GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<טלי בריל: רק בשבוע שעבר נאמרו נתונים של ויצ"ו, שעל כל מקום מתמודדים ארבעה ילדים.
<טלי בריל: ההורים האלה הם הורים שקופים.
<טלי בריל: אני מג'נגלת בין שלושה ילדים, אני עצמאית, כי אף מקום עבודה לא מוכן לתת לי להיות אמא.
יעקב מרגי: אני לא מאמין שהפרוטוקול יבין מה זה מג'נגלת.
<טלי בריל: מה זה מג'נגלת?
<טלי בריל: זה אומר שעכשיו סידרתי שההורים שלי, שבלעדיהם אני לא יכולה לעבוד, יילכו לקחת את הילדים שלי מבית ספר, כי לא משתלם לי - - -
יעקב מרגי: את מסנג'רת את ההורים שלך.
<טלי בריל: ההורים שלי?
<טלי בריל: חייתי אצלם חמש שנים בשביל שאני אוכל לחיות.
<טלי בריל: כן, להורים שלי יש משרה מלאה - - -
<ליאן סלע: יש לך מזל.
<טלי בריל: ברור, אני הכי ברת מזל.
<ליאן סלע: יש הרבה הורים שהם עוד עובדים, הם לא יכולים לעזור.
<טלי בריל: ההורים שלי גם עובדים.
<טלי בריל: אלפי הורים בישראל נמצאים בשכבה האפורה ואני קוראת פה ל - - -
יעקב מרגי: אני חייב לסכם, לטובת העניין, ואני מתנצל ממי שלא הספיק לדבר, אבל אני חושב שפחות או יותר נגענו, חשפנו ונגענו.
<דארין דניאל: מותר לתת לך קומפלימנט?
יעקב מרגי: לי?
יעקב מרגי: לא כדאי לך, אני עדיין מסמיק בגיל שלי.
<דארין דניאל: בתור הורה ותיק וסבתא לתשעה, אני רוצה לתת לך קומפלימנט.
<דארין דניאל: אל"ף, שנתת לכולם לדבר, למרות שזה שעתיים, ואם אפשר לבקש ממך, הצעה לפרסום עבורך, שעשית עבודה טובה, למסגרת העיתונות הציבורית לכולנו, שאתה היום שמעת היום דברים מאוד טובים שנעשים במדינת ישראל.
<דארין דניאל: אז אתה תקבל על זה קומפלימנט וכל היושבים יחוזקו.
יעקב מרגי: אני חושב שצריך לפרסם את הדיון הזה, לא בגללי, כי אני חושב שהנושא של העצמת הורים זה צורך שמדברים עליו הרבה זמן.
יעקב מרגי: אנחנו יודעים את הצורך, כפי שאמרתי, כולם מכירים בצורך, כולם מכירים בערך המוסף של כך, זה לא בא ממקום של חסר להורים, אלא מהרבה סיבות אובייקטיביות וגם לא אובייקטיביות, שהכול מצטרף ביחד, ואנחנו בסיר הלחץ הזה חייבים לעשות משהו.
יעקב מרגי: לצורך לעשות משהו הוועדה תקרא את הסיכום.
יעקב מרגי: מה שאת צריכה לעשות, תעשי, אני לא אכוון אותך.
<דארין דניאל: לא חס וחלילה אני, אבל אני מניחה שיש פה מישהו שהוא עיתונאי, שיכול לקחת את זה ולהביא את זה למי שצריך.
יעקב מרגי: שמעת שהעובד הסוציאלי מעו"סים שלום לא זכר את שמי.
יעקב מרגי: ככה אני, ארבע קדנציות, הגעתי למרות זאת.
יעקב מרגי: קודם כל, לפני שנודה נודה ליושבת ראש הוועדה, חברת הכנסת אורלי לוי וכל העושים במלאכה, לרינה, לכולם, לכל הארגונים שלקחו את הנושא הזה.
