GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מירי כהן: ואני חושבת שאולי זה נתן לגיטימציה לצעירים לשתות.
<מירי כהן: לא, המסר כאן הוא – אתה יכול להשתכר, לשתות כמה שאתה רוצה, העיקר שלא תנהג.
<מירי כהן: זה לא מסר נכון.
<מירי כהן: לכן אנחנו צריכים לראות את התמונה הכוללת, וזה היופי של הדבר.
<מירי כהן: שכולנו ביחד רואים לא כל אחד מהצד שלו, אלא את התכנית הלאומית.
אורלי לוי אבקסיס: המשרד לביטחון פנים, בבקשה.
<עופרה הילה מתתיהו: אני עופרה ואני מנהלת תחום הכשרות של השירות הלאומי-אזרחי במשרד לביטחון פנים.
<עופרה הילה מתתיהו: אני חושבת שהיופי של הוועדה הזאת היה בכך שעבדנו בכמה מישורים.
<עופרה הילה מתתיהו: האחד זה באמת איך שדיבר כל אחד ברמה הפנים משרדית, את המיפוי שעשינו, את התהליך שהיה מדהים ולמדנו מתוכו וזיהינו את הפערים, מצד אחד.
<עופרה הילה מתתיהו: מצד שני, גם עבדנו במקביל על הראייה הכוללת.
<עופרה הילה מתתיהו: אני חושבת שההצלחה היא באמת לעבוד בשני המישורים.
<עופרה הילה מתתיהו: זאת אומרת כל משרד שימשיך ויעשה ועדיין זה לא אומר שאנחנו לא יכולים ללכת ברמה כוללת.
<עופרה הילה מתתיהו: קודם כל למנות גוף אחראי, שהבנתי שלא ממש קיים לתחום, שבאמת יתכלל את העבודה.
<עופרה הילה מתתיהו: ואם הולכים לעבודת דוברות בעניין, אז לעשות איזו שהיא ועדת היגוי של כלל הדוברים של משרדי הממשלה.
<עופרה הילה מתתיהו: זה לא בא במקום העשייה בתוך המשרד, וזה מאד חשוב להדגיש את זה, לפחות מבחינתי.
<עופרה הילה מתתיהו: אני רציתי להגיד במילה אחת, שהעבודה במשרד לביטחון הפנים באמת הייתה עבודה מתכללת.
<עופרה הילה מתתיהו: השתתפו בה כל הגופים וגופי הסמך – זה המשרד לביטחון פנים, אגף כלי ירייה, המשטרה, הרשות למלחמה בסמים, כבאות וצהלה.
<עופרה הילה מתתיהו: זאת הייתה עבודה באמת מערכתית ומתכללת, ובאמת יישר כוח לכל העוסקים במלאכה.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה שלי, איפה תפקידו של המשרד לביטחון פנים - כאשר אנחנו מדברים על תאונות?
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יכולים לדבר על רשלנות, אנחנו יכולים לדבר על אי מניעת היפגעות או פשע.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא איפה אתם נכנסים בתוך התכנית הכוללת וכמה משקל יש לכם פה.
אורלי לוי אבקסיס: שוב פעם, אנחנו לא מדברים על כוונה תחילה לפגוע, שזה המקרים שלכם, כמובן.
<עופרה הילה מתתיהו: בעיקרון, גופי המניעה במשרד לביטחון הפנים מדברים על מניעה, מניעת אלימות.
<עופרה הילה מתתיהו: אלימות בכבישים זאת אלימות לשמה.
<עופרה הילה מתתיהו: עכשיו, באמת המפתח של העבודה אצלנו ברשויות היא שלגבי כל אחד תופרת את החליפה היישובית שלו.
<עופרה הילה מתתיהו: וזה אומר שיש ועדות שאנחנו מפעילים של עיר ללא אלימות, של מצילה, של השיטור העירוני, יחד עם המשטרה וכל הגופים, כשהמטרה היא - - -
אורלי לוי אבקסיס: והנושא של הבטיחות נכנס לשם.
<עופרה הילה מתתיהו: כן, ויש גם תכניות ספציפיות, בעיקר במגזר הערבי, כי הנושא מטבע הדברים עולה ברשות, וזה נושא מאד חשוב והרעיון הוא באמת, אחת ההמלצות ואחד הפערים שלנו, זה באמת העובדה שצריך באמת להעלות את המודעות.
<עופרה הילה מתתיהו: יש מודעות, אבל להעלות אותה גם ברשויות, ואחת ההמלצות שלנו היא באמת לתת מכפיל כוח בהכשרת בעלי המקצוע שלנו, שאנחנו מפעילים ברשויות, ושהם אלה שיהיו השגרירים שלנו ברשויות.
<עופרה הילה מתתיהו: אנחנו רוצים באמת להשקיע בזה, ואנחנו מתכוונים לעשות את זה, גם אם לא נקבל תקציבים ממשרד האוצר.
<עופרה הילה מתתיהו: וגם הנושא של מתנדבי שירות לאומי אזרחי שלנו, שאנחנו קוראים להם שגרירי - - -
אורלי לוי אבקסיס: כולם יעברו איזו שהיא הכשרה בסיסית גם לעניין הבטיחות?
<עופרה הילה מתתיהו: כן, זה רעיון.
