנהל השירות לנוער וצעירים ממשרד הרווחה.
<אהרון שבי: אנחנו לא הפסקנו את ההשתתפות אלא התחלנו את ההשתתפות.
אורלי לוי אבקסיס: נאמר לנו מ"עיר ללא לאלימות" שהיתה לכם השתתפות של 250 - - -
<אהרון שבי: לא במערכת המוכרת לנו.
<דני שחר: זה היה עם המנכ"ל הקודם.
אורלי לוי אבקסיס: עם איציקוביץ - הגיוני.
<אהרון שבי: בהקשר שלנו יש מנעד רחב של תוכניות שאנחנו שותפים להן.
<אהרון שבי: התוכנית למשל של "נירים" היא פנייה באמת של המערכת ואנחנו היום יוצאים איתם לדרך במספר רשויות.
אורלי לוי אבקסיס: אתם מרחיבים את שיתוף הפעולה איתם.
אורלי לוי אבקסיס: איך אתם מתקצבים?
<אהרון שבי: בעיקרו של דבר, אנחנו מתקצבים את זה באמצעות הרשות המקומית ועם העמותה עצמה.
<אהרון שבי: אגב, היא לא העמותה היחידה שאנחנו עושים את זה איתה.
<אהרון שבי: אנחנו עושים את זה עם עוד מערכות.
אורלי לוי אבקסיס: אתם בודקים אותם לגבי אחוזי הצלחה וכדו'?
<אהרון שבי: אנחנו בודקים אותם.
אורלי לוי אבקסיס: משרד החינוך לא משתתף איתכם?
<אהרון שבי: בעיקרו של דבר, אין לנו תוכניות בשיתוף משרד החינוך בתחום הזה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים לנצל את זה ששני השרים הם מאותה מפלגה ומעליהם משרד האוצר כך שבכלל יש פה אפשרות לשיתוף פעולה מדהים שיכול להביא לתוצאות הרבה יותר רחבות.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו גם נכתוב מכתב לשרים הרלוונטיים.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה שאתה תבדוק גם את ההיתכנות של הנושא הזה בכל מה שקשור לנוער של רווחה בתוך מערכת החינוך ואיך אנחנו מחלקים לא רק את האחריות אלא גם את הנשיאה בנטל התקציבי כדי לאפשר באמת כמה שיותר פריסה של התוכניות הללו שאנחנו פתאום שומעים שיש שם אחוזי הצלחה מטורפים.
אורלי לוי אבקסיס: אם מדברים על זכאות לבגרות של 89% אז גם אני חושבת שגם בכוכב יאיר לא הצליחו להביא את זה כשזו היתה התוצאה הכי גבוהה בבתי-ספר בארץ.
אורלי לוי אבקסיס: סליחה, בערים בארץ כי בכוכב יאיר אין בית-ספר תיכון אבל כנראה שיש הורים שנותנים הרבה שיעורים פרטיים אז התלמידים שלהם זינקו מאוד גבוה.
<אהרון שבי: ישנם שיתופי פעולה עם משרד החינוך של המשרד שלנו ועם גורמים נוספים.
<אהרון שבי: זה גם מתבטא במערכות משותפות סביב למידה שמופעלת עבור נוער מנותק ובתוכניות ובמרכזים שהם משותפים יחד.
<אהרון שבי: זה קיים והשאלה היא סוג ומאפיין שיתוף הפעולה, לא בכל ה- - -
אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא האם אתם בודקים.
אורלי לוי אבקסיס: כמו ששאלתי את השאלה של "עיר ללא אלימות", מתוך כל מכלול התוכניות שיש אם הם בודקים איזה תוכנית יותר אפקטיבית ואיזה פחות, האם אתם עושים את המדידה הזו?
<אהרון שבי: נסדר קצת את מה שקורה לגבי החלק שלנו, יש עוד נציגים כאן של משרד הרווחה ואם נידרש הם יוכלו להתייחס.
<אהרון שבי: בעיקרו של דבר, אנחנו עובדים עם כ-30,000 בני נוער, נערים ונערות.