יעקב מרגי: אנחנו, הוועדה תעשה הכול כדי שמשרדי הממשלה ישימו את נושא העצמת ההורים בקדמת השירות.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לקרוא לחקיקה או לא חקיקה, אנחנו נמצא את הדרך הנכונה והטובה לעשות כך, כדי שמשרדי הממשלה הנוגעים בדבר יעשו עבודת מטה משותפת להעצמת הורים.
יעקב מרגי: אנחנו נקרא לרשויות המקומיות להקים מרכזים להורים, כדוגמת אשדוד והפעילות של ראשון, לשכפל את העשייה הזו לפחות ברמה המקומית בשלב ראשון, ואם אי אפשר ברמה מקומית אז ברמות אזוריות.
יעקב מרגי: שיתופי פעולה בין רשויות מקומיות בנושא הזה.
יעקב מרגי: הוועדה קוראת לעודד גופים מסחריים ומקומות עבודה בתחום של הכשרה והעצמת הורים, סדנאות הורים במסגרת שירותי הרווחה לעובדים, כפי שאמרנו.
יעקב מרגי: אנחנו נקרא, אני גם אעשה מעשה, לא רק הוועדה תקרא, אני אוציא פנייה למפעל הפיס להכניס את זה לסל הקניות של הרשויות המקומיות לנושא מרכזי הורים.
יעקב מרגי: אנחנו קוראים לארגונים, לכל הארגונים, ארגוני ההורים, ארגוני הנשים, ההסתדרויות השונות, כל מי שקיים, להרחיב את הנושא של קווים פתוחים להורים.
יעקב מרגי: גם אם הורה לא ירצה לבוא ולהיחשף על מצוקה כזו או אחרת, שתהיה לו האפשרות להרים טלפון, לשאול, בחינת איש את רעהו יעזורו לאחיו יאמר חזק, אני חושב שהנושא של הפריה הדדית בין הורים הוא דבר חשוב.
יעקב מרגי: הצלחות צריך להעתיק ואין בעיה עם זה, המקנא אתה לי, מי ייתן וכולם יהיו מוצלחים.
יעקב מרגי: אני חושב שהוועדה לא תסתפק בדיון הזה.
יעקב מרגי: גם אם נרצה להסתפק, רינה לא תיתן לנו לא לעשות עוד דיון.
יעקב מרגי: אני מאמין שהוועדה תקיים דיון בטווח, אני לא רוצה לקבוע אם עוד חצי שנה או עוד זה, אבל דיון נוסף בנושא הזה ואז נעקוב אחרי ההתפתחויות, אחרי ההתקדמות בנושא.
יעקב מרגי: ושוב, יש כמה רעיונות פה שרשמתי פה בצד, או לתיקוני חקיקה, או לדיונים נוספים במסגרת ועדות אחרות.
יעקב מרגי: שוב תודה, וחבל שלא יכולנו, אם לא הייתה מצוקת זמן, אפילו עוד שעה לשבת ולדבר על הנושא הזה.
אורלי לוי אבקסיס: בוקר טוב, אנחנו פותחים את ישיבת הוועדה המיוחדת לזכויות הילד.
אורלי לוי אבקסיס: היום ה-18 בפברואר 2014, י"ח באדר א' התשע"ד.
אורלי לוי אבקסיס: הנושא שעל סדר היום הוא החזרת שירותי בריאות התלמיד לידי המדינה, הרפואה המונעת לילדי ישראל.
אורלי לוי אבקסיס: בצר לי, שנה אחר שנה, ועדה אחרי ועדה, מסקנות אחרי מסקנות, דוחות מבקר המדינה, רודפים אחד אחרי השני, מסקנות של בג"ץ על השירות הלקוי שתלמידי וישראל זוכים לו, וכאילו שום דבר לא מחלחל.
אורלי לוי אבקסיס: אם היינו מוכיחים שבנושא של החזרת השירות הזה לידי המדינה יש הוצאות כספיות שקשה לעמוד בהן, שהתקציב לא מאפשר, עוד היה אפשר לומר שיש דיון ענייני, אבל גם כאשר אנחנו באים לנסות ולבדוק את העלויות מול התועלת, גם כאן הנתון אומר שהשירות הזה חייב לחזור לידי המדינה, המדינה שניסתה לחסוך.