מסעוד גנאים: חלק מהתקציב שלכם הוא מהתכנית הלאומית?
<עופרה הילה מתתיהו: יש לנו וביקשנו תקציב ייעודי לתחום הזה, ועם זאת, למרות הכל, אנחנו נעשה את זה, אולי בתקציב פחות כי אנחנו לא נוכל לעמוד בזה, אבל אנחנו כן מתכוונים לעשות את זה וברמה המיידית.
אורלי לוי אבקסיס: יש לכם כבר תכנית עבודה, לפי מה שאני מבינה.
<עופרה הילה מתתיהו: אנחנו עובדים על זה כרגע.
<עופרה הילה מתתיהו: וגם מתנדבי השירות הלאומי אזרחי, שהיום יש לנו לפחות 1,300 מתנדבי שירות לאומי - - -
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, חלק מהתאונות זה מפגעים וחלק מהמפגעים הם מפגעים ברשות הציבור, שפה המשטרה יכולה לבוא ולהגיד – הנפגע הזה כך וכך, או שאני סוגרת את המקום וכו'.
אורלי לוי אבקסיס: אתם משתמשים בזה?
<עופרה הילה מתתיהו: תראי, פה יש את ה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אז אני אבקש ממנו להגיב.
<עופרה הילה מתתיהו: אבל זה בסך הכל אמור להיות ביחד.
אורלי לוי אבקסיס: אז בואי תסיימי ואז אנחנו נפנה אליו.
<עופרה הילה מתתיהו: אני רוצה להגיד שבאמת במסגרת העבודה המשותפת, עלינו על מספר נושאים באמת מאד מאד חשובים, ובכוונתנו - - -
אורלי לוי אבקסיס: כן, כן, אנחנו מקשיבים.
<עופרה הילה מתתיהו: אני חושבת שבאמת המפתח להצלחה הוא באמת העלאת המודעות ברשויות, שבאמת התקציבים שאנחנו ממנים ברשויות, ייועדו לתחום.
<עופרה הילה מתתיהו: במסגרת העבודה שלנו העלינו את הנושא של איסוף נתונים, כשהרעיון הוא באמת ליצור איזה שהוא מנגנון באגף אסטרטגיה של המשרד לביטחון הפנים, שיאגד בתוכו את הנתונים של כל הגופים, בנושא בטיחות ילדים, ואין את זה כרגע.
<עופרה הילה מתתיהו: יש את הנושא של אתר האינטרנט, יש את הנושא של הדוברות, שזה דברים שתוך כדי מיפוי, קודם כל גילינו שיש המון עשייה בתחום, כי בסך הכל נושא מניעת אלימות והנושא של בטיחות ילדים קשור מאד.
<עופרה הילה מתתיהו: ובתהליך של העבודה, כבר הדוברות של המשרד נכנסה וגם אתר האינטרנט של המשרד נכנס.
<עופרה הילה מתתיהו: זאת אומרת תוך כדי תהליך נעשתה עבודה מאד יפה בעניין.
<עופרה הילה מתתיהו: עם זאת, אנחנו רוצים עוד, והמיסוד של הנתונים זה באמת איזה שהוא פער מאד רציני.
<עופרה הילה מתתיהו: הנושא של שילוב מדריכים בהסעות הוא מאד חשוב, בעיקר במועצות אזוריות, ואנחנו ביקשנו תקציב לזה.
<עופרה הילה מתתיהו: יש נושאים שבאמת העלינו כפערים ואנחנו מקווים.
<עופרה הילה מתתיהו: למרות הכל אנחנו אומרים שגם אם לא נקבל תקציבים, ולמרות שאנחנו מאד מבקשים שמשרד האוצר כן יעשה את זה, כי אחרת זה לא ייראה רציני - שעשינו עבודה כל כך רצינית – אנחנו כן נעשה מתקציבנו אנו.
אורלי לוי אבקסיס: המשטרה, לגבי מפגעים, בבקשה, שם ותפקיד לפרוטוקול.
<עמי נידם: עמי נידם, אני ראש מחלקת הבטיחות של המשטרה.
<עמי נידם: במסגרת הפרויקט הלאומי, במסגרת המיזם הלאומי לבטיחות ילדים, אני ממונה מטעם המשטרה על התחום הזה.
<עמי נידם: אני אקדים ואומר שלגבי השאלה שלך, לגבי הפארקים ומקומות המשחקים של הילדים, כל התחום הזה הוא לא פרוץ, כפי שהוצג כאן.
<עמי נידם: יש כאן תחומי אחריות מאד מוגדרים והאחריות היא של הרשות המקומית, בצורה מוחלטת.
<עמי נידם: משטרת ישראל היא אחד הגופים שמאשר, במסגרת הרשות המקומית שמבקשת לאשר את אותו מתחם או פארק, למשחקים.
<עמי נידם: היא אחד מהגופים האלה.
<עמי נידם: אבל אני אדבר על מה שמשטרת ישראל עושה בתחום הבטיחות לילדים.
<עמי נידם: אנחנו מתעסקים באכיפה קולקטיבית רגילה, במדינת ישראל.
<עמי נידם: במסגרת בטיחות הילדים, עשינו מספר פעולות, כדי להיות שותפים למיזם הלאומי: אחד, הגברנו את האכיפה במספר תחומים.