<אהרון שבי: יש גם חלק של צעירים וצעירות ואנחנו לא נציג את זה כאן.
<אהרון שבי: בעיקרו של דבר, מבחינת מקרי אלימות נטו שטיפלנו בהם בשנה האחרונה אנחנו מדברים על כ-2,800 בני נוער שהשתתפו באירועי אלימות.
<אהרון שבי: אלימות במשפחה היו 4,640.
<אהרון שבי: מספר התוכניות הוא מספר תוכניות גדול מאוד.
<אהרון שבי: הן לא רק עובדות על סוגיית האלימות, אבל בעיקר עוסקות בכך.
<אהרון שבי: אנחנו מדברים על כ-2,500 תוכניות שהשנה הזאת, שנת 2013, הופעלו במערכת שלנו.
<אהרון שבי: חלק מהן הן באמת בשותפות עם גורמים נוספים, אבל בעיקרו של דבר זה נעשה דרך רשויות הרווחה.
<אהרון שבי: בעיקרו של עניין, יש לנו 177 מרכזי טיפול, בתים חמים, שעוסקים לא מעט בסוגיית האלימות ומרכזי יום - כעשרה מרכזים.
<אהרון שבי: הרבה מאוד עבודת רחוב, עבודת יישוג - אפרופו עבודה ומניעה בהקשר הזה, כמאה מערכות, כולל גם לדוגמה, הפעלה של ניידות רחוב בשיתוף עמותות עלם, עמותות אחרות.
<אהרון שבי: זאת אומרת, המערכת בגדול היא די רחבה.
<אהרון שבי: לגבי הנתונים - ככלל, אנחנו מנסים לבדוק הצלחה או סיום טיפול.
<אהרון שבי: בהקשר שלנו, למשל, סיימו בצורה סופית את הקשר עם העובדים הסוציאליים ברשויות כ-2,500 בני נוער, נערים ונערות, בשנה שעברה.
<אהרון שבי: עדיין מבחינת שיפור 12,000 נערים ונערות נוספים נמצאים בשיפור, בהתקדמות.
<אהרון שבי: יש גם אוכלוסייה שנשרה מטיפול ומנסים לאתר אותה.
<אהרון שבי: בסך הכול, המספרים הם גדולים.
<אהרון שבי: בהתייחסות הכוללת לעבודה אני חושב שיש כאן איזשהו נדבך של שילוב כוחות גם עם מערכות משלימות שזה עמותות - - -
אורלי לוי אבקסיס: הרי אנחנו יודעים גם מהוועדה הקודמת שעשינו וגם מנתונים שקיבלנו שדווקא אצל נוער מנותק רמת הסיכון או הסיכוי שהם יהיו מעורבים בפעילות אלימה היא פי 5 מאשר נוער אחר.
אורלי לוי אבקסיס: איך אנחנו מצליחים להתמודד עם זה כדי באמת להפוך את הקערה על פיה?
<אהרון שבי: ההתמודדות היא משלב המניעה לשלב של טיפול ושלב של - - -
אורלי לוי אבקסיס: כמה תקציבים, כוח-אדם וכלים אנחנו נותנים לאותם נערים?
<אהרון שבי: אנחנו נותנים כ-400 תקנים ברחבי הארץ של עובדים סוציאליים שעובדים עם אותם בני נוער.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא במסגרות החינוכיות?
<אהרון שבי: לא, לא - שום דבר.
<אהרון שבי: אנחנו מתייחסים למשרד הרווחה, לשירות למתבגרים, צעירות וצעירים.
<אהרון שבי: יש כאן עוד נציגים של חסות הנוער ושל שירות המבחן שיכולים להתייחס.
<אהרון שבי: זה עוד תוספת של כוח-אדם.
אורלי לוי אבקסיס: לפני שאנחנו ממשיכים אני רוצה להגיד באמת תודה רבה לתלמידי כיתה ט' הגימנסיה העברית בירושלים.