אורלי לוי אבקסיס: בניגוד לכל הדעות של המומחים – הן של משרד הבריאות, הן של ארגוני הרופאים למיניהם, הן של האחיות – מדינה, כאשר היא רוצה להפריט, היא מייבשת שירות מסוים ואחר כך אומרת שהוא לא מספיק יעיל ואז מוציאה אותו החוצה.
אורלי לוי אבקסיס: בנושא הזה אפילו הפן הכלכלי עבד לרעת האוצר.
אורלי לוי אבקסיס: האוצר ניסה לחסוך, הוציא החוצה והעלות עלתה בלמעלה מעשרים מיליון שקלים בשנה והתוצאה עלייה גבוהה מאוד בהוצאות וירידה קשה ביותר בשירות.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר אנחנו מדברים על שירות, שירות למי?
אורלי לוי אבקסיס: שירות לתלמידים, לילדים, לדור העתיד של מדינת ישראל.
אורלי לוי אבקסיס: אני מרגישה שאנחנו חוזרים על הדברים האלה וחברי הכנסת שיושבים כאן באים לכאן שנה אחר שנה ופעם אחר פעם מבקשים מאתנו להמתין כי תכף ישתנו הדברים.
אורלי לוי אבקסיס: קצת לפני שנה, בטרם יצאנו לפגרה, הצעת החוק של כל חברי ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, הצעת חוק שלי, הצעת חוק נפרדות, ישבו בוועדת שרים לענייני חקיקה ואמרו לנו לחכות כי נראה מה יהיה עם הפיילוט בדרום.
אורלי לוי אבקסיס: לפחות המאבק הצליח להשיג איזושהי נקודה קטנה מאוד, אבל אל תטעו כי למה התחיל הפיילוט בדרום?
אורלי לוי אבקסיס: כי אף מפעיל, אפילו בהפרטה, לא רצה להיכנס ולתת את השירותים בדרום כי זה קשה יותר, העלות שם גדולה יותר וכנראה הרווח שלו לא היה מי יודע מה.
אורלי לוי אבקסיס: השורה התחתונה היא ששם היה מחסור מאוד גדול בחיסונים וברפואה מונעת.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא אשכח את זה שקראו בחדשות להורים להביא את הילדים לתחנות כאלו ואחרות, בחלק מהמקרים תחנות ניידות, ואנחנו גילינו שהורים נאלצו לנסוע עשרות קילומטרים בזמן החופש הגדול בדרום כדי לתת לילדים את מה שאמורים היו לקבל בשנת הלימודים של השנה החולפת.
אורלי לוי אבקסיס: המבצע הזה היה הכרחי שאם לא כן, אותם ילדים גם לא היו מקבלים את זה ומי יודע איזה מחלות היו פורצות ועם מה היינו צריכים להתמודד.
אורלי לוי אבקסיס: אבל חברים, בזה זה לא נגמר.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים להבין שהמקצוע הזה הפך להיות מקצוע במצוקה.
אורלי לוי אבקסיס: כשאני מדברת על המקצוע הזה, זה מקצוע אחיות בריאות התלמיד ולא סתם זה כך.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר מעבירים אותן מזכיין אחד לזכיין שני, כאשר התנאים שלהן מורעים, כאשר הן צריכות לנסוע קילומטרים על גבי קילומטרים, כאשר שמים להן שעון עצר ואומרים להן שתוך עשרים שניות הן צריכות להספיק את כל הבדיקות וגם לחסן, שלא נדבר על איך הן תופסות את הילדים ונותנות להן את החיסון כי אין ברירה אחרת כי השעון מתקתק ואיזה טראומה זה יוצא בקרב הילדים והפחד מפני איש מקצוע ומפני האחיות בכלל.
אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה להעיד על כך מניסיוני עם הבת שלי.
אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה, בתנאים האלה אחיות בריאות הציבור עשו הסבה מקצועית.
אורלי לוי אבקסיס: אם לא נטפל בזה עכשיו, גם אם וכאשר נחליט להחזיר את השירות הזה לידי המדינה, לא יהיו מי שיוכל להעניק את השירות הזה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים כאן תשובות ואני מקווה מאוד שיהיו תשובות.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נשמע את עמדת הסתדרות הרופאים בנושא ונרצה לקבל נתונים מה תהיה העלות למדינה אם נחזיר את השירות.
אורלי לוי אבקסיס: אני פונה לנציגי משרד הבריאות.
אורלי לוי אבקסיס: לנו ידוע שבמשרד הבריאות יש מחקר פנימי על שירות בריאות התלמיד אבל משום מה הוא לא זוכה לפרסום, משום מה יש אינטרס למשרד הבריאות להשאיר אותו מתחת לרדאר וכאן אנחנו רוצים לדעת על מה ולמה.
אורלי לוי אבקסיס: מאחר שיש לי בקשה של חברי הכנסת שצריכים להגיע לוועדות נוספות, נתחיל עם דב חנין ומיד אחריו נציג הסתדרות הרופאים, דוקטור יצחק זיו-נר, ממלא מקום וסגן יושב ראש הסתדרות הרופאים.
אורלי לוי אבקסיס: ניתן את רשות הדיבור לפרופסור שלמה וינקר, יושב ראש איגוד רופאי המשפחה ואחר כך ניתן את רשות הדיבור למוריה אשכנזי.
אורלי לוי אבקסיס: כאמור, נתחיל עם דבריו של חבר הכנסת דב חנין שפעיל מאוד בנושא הזה.
דב חנין: תודה גברתי יושבת הראש.
דב חנין: ביום הזה אנחנו מציינים בכנסת את יום הבריאות.
דב חנין: אני חושב שאין מתאים יותר מאשר להתחיל את שורת הדיונים שאנחנו מקיימים היום בוועדות, ובהמשך גם במליאה, בעיסוק בסוגיה החשובה הזאת.
דב חנין: זאת ההזדמנות, גברתי יושבת הראש, להודות לך על הפעילות הנחרצת, הנמשכת והעקבית שלך בסוגיה המורכבת והקשה הזאת.
דב חנין: גבירותיי ורבותיי, אני חושב שאת כל הסוגיה אנחנו יכולים לסכם בשש מלים, ואני אנסה לסכם אותה בשש מלים, אבל מאחורי כל מילה עומד קצת פירוט, ברשותכם.
דב חנין: המילה הראשונה בה צריך להתחיל היא המילה בריאות.
דב חנין: כאשר אנחנו מדברים על בריאות, אין נכון יותר מאשר לקדם בריאות מונעת, אין נכון יותר מאשר להציע בריאות מונעת לילדים, אין נכון יותר מאשר לייצר מערכת של בריאות מונעת במקום שמדינת ישראל ידעה בעבר לייצר מערכת טובה ואיכותית, אפילו בקנה מידה עולמי של בריאות מונעת באמצעות שירותי הרפואה, שירותי הבריאות, שניתנו במערכות החינוך של מדינת ישראל.
דב חנין: אם כן, המילה הראשונה ממנה צריך להתחיל היא המילה בריאות.
דב חנין: המילה השנייה בה צריך להמשיך היא המילה ילדים.
דב חנין: אנחנו מדברים כאן על ילדים, על הגנתם של ילדים, על איך נראית הבריאות המונעת בבית הספר אבל לא רק הבריאות המונעת במעגל הצר אלא במעגל הרחב.
דב חנין: אחות בית הספר, מוסד כל כך חשוב.