<עמי נידם: אחד, אכיפה ממוקדת ומוגברת בתחום ההסעות - הסעות ציבוריות והסעות כלליות – ביחד עם אגף התנועה.
<עמי נידם: אנחנו עושים אכיפה איטית.
<עמי נידם: דיברתם כאן על תקופת הקיץ, אז אנחנו עושים פעולה מאד ממוקדת בתחום חודשי הקיץ, פתיחת השנה ובמועדים השונים.
<עמי נידם: אנחנו גם עושים אכיפה אזורית ומגזרית, לא מתוך מקום למקד את האכיפה שלנו, אלא מתוך הבקשה והרצון של המגזר המסוים הזה, כדי שניכנס ונעשה שם פעילות אכיפה.
<עמי נידם: קבענו לעצמנו יעדים גם בתחום הזה.
<עמי נידם: המישור השני שאנחנו פועלים בבטיחות ילדים, זה הגברת המודעות.
<עמי נידם: כל המשטרה, על פי האזורים הטריטוריאליים שלה ועל פי האגפים שלה, נכנסים למבצע הסברה.
<עמי נידם: אנחנו אגב התחלנו את הפרויקט הלאומי.
<עמי נידם: משטרת ישראל התחילה אותו.
<עמי נידם: אנחנו לא ממתינים לתקציב.
<עמי נידם: אנחנו קבענו לעצמנו יעדים, מתוך ראייה לאומית ומתוך הבנה שזה משרת את היעדים של משטרת ישראל.
<עמי נידם: אנחנו התחלנו במבצעי הסברה נרחבים בבתי ספר, בגנים, בשכונות, בוועדי שכונות, במזכירויות של יישובים, בתחום בטיחות הילדים.
<עמי נידם: אני יכול לומר לכם שמצפה רמון שאני תושב שם, במסגרת הפרויקט לקחנו את המקום כפרויקט, כפיילוט למקד את התכנית שלנו שם, כדי לראות האם התכנית שלנו היא ברת יישום.
אורלי לוי אבקסיס: ספר לנו מה התוצאות?
<עמי נידם: אני אומר שאנחנו רק התחלנו עכשיו את הפיילוט, מתוך הבנה שראש הרשות שם כל כך רוצה את זה, אז אנחנו נכנסנו איתו ביחד לאיזה שהוא פיילוט בתחום של בטיחות ילדים, ואת כל הדברים שנאמרו כאן – אנחנו מיישמים.
<עמי נידם: אנחנו ניישם אותם שם, והתוצאות וההישגים שם, אנחנו נלביש אותם אחרי זה על רשויות אחרות.
<עמי נידם: והדבר השלישי שאנחנו רוצים לעשות, ביחד עם ארגון בטרם, זה לשפר את הרמה המקצועית של המומחים שלנו.
<עמי נידם: למשל, המומחים שלנו לענייני בטיחות בדרכים, אנחנו נכשיר אותם בבטיחות ילדים, בבטיחות בדרכים בילדים.
<עמי נידם: למשל, כיצד מתקינים כסאות בטיחות.
<עמי נידם: כיצד מתקינים כסאות בטיחות לילדים בעלי מוגבלויות ובעלי צרכים מיוחדים.
<עמי נידם: אנחנו - מערך הבטיחות של משטרת ישראל – נעבור הכשרה לבטיחות ילדים, להבין מה זה בטיחות ילדים.
<עמי נידם: היום מדברים על בטיחות כללית, לא מדברים על בטיחות ילדים.
<עמי נידם: שם אנחנו נהיה קצת יותר מקצועיים, נבין את התחום וככה נעביר אותו לכל השוטרים, כדי שהחקירות שהשוטרים תהיינה בהבנה הרבה יותר מקצועית לתחום.
<עמי נידם: דבר נוסף שקבענו לעצמנו, אנחנו הולכים לקחת לעצמנו מספר אירועים, אירועי דגל, אירועים מיוחדים, שנבצע איתם מעבר לחקירה, חקירות עומק, כדי להבין לקחים כדי להפיק אותם, מעבר לחקירה של למצוא את האשמים, אלא להפיק אותם וליישם אותם.
אורלי לוי אבקסיס: למנוע אירועים חדשים.
<עמי נידם: כן.
אורלי לוי אבקסיס: אני באמת מודה לך וגם למשטרה על זה שלא מחכים לתקציבים וכבר יצאו לדרך.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נשמח מאד אם תעדכנו אותנו איך זה עובד עם הפיילוט.
<עינב מורגנשטרן: סליחה, הערה קצרה.
<עינב מורגנשטרן: שמי עינב מורגנשטרן ממשרד המשפטים, ואני רוצה להעיר הערה שלא קשורה לגוף שאני מייצגת.
<עינב מורגנשטרן: עלה כאן הרבה, שמעתי בעיקר ממשרד החינוך - וחבל לי שהגברת לא נמצאת כאן – העניין של עבודה עם אימהות, וחשוב לי מאד לציין שלילד יש שני הורים, שניהם צריכים להיות נוכחים בהסברה.
<עינב מורגנשטרן: אני לא יודעת נתונים מבחינת שכחה ברכב ואני לא רוצה להאשים את אחד המינים, אבל זה מאד מאד מאד חשוב בכל התכניות לקחת בחשבון את שני ההורים.
אורלי לוי אבקסיס: קיבלנו לתשומת ליבנו.
אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו אמרנו אימהות – התכוונו גם לאבות.
אורלי לוי אבקסיס: מי כמוני יודעת, לתשומת ליבנו.
אורלי לוי אבקסיס: יסלחו לנו האבות, אבל כוונתנו גם - - -
<קריאה: טהורה.
אורלי לוי אבקסיס: לגמרי, לגמרי, תודה.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לפנות לאנואר אל-קצאצי.
<אנואר אל-קצאצי: שמי אנואר אל-קצאצי, אני תושב רהט ואני מהמגזר הבדואי, מהנגב.
אורלי לוי אבקסיס: ואתה גם מאיגוד הקרדיולוגים בישראל, כך רשום לי.
<אנואר אל-קצאצי: לא.
אורלי לוי אבקסיס: זו טעות בהדפסה.
<אנואר אל-קצאצי: כולם מדברים על היפגעות הילדים וזה מעניין אותנו וזה עניין שמזעזע את כולנו, את כל מי שיושב פה.
<אנואר אל-קצאצי: אנחנו מדברים על עמותת אל עיד אלמושרק, שהתרגום של זה בעברית – העתיד הזוהר בנגב.
<אנואר אל-קצאצי: אחת ממטרות העמותה היא צמצום ומניעת היפגעות ילדים בתאונות בית וגם בנושא אלימות.
<אנואר אל-קצאצי: אני לקחתי חלק והתפניתי ממקום העבודה על מנת להתמקד רק בנושא הזה.
<אנואר אל-קצאצי: כי יש לנו בעיה מבחינת תקציבים, מבחינת תשתיות.
<אנואר אל-קצאצי: האחוז של הנפגעים במגזר הבדואי, הוא יותר ממה שהוא מוצג.
<אנואר אל-קצאצי: קודם כל אני מברך גם את ארגון בטרם על המעשים שהוא עושה במגזר שלי ובמגזר הערבי וגם במגזר היהודי.
<אנואר אל-קצאצי: יש ילדים שהם שנפגעים בתאונות האלה – תאונות בית או תאונות דרכים – שהם מגיעים למרפאות המקומיות והם לא מגיעים לסורוקה, ויש נפגעים שמקבלים טיפול מסורתי.
<אנואר אל-קצאצי: הם לא מגיעים למיון.
אורלי לוי אבקסיס: אז אתה אומר שיש אחוזי היפגעות שאינם מדווחים.
אורלי לוי אבקסיס: מתחת לרדאר.
<אנואר אל-קצאצי: היפגעות לא מדווחת, סמויה.
<אנואר אל-קצאצי: עכשיו לגבי התקשורת.
<אנואר אל-קצאצי: התקשורת לא סוקרת את המקרים במגזר הערבי בכלל ובמגזר הבדואי בפרט – אם זה ערוץ 10, ערוץ 2 או כל מה שקשור לתקשורת.
<אנואר אל-קצאצי: אפילו במסע ההסברה, ואני בתור מנהל אגף הפרסום בעיתון המקומי, כל מסע ההסברה של כל הרשויות, אם זה אפילו לפ"מ – לשכת הפרסום הממשלתית – לא מפרסמים ולא משקיעים בפרסום המקומי.
אורלי לוי אבקסיס: הם מחויבים, דרך אגב?
<אנואר אל-קצאצי: הם לא משקיעים בפרסום המקומי.
<אנואר אל-קצאצי: הם משקיעים בפרסום הארצי, והחומר הוא גם לא בערבית.
<אנואר אל-קצאצי: אני צריך לתרגם את זה מעברית לערבית ולא מגיעים.
<אנואר אל-קצאצי: אני לא קורא נניח על - - -
מסעוד גנאים: אנואר, על איזה חומר אתה מדבר?
<אנואר אל-קצאצי: של העלאת המודעות, ההסברה.
מסעוד גנאים: ההסברה היא בעברית ולא בערבית, אתה מתכוון?
מסעוד גנאים: כלומר, אתה צריך לתרגם מעברית לערבית.
<אנואר אל-קצאצי: אני מתרגם את זה.
אורלי לוי אבקסיס: גם לשכת הפרסום הממשלתית בעצם לפי דבריך, לא מביאה לכם את החומר בשפה.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שהם מחויבים על פי חוק, לא?
<אנואר אל-קצאצי: הם מחויבים, אבל יש בעיה.
אורלי לוי אבקסיס: אוקי, אנחנו נבדוק ונבקש תגובות.
<אנואר אל-קצאצי: זה עניין של נגישות המידע.
<אורלי סילבינגר: אני רוצה להגיד שכל החומרים לקיץ פותחו על ידי בטרם גם בעברית וגם בערבית.
<אורלי סילבינגר: הם מותאמים תרבותית ומונגשים לכל אחד מהגורמים ש - - -
<אנואר אל-קצאצי: אבל אני אגיד לך משהו, יש לנו - - -
אורלי לוי אבקסיס: ובתכנית הלאומית מביאים את זה בחשבון?
<אורלי סילבינגר: יש, יש, וכאן בעצם המקום להגיד שכל מי שדיבר פה ואמר – אנחנו התחלנו – אז אחד אני באמת מסירה את הכובע, אבל כדי שנוכל באמת להגיע לאותם מקומות של חוסרים, נדרש התקציב התוספתי של דברים שלא נמצאים עד היום על השולחן.