אורלי לוי אבקסיס: ישר כוח, יש לנו נוער טוב.
אורלי לוי אבקסיס: אתם מוזמנים תמיד לוועדה.
אורלי לוי אבקסיס: תרמתם לנו מאוד בדיון.
אורלי לוי אבקסיס: ברשותכם, אני יוצאת לחמש דקות.
אורלי לוי אבקסיס: יחליף אותי חבר הוועדה חבר הכנסת מוטי יוגב.
אורלי לוי אבקסיס: תיכף נחזור להמשך הדיון.
<אהרון שבי: אני רק אשלים ואומר שבעיקרו של דבר אנחנו מדברים על כוח-אדם ייעודי שקיים במערכת שלנו בתחום הזה.
<אהרון שבי: מעבר לאותם 400 עובדים יש עובדים משלימים נוספים.
<אהרון שבי: סך הכול המערכת הזאת מונה כ-900 עובדים ברחבי הארץ ובפרויקטים ובתוכניות שמשרד הרווחה בחלק הזה מפעיל מעבר לשירותים אחרים של המשרד שקיימים.
<אהרון שבי: בגדול, זו המערכת של פעולה אל מול 30,000 בני נוער שסוגיית האלימות וסוגיית אחרות של קושי איתה הם מתמודדים.
<אהרון שבי: אני מציע שאולי גם נציגים אחרים של השירות ייתנו כאן.
מרדכי יוגב: ברשותך, יש לי שאלה אחת אליך.
מרדכי יוגב: יש פה גם את נציגי משפחות הנרצחים וגם חבר הכנסת מסעוד גנאים אז רק רגע אחד.
<יוני צ'ונה: כך זה לא פייר להתנהל.
<יוני צ'ונה: אנחנו וידאנו כמה פעמים לפני שהוזמנתי.
<יוני צ'ונה: לא חובה להזמין אותנו, אבל אם מזמינים אותנו אנחנו וידאנו אם יהיה אפשר לדבר.
מרדכי יוגב: אני לא באתי לעצור אף אחד.
מרדכי יוגב: מי כבודו?
<יוני צ'ונה: אני באתי לשרת את הוועדה.
<יוני צ'ונה: אחרי שעה וארבעים אנחנו צריכים להגיע למקום אחר.
מרדכי יוגב: אבל מה השם והנציגות?
<יוני צ'ונה: שמי יוני צ'ונה ממרכז SOS אלימות.
<יוני צ'ונה: אנחנו מוסד ללא כוונות רווח.
<יוני צ'ונה: הוועדה פנתה אלינו ווידאנו לפני שלושה ימים האם אפשר ל- - -
מרדכי יוגב: בסדר, אז עוד דקה, עוד שנייה.
מרדכי יוגב: אני לא נגד לתת לך זכות דיבור.
<רחל סעדה: אני אמרתי לחברת הכנסת אורלי לוי כמה פעמים.
<רחל סעדה: היא מחליטה, אבל תישאר.
<יוני צ'ונה: אני מצטער - - -, תודה רבה.
מרדכי יוגב: השאלה היחידה שאני רוצה לשאול – היה פה יום העובדים הסוציאליים והתוודענו לעומס אדיר על העובדים ושאין תקנים במערכת העבודה הסוציאלית.
מרדכי יוגב: אני שואל, בכמה בני נוער נדרש לטפל?
מרדכי יוגב: כי פרויקט "נירים" שנעשה הוא אחד על אחד, אח גדול, קייס מנג'ר, עושה את הדבר הכי טוב שיכול להיות.
מרדכי יוגב: העובד הסוציאלי צריך לטפל ב-200 ולא מגיע.
מרדכי יוגב: מה הממוצע בעניין?
<אהרון שבי: הממוצע הוא ממוצע שאנחנו מכוונים את האוכלוסייה שבתקן מלא יהיה טיפול ב-60 בני נוער על-ידי עובדת סוציאלי, עובד סוציאלי אחד במערכת שלנו.