דב חנין: לפנינו הדברים שאמרה נשיאת בית המשפט העליון בבג"ץ לנדאו, דברים שחלקנו זוכרים אותם עדיין ממערכת החינוך, על כך שכל אדם בוגר שהתחנך במדינת ישראל זוכר את אחות בית הספר ואת המעמד שהיה לאחות במוסדות החינוך, הן לעניין מתן עזרה ראשונה והן לעניין רפואה מונעת.
דב חנין: אחות בית הספר במדים הירוקים שלצווארה הלבן סיכה שהייתה סמל מזהה, הייתה מוסד חיוני בכל בית ספר.
דב חנין: כל תלמיד ותלמידה בגיל הרך ובגיל ההתבגרות מצאו אוזן קשבת אצל האחות.
דב חנין: ילד או ילדה אשר חשו בכאב ראש או בכאב בטן או במצוקה כלשהי, חדר האחות היה להם למקלט.
דב חנין: אלה הם דברים שחלקנו עוד זוכרים מבית הספר אבל הילדים שלנו היום לא חווים אותם והגיע הזמן להחזיר לילדים שלנו את השירות הראוי, המקסים, החשוב והחיוני הזה.
דב חנין: זה קשור לבריאות, זה קשור גם למניעת אלימות, זה קשור למניעת הזנחת ילדים, זה קשור לאופן שבו אנחנו מתייחסים לילדים בישראל.
דב חנין: אם כן, המילה השנייה היא המילה ילדים.
דב חנין: המילה השלישית היא המילה עובדות או עובדים.
דב חנין: האחיות הפכו למכונות של חיסונים.
דב חנין: האם אנחנו חושבים שכך אנחנו רוצים לראות את המעמד של האחות בבית הספר, כשהן רצות מבית ספר לבית ספר וצריכות לספק איזושהי מכסה של חיסונים במשך היום?
דב חנין: זה נכון?
דב חנין: זה ראוי?
דב חנין: זה רציני?
דב חנין: זה אפשרי?
דב חנין: זה מאפשר למערכת הבריאות לטפל במצבים קיצוניים כמו שהאחיות יודעות לטפל כשיש לנו מערכת ציבורית ראויה ורצינית בתחום הזה?
דב חנין: המילה הרביעית היא המילה דמוקרטיה כי גברתי יושבת הראש, כמו שבצדק את אמרת, הוועדות הרי עוסקות בזה וכשאנחנו יושבים בוועדה הזאת או יושבים בוועדת העבודה והרווחה, כולנו מאוחדים סביב לשולחן, גם חברי כנסת שלא נמצאים כאן היום, שזה דבר נכון, זה דבר ראוי, זה דבר שמתבקש.
דב חנין: אומר מבקר המדינה דברים נוקבים בעניין הזה.
דב חנין: כותב בית המשפט העליון דברים נוקבים בעניין הזה ולמרות זאת עד היום הכיוון הזה לא זז.
דב חנין: בפועל הוא לא זז.
דב חנין: דמוקרטיה אומרת שנבחרי הציבור, מבקר המדינה, בית המשפט העליון וכל המוסדות המכובדים האלה ביחד צריכים לייצר את השינוי בכיוון שכולנו מסכימים עליו.
דב חנין: המילה החמישית, ואת הזכרת את זה גברתי היושבת ראש, היא המילה כלכלה.
דב חנין: כסף.
דב חנין: זה גם עולה לנו יותר.
דב חנין: אחרי כל הדברים הערכיים והמהותיים שאמרנו, בסוף ההפרטה הזאת עולה לנו יותר.
דב חנין: אנחנו משלמים יותר על שירות פחות טוב.
דב חנין: למה?
דב חנין: המילה השישית האחרונה אותה אנחנו צריכים לציין היא המילה שותפות, ואם תרצו נוסיף למילה הזאת גם את המילה מאבק.
דב חנין: נמצאים כאן מסביב לשולחן הזה גם חברי כנסת אבל יותר חשוב, נמצאות אתן, נציגות האחיות, הסתדרות האחיות, מוריה שמובילה את המאבק הזה באמת באנרגיה ובמסירות בלתי רגילה, ההסתדרות הכללית שמתייצבת, ההסתדרות הרפואית שההתייצבות שלה בדיון הזה היא מאוד חשובה והיא מעידה באמת על ראייה רחבה והבנה של התפקיד של המערכת הרפואית.