<אנואר אל-קצאצי: כי אני אגיד לך למה, למשל בפזורה הבדואית אין נגישות.
<אנואר אל-קצאצי: אם קרתה תאונת דרכים ויכול להיות שהמשטרה מעורבים יותר ממני, תאונה של אוטובוס עם ילדים - נושא ההסעות - אז לוקח לו זמן עד שיגיע לבית החולים סורוקה.
<אנואר אל-קצאצי: אין הסברה שם.
<אנואר אל-קצאצי: אין אפילו הסברה בבתי הספר.
<אנואר אל-קצאצי: אני מוכן להגיד - - -
<אורלי סילבינגר: שנייה, אני רוצה להגיד לך שני דברים.
<אורלי סילבינגר: האחד, בסורוקה יש הסברה לכל ילד מאושפז בבית החולים עקב תאונה.
<אנואר אל-קצאצי: זה אחרי.
<אנואר אל-קצאצי: אני לא רוצה אחרי שזה קורה, אני רוצה למנוע.
<אורלי סילבינגר: אבל אני מסכימה איתך שצריך להיות טיפול - - -
אורלי לוי אבקסיס: אוקיי, בואו נעשה ככה, בכל נושא ההסברה אנחנו קוראים למשרדי הממשלה - - -
מסעוד גנאים: שזה יהיה בערבית.
אורלי לוי אבקסיס: בוודאי, להנגיש את זה לאוכלוסיות המסוימות בשפה ותלוי תרבות, בצורה כזו שיהיה אפקטיבי כדי למנוע את התאונות.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נמשיך וגם נעקוב איך זה מיושם בנושא הזה.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה שלי היא כשאתם מגיעים לאוכלוסיות, יש שיתוף פעולה מהצד האחר?
אורלי לוי אבקסיס: לא רואים בזה איזו שהיא - - -
<אנואר אל-קצאצי: כן.
<סולימאן אלקריני: אני רוצה להגיד כעובד סוציאלי בעיריית רהט, שמי סולימאן אלקריני.
<סולימאן אלקריני: קודם כל המציאות של תאונות הבית במגזר הבדואי היא מאד עגומה, נתחיל עם זה, ביחד למגזר הערבי בצפון, בערבים המעורבות וגם במגזר היהודי – המציאות היא מאד עגומה ואנחנו חווים את זה כל יום.
<סולימאן אלקריני: לצערי, עד היום - ואני אגיד כמה דברים קצת קשים, מאחר שאת יושבת ראש הוועדה - - -
אורלי לוי אבקסיס: רגע, בתאונות הבתיות פי 26 ברהט?
<אורלי סילבינגר: באזור הפזורה והבדואים, כן.
<סולימאן אלקריני: אני אגיד כמה מילים.
<סולימאן אלקריני: קודם כל הפעילות של בטרם מאד מבורכת, אבל עד היום לצערי הרב, אני כעובד סוציאלי, לא מרגיש שכל משרדי הממשלה עשו עבודה הוליסטית, מערכתית, שתבוא ותיתן מענה קונקרטי, מענה הולם – לכל הצרכים האלה.
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, הם לא עשו את זה בכלל בכל המגזרים, לכן קמה התכנית הלאומית.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים לדאוג שהתכנית הלאומית תעשה את זה כמו שצריך, גם במגזרים האלה.
<סולימאן אלקריני: כן, זה מאד נדרש.
<סולימאן אלקריני: יושבת ראש הוועדה, אני אתן דוגמא פשוטה מבחינת משטרה, מבחינת משילות, מבחינת אכיפה בתוך העיר רהט, על כל הנושא של התנהגות פרועה, סליחה נהיגה פרועה של בני נוער נגיד.
<סולימאן אלקריני: לצערי הרב, כוח השיטור שיכול לעשות סיור ברהט ל-60,000 תושבים – הוא 2 שוטרים לכל משמרת.
<סולימאן אלקריני: איך יכולים להיות שני שוטרים שיכולים לתת מענה לכל הצורך הזה?
<סולימאן אלקריני: בנוסף, לנושא התקנים ונושא של סטנדרטים.
<סולימאן אלקריני: לצערי הרב בתי ספר אצלנו ברהט נפתחים ללא אישורי בטיחות.
<סולימאן אלקריני: בשנה שעברה נפתח בית ספר חדש, ללא חשמל בכלל.
<סולימאן אלקריני: פעלו דרך גנראטור, זה סיפור שקורה.
אורלי לוי אבקסיס: משרד החינוך שומע את זה?
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נרצה תשובות לוועדה בנוגע לזה.
<סולימאן אלקריני: אני אישית כעובד סוציאלי פועל בעמותה, כמובן ללא שכר, ללא כלום.
<סולימאן אלקריני: אני פעיל חברתי בתחום הזה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה תשובה לוועדה בנושא הזה.
<סולימאן אלקריני: מתוך כאב.
<סולימאן אלקריני: אנחנו בתור אקדמאים בדואים, כמובן צריכים גם להרים את הכפפה, לא רק להמתין לגופים חיצוניים.
<סולימאן אלקריני: אני אישית מזמין את כל חברי הוועדה לעשות ביקור ברהט, להתכנס בעיר רהט, על מנת לראות את המציאות העגומה של התשתיות.