<אהרון שבי: זה לא משהו שהוא מתוקנן או משהו שהוא מוגדר, אלא אנחנו מכוונים את העובדים לעבודה הזו וכשאנחנו מדברים על עבודה כזו זה עבודה גם ברחוב מבחינת הטיפול והיישוג של החבר'ה, טיפול ומעקב וליווי, זה סדרי הגודל.
<אהרון שבי: הייתי רוצה שבכל זאת נציגים נוספים שלנו ישלימו בשביל שנשלים את החלק של משרד הרווחה בקטע הזה.
<גילי סולובצ'יק: שמי גילי סולובצ'יק ואני מפקחת השמה ארצית ברשות חסות הנוער.
<גילי סולובצ'יק: ברשותך, מה שהייתי רוצה להתייחס אליו זה לאו דווקא התחום הספציפי שבו רשות חסות הנוער עוסקת כי אנחנו עוסקים באמת בנוער הקצה שכבר עבר הרבה מאוד גבולות והרבה מאוד מסגרות קודמות והרבה מאוד דרכי טיפול קודמות.
<גילי סולובצ'יק: אלינו מגיעים אותם בני נוער שמטופלים אך ורק בתוך מסגרות מוסדיות באמצעות טיפול סמכותי כופה שזה הדרך היחידה שנותרה לטפל בהם.
<גילי סולובצ'יק: אבל אני כן הייתי רוצה להתייחס לכמה דברים שנאמרו כאן כי אני חושבת שאחד הדברים שעלה מאוד ברור זה שהדרך היחידה לצמצם, למנוע, להקטין את אלימות בני הנוער, אני לא אגיד להכחיד אותה כי אני לא חיה בלה לה לנד, אבל הדרך היחידה לעשות את זה זה לראות את כל הרצף של חיי בני הנוער, מן הצד האחד, ואת כל הרצפים החינוכיים טיפוליים מן הצד השני.
<גילי סולובצ'יק: רק אם נראה את כל הרצפים האלה ולא נשאיר חללים, מרווחים, בין מערכת החינוך למערכת הרווחה, למשרד לביטחון הפנים, לעמותות השונות ולגורמים ההתנדבותיים ולנוער עצמו שזה הרצף האחד, והרצף השני, אם אנחנו נראה כל ילד מינקות דרך ילדות, דרך בגרות, גם על הרצפים הרגשיים, ההתנהגותיים המשפחתיים, החברתיים שלו, וניצור משהו מסונכרן בין שני הרצפים האלה, רק כך אנחנו נצליח לצמצם את התופעות של בעיטה של בני הנוער שבדרך כלל באמת נובעת ממצבים של תסכול, שעמום, חוסר אונים, מצוקה.
<גילי סולובצ'יק: אני מאמינה מאוד גדולה בזה שרוב בני הנוער, רובם ככולם, פועלים באלימות לא כי הם ילדים רעים ולא כי הם חושבים שהאלימות זה הדבר הנפלא ביותר בעולם וזה משרת אותם בצורה טובה.
<גילי סולובצ'יק: אני מאמינה שהם פועלים כך כי הם לא יודעים אחרת וכי כרגע זה מה שמשרת אותם לטעמם כמענה למצוקה, לכאב, כפתרון של קושי.
<גילי סולובצ'יק: אנחנו צריכים לחבור יחד ללמד אותם אחרת.
<גילי סולובצ'יק: בעיניי, זה המשמעות של הדיון הזה, לשם אני מכוונת.
<גילי סולובצ'יק: אני חושבת שדברים ששמעתי כאן סביב השולחן גם על הנושא של "עיר ללא אלימות וגם מעמותת "נירים" שאני מכירה קודם, אבל שמעתי גם דברים חדשים, מיל"ה שעכשיו אנחנו עושים איזשהו ניסיון לחבר ולהפעיל את התוכנית בתוך המעונות של חסות הנוער, אני לוקחת את הדברים שנשמעו כאן סביב השולחן כאיזשהו אמצעי לחשיבה על איפה עושים יותר שיתופי פעולה כי בעיניי שם המפתח.