<סולימאן אלקריני: אתם כמובן מוזמנים.
<סולימאן אלקריני: אני מניח שגם ראש העיר של רהט יזמין אתכם, ואנחנו כמובן נקבל אתכם בברכה.
<סולימאן אלקריני: המציאות לדעתי, ההתייחסות למגזר הבדואי צריכה להיות התייחסות דיפרנציאלית.
אורלי לוי אבקסיס: תבטיחו לנו פה שזה יהיה דיפרנציאלי ואנחנו נראה איך זה מיושם.
<סולימאן אלקריני: כן, כן, התייחסות דיפרנציאלית.
<סולימאן אלקריני: חברת הכנסת אורלי לוי, צריך גם להבין שיש מנטאליות אחרת, תרבות אחרת.
אורלי לוי אבקסיס: לכן אמרנו - - -
<סולימאן אלקריני: בנושא משילות - בעיר רהט של הרבה בנייה לא חוקית בתוך שטחים ציבוריים, נבנים פחונים, כבלים של חשמל וכדומה, המדינה צריכה לבוא ולהגיד במגזר הבדואי.
<סולימאן אלקריני: ההתייחסות לנושא של תאונות בית, לא רק עניין של הסברה, אלא יש גם דברים מעבר לזה.
<סולימאן אלקריני: אכיפה ומשטרה ומשרד הבריאות.
<סולימאן אלקריני: יש לי הצעה להצעת חוק – לחייב כל הורה שיש לו ילד נפגע, לבוא לסדנה.
<סולימאן אלקריני: לחייב דרך חוק.
אורלי לוי אבקסיס: רגע, יש לי שאלה על המבנים שדיברת, על כך שהם לא בטיחותיים וכו'.
אורלי לוי אבקסיס: מה ההצעה שלך לגבי המשילות?
אורלי לוי אבקסיס: לבוא ולהוריד אותם?
<סולימאן אלקריני: תשמעי, כמובן שזה נושא רגיש, עניין חוק פרוואר, וחוק זה וחוק זה, הנושא רגיש.
<סולימאן אלקריני: אני רוצה להגיד שאני כתושב רוצה שהמשטרה תהיה מעורבת, שתהיה אכיפה, שאנשים ירגישו שיש חוק.
אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה מאד שיסדירו את הנושא, ואז בכלל יהיה יותר קל גם לפקח.
<סולימאן אלקריני: את יודעת ש-70% מהבתים ברהט עד היום מחוברים לחשמל זמני, ללא טופס 4.
<סולימאן אלקריני: 70% מהבתים.
<סולימאן אלקריני: אין שם מעקה בטיחות, אין סורגים, אין כלום.
<סולימאן אלקריני: 70%.
<סולימאן אלקריני: זה נתון מדויק.
<קריאה: יש לכם בעיה של כוויות?
<סולימאן אלקריני: ברור שיש.
<סולימאן אלקריני: מזל שאין לנו טביעות מבריכות, כי אין לנו בריכות.
<סולימאן אלקריני: זה מזל.
<סולימאן אלקריני: זה בסדר גמור.
<סולימאן אלקריני: עכשיו, לקראת חופשת הקיץ - - -
אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע מה, לקחנו לתשומת ליבנו, נראה מתי נוכל לבוא.
<סולימאן אלקריני: כן, אלף אתם מוזמנים.
<סולימאן אלקריני: וב', אני מציע לחייב כל משפחה לעבור סדנה.
<סולימאן אלקריני: דבר נוסף, עכשיו אנחנו יוצאים לחופשת קיץ, אלפי ילדים מרהט ישחקו כדורגל באמצע הרחוב, כי אין אולמות ספורט, אין בריכה ואין מגרשי משחקים.
<סולימאן אלקריני: אלפי ילדים יפגעו.
אורלי לוי אבקסיס: תראה, מצד שני יבואו משרדי הממשלה ויגידו – תקשיבו, עשינו תכנית כדי להסדיר את היישובים הללו ומאחר שהאוכלוסייה לא מעוניינת, קצרה ידינו מלהיכנס לשם.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נראה איך אנחנו מנסכים כן לקבל תשובות בתוך הסיטואציה המאד מאד מאד בעייתי הזאת, כאשר מה שמעניין אותנו עכשיו זה יותר הנושא של הילדים, אבל אין ספק שזה קשור בזה.
אורלי לוי אבקסיס: גם בעצמך אמרת, המבנים הלא חוקיים, בלי האישורים, מביאים לכך שנבנים מבנים מאד מסוכנים, שבסופו של דבר מביאים להיפגעות ילדים.
אורלי לוי אבקסיס: אני אשמח לקבל רעיונות.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נשמח לקבל רעיונות איך שומרים על האיזון הזה, עד שתהיה ההסדרה הסופית, אבל תוך כדי לראות אם אפשר בכלל לתת מענים, ככה עכשוויים, מהירים.
<אנואר אל-קצאצי: אני רק רוצה להוסיף עוד דבר.
<אנואר אל-קצאצי: משפט אחרון.
<אנואר אל-קצאצי: הבעיה שלנו שאנחנו בשלב של הקמת מרכז ווקייה, לצמצום ומניעת היפגעות ילדים, ובכל דבר שאני פונה למשרדי הממשלה – אני רוצה מבנה משלי, אני רוצה שטח משלי, אני רוצה להקים מרכז הדרכה, לתת סדנאות, להביא אנשים.
<אנואר אל-קצאצי: לא רק הסברה, לכתוב בעיתון, אני מוכן - - -
אורלי לוי אבקסיס: ואז מה?
<אנואר אל-קצאצי: אני רוצה להקים מרכז ווקייה, שזה בניין שאנשים יבואו ויגיעו למרכז, יהיו סדנאות, יקבלו הכשרה מותאמת לכל דבר ודבר.
אורלי לוי אבקסיס: ומה?
אורלי לוי אבקסיס: אוקיי?
<אנואר אל-קצאצי: הבעיה שמכניסים אותנו לחוק פרוואר – תמתינו, תעזרו.
<אנואר אל-קצאצי: אני לא שייך להסדרה.
<אנואר אל-קצאצי: למה כל דבר - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שהם מפחדים לתת אישורים לאיזה שהוא מבנה ואחר כך יצטרכו להרוס אותו, או משהו כזה, אבל אפשר ליצור מבנים גם, אתה יודע, יבילים.
<אנואר אל-קצאצי: אין לי בעיה, אני מוכן לשכור בניין.
מסעוד גנאים: אנואר, אנחנו מדברים על רהט, שזו עיר, 60,000 תושבים.
מסעוד גנאים: זה לא פזורה, זה לא כפר בלתי מוכר.
<אנואר אל-קצאצי: אני מזמין אתכם, מזמין את כל החברה להגיע לרהט.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אני חושבת שתהיה חובה בתוך המסגרת, ואורלי, תתקני אותי, בתוך המסגרת הלאומית - - -
<אנואר אל-קצאצי: וגם לא יכול להיות שכביש ראשי ברהט ייקח שלוש שנים.
אורלי לוי אבקסיס: הנושא של הפזורה מוסדר בתכנית הממשלתית?
<אורלי סילבינגר: אני רוצה שאולי גלית, שאמונה אצלנו על התכנית הלאומית, תענה, כי היא מעורה בכל הפרטים.
אורלי לוי אבקסיס: גלית, יהיה מענה?
<גלית גלעד: התכנית אושרה בהתאם לחמש אסטרטגיות.
<גלית גלעד: אחת האסטרטגיות היא התאמת התכנית לאוכלוסיות בסיכון, תוך מתן דגש לחברה הערבית.
<גלית גלעד: אבל אפשר להגיד ולציין, שעם כל השותפים שנפלאים פה, חסר פה שותף משמעותי – משרד ראש הממשלה והמטה הכלכלי, שמשקיע הון עתק בחברה הערבית, ובפנינו סגרו את הדלת.
<גלית גלעד: המטה הכלכלי שמקדם את החברה הערבית.
<גלית גלעד: הם החליטו שכל מה שקשור לבטיחות ילדים לא קשור לקידום כלכלי, למרות שאמרתי להם, חברים יקרים, אם אמא רוצה לצאת לעבוד – איך היא תצא כשהילד שלה נפגע ובסכנה מיידית כל דקה?
<גלית גלעד: זה לא מדבר אליהם, ואנחנו - - -
אורלי לוי אבקסיס: רגע, מי עומד בראש?
<גלית גלעד: היימן סאעיף.
<גלית גלעד: אנחנו קיבלנו טריקת דלת בפעם השנייה.
אורלי לוי אבקסיס: למה קיבלתם טריקת דלת?
<גלית גלעד: כי הם לא רואים שום קשר בין בטיחות ילדים לבין קידום כלכלי במדינת ישראל.
אורלי לוי אבקסיס: טוב, אנחנו נעזר פה גם בחברי הכנסת, שאני מאמינה שאולי יצליחו ל - - -
<אנואר אל-קצאצי: לא, כי הוא מדבר רק על עסקים.
אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, אבל יש לזה השלכות, בואו נשים את זה על השולחן.
<אנואר אל-קצאצי: בוודאי, אנחנו יודעים.
<אנואר אל-קצאצי: לכל דבר יש השכלות.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ננסה לעשות את התקשורת.
<גלית גלעד: זה לזייף את המציאות, מכיוון שהמדינה מתגאה בפעילות שהיא עושה, והיא אכן משקיעה יפה מאד בחברה הערבית.
מסעוד גנאים: ממתי הם לא משתפים פעולה?
מסעוד גנאים: בשנה שנתיים האלה?
<גלית גלעד: אני וארגון בטרם כבר שנתיים איתו באיזה שהוא משא ומתן, קיבלתי מכתב סופי.
אורלי לוי אבקסיס: אוקיי, תעבירי לנו אותו.
מסעוד גנאים: מדברים על תקציב ה-800?
<גלית גלעד: עוד לא הגשתי לו תקציב, הגשתי לו רעיונות.
אורלי לוי אבקסיס: הם יודעים שאתם מתקצבים את העניין הזה?
<אנואר אל-קצאצי: רק מספרים, את האמת.
<גלית גלעד: כשאגב, אנחנו כבר 4 שנים מנסים לשתף איתם פעולה, לא מהיום.
<גלית גלעד: כמעט חמש שנים, סלילחה.
מסעוד גנאים: הם שיתפו אתכם פעולה בעבר?
מסעוד גנאים: לא? בכלל לא?
<גלית גלעד: אמרו לאורך שנים שהם ישתפו.
אורלי לוי אבקסיס: זה במשרד ראש הממשלה, זה פשוט מטורף.
<גלית גלעד: יש להם 800 מיליון שקלים.
אורלי לוי אבקסיס: הם לא מחויבים לתכנית?
<גלית גלעד: משרד ראש הממשלה כמשרד כן חבר ב - - -
אורלי לוי אבקסיס: אז אולי צריך לפנות לראש הממשלה שיסדיר את העניין הזה, למנכ"ל שלו.
<גלית גלעד: גברתי, אני פונה אליך בשביל זה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נפנה למנכ"ל כדי לשתף פעולה עם האוכלוסיות הללו.
אורלי לוי אבקסיס: אוקיי, יש מישהו שרוצה לדבר ולא נתנו לו את זכות הדיבור?
<גלית גלעד: אני חושבת שמשרד הכלכלה צריך להגיד מילה.
<גיל ארז: גיל ארז, משרד הכלכלה.
<גיל ארז: אנחנו כמשרד הכנו תכנית בתחום בטיחות ילדים, שמשלבת בין - ואני אתן דוגמאות – מעונות היום, הכשרה מקצועית, מנהל הבטיחות בדברים שלו, מנהל האכיפה בעיקר בתחום ומינהל התקינה - דיברו על כל הנושא של משחקים.
<גיל ארז: חלק מהתכנית כבר בא לידי ביטוי.
<גיל ארז: במעונות היום אנחנו נכנסים לדוגמא להדרכה של כל מעון יום, מנהלת והמדריכה החינוכית.
<גיל ארז: חלק מהעניין זה גם הבטיחות הפיזית שדיברתם קודם במבנים, אבל גם ההתנהלות.
<גיל ארז: וההדרכה שאנחנו הולכים לעשות זו הדרכה בכל מעון בעניין ההתנהלות.
<גיל ארז: בתחום משפחתונים ביחד עם המוסד לבטיחות וגהות, תכננו מערך הדרכה לכל משפחתון, כדי לגבי דרישות הבטיחות הפיזית בכל משפחתון, אבל גם הדרכה לרכזות המשפחתונים, כדי לטפל בעניין.
<גיל ארז: וחלק מהדברים יקבלו תגבור, אם נקבל תקציב נוסף.
<גיל ארז: בחלק מהדברים נכנסו כבר לתכנית הפעולה, זה אושר על ידי המנכ"ל.
<גיל ארז: לחלק צריך תוספת תקציבית.
אורלי לוי אבקסיס: אוקיי, אז אנחנו נבקש גם מכם סקירה.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לפנות למד"א.
אורלי לוי אבקסיס: שמענו פה לגבי הגשת הסיוע לאחר תאונה וכו'.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת האם מוסדות החינוך, מוסדות של משרד הכלכלה לגיל הרך, איפה שנמצאים הילדים שלנו – מה קורה עם הצוות שמוכשר לתת את העזרה הראשונה?
אורלי לוי אבקסיס: הרי אתם מכשירים, אתם נותנים את התעודות.
אורלי לוי אבקסיס: תגיד לנו אם יש איזו שהיא מחויבות, אתם צריכים לספק?
אורלי לוי אבקסיס: כי אחר כך כשקורה משהו, אם אין את העזרה הראשונית המיידית, אנחנו יודעים שזה יכול להיגמר רע מאד.
<יהונתן יגודובסקי: שמי יהונתן, אני ממגן דוד אדום.
<יהונתן יגודובסקי: לצורך העניין, כדי לקבל תעודת הוראה, צריכים לעבור קורס עזרה ראשונה.
<יהונתן יגודובסקי: העניין לא תמיד מיושם ברמות החינוך הלא פורמאלי, המשפחתונים, פעוטונים וכן הלאה, וזה שוב, באחריות הרשויות המקומיות, לפחות לוודא שאנשים אשר פועלים - - -
אורלי לוי אבקסיס: יש שם רענון?
<יהונתן יגודובסקי: יש מנגנון של רענון.
<יהונתן יגודובסקי: אנחנו לא אמונים על מנגנון הרענון.
<יהונתן יגודובסקי: מנגנון ההכשרה כולו פתוח.
<יהונתן יגודובסקי: יש חברות פרטיות שעוסקות בנושא, וגם מגן דוד אדום, במסגרת מחלקת ההדרכה שלו.
אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר בעצם כל מי שעובר לימודי הוראה, מחויב בקורס עזרה ראשונה, ואתה אומר שזה לא מיושם.
<יהונתן יגודובסקי: אני לא יודע איך זה מיושם ברמה הביצועית.
<יהונתן יגודובסקי: אני יודע שישנם מכרזים של רשויות מקומיות, בחלקם אנחנו זכינו, בחלקם אנחנו לא, ויש חברות אחרות שעוסקות בתחום.
<יהונתן יגודובסקי: אנחנו גם לא יודעים מה רמת הפיקוח המקצועי, על אותם גופים שהם לא ציבוריים ועוסקים בתחום.
<יהונתן יגודובסקי: אנחנו יודעים מה הפיקוח המקצועי החל עלינו ומה אנחנו עושים.
אורלי לוי אבקסיס: וזה לא קשור למשרד הכלכלה, לגבי הגיל הרך?