דב חנין: אם את השותפות הזאת אנחנו נוכל לתרגם למאבק אפקטיבי, אנחנו יכולים לנצח כי הצד השני לא רק שוגה ערכית אלא הצד השני גם טועה תקציבית, הצד השני בעצם מייצר חלופה שהיא לא ריאלית למערכת הבריאות, למערכת החינוך ולכן אנחנו יכולים לנצח.
דב חנין: הדיון הזה התכנס סביב הצעתך, גברתי יושבת הראש, הצעת החוק שאני מקווה שאנחנו כולנו נתלכד – אופוזיציה וקואליציה – מאחוריה כדי לנסות להעביר אותה.
דב חנין: אני חושב שאנחנו צריכים להבין שזה לא הולך להיות פשוט מכיוון שעדיין ישנם גורמים שלמרות שהצדק אתנו וגם ההיגיון אתנו, הם עדיין לא השתכנעו לא בצדק ולא בהיגיון.
דב חנין: במצבים כאלה אין ברירה אלא להיכנס למאבק, לעימות ובעימות הזה אנחנו ננצח אם נדע להמשיך את המאבק הזה בשותפות, בעבודה משותפת, בנחישות ובלי לוותר על העיקרון.
דב חנין: לילדים שלנו מגיע יותר, למערכת הבריאות מגיע יותר, לאחיות בתי הספר מגיע יותר, לדמוקרטיה מגיע יותר ואפילו לתקציב המדינה מגיע יותר.
דב חנין: נוכל לעשות זאת.
אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך חבר הכנסת דב חנין.
אורלי לוי אבקסיס: רק כדי לעדכן, באמת הצעת החוק הזאת עלתה שוב בוועדת השרים האחרונה.
אורלי לוי אבקסיס: התבשרתי שאם אני לא דוחה אותה בהצבעה, היא תזכה להתנגדות גורפת של משרד החינוך, הבריאות והאוצר.
אורלי לוי אבקסיס: זה קצת אבסורד כי כאשר אני דיברתי עם העובדים המקצועיים – הן של משרד החינוך והן של משרד הבריאות – הייתה תמיכה פה אחד.
אורלי לוי אבקסיס: אני מאמינה שנגיע לכמה סיכומים בהמשך, אפילו בהחלה הדרגתית, אבל צריך להתחיל ולהביא א השינוי.
אורלי לוי אבקסיס: יש לנו זמן להידברות ואני מציעה לכל חברי הכנסת, אלה שיש להם הצעת חוק דומה בעניין, להעלות אותה לוועדת שרים כדי שתדון בכל ההצעות יחד ונמצא את הנתיב הנכון לתקן את העוולה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: דוקטור יצחק זיו-נר, ממלא מקום וסגן יושב ראש ההסתדרות הרפואית, בבקשה.
<יצחק זיו-נר: תודה.
<יצחק זיו-נר: אני חושב שאנחנו עוסקים בנושא מאוד מאוד חשוב, כפי שציינה יושבת ראש הוועדה.
<יצחק זיו-נר: אני זוכר את הימים, כסטודנט באוניברסיטת בן גוריון בבאר-שבע, אז יצאתי עם הצוות של האחיות לבתי הספר, לכפרים של המגזר הבדואי, והתפארנו בכך שתמותת תינוקות בישראל היא נמוכה ושבריאות האוכלוסייה בישראל היא גבוהה, תוחלת החיים גבוהה, אולי כתוצאה מהשקעה בחיי הילדים.
<יצחק זיו-נר: אנחנו מדברים על איזשהו רצף שניתקו אותו באיזשהו שלב ממניעים שלגמרי לא ברורים לי.
<יצחק זיו-נר: אם בעבר שילמו כחמישים מיליון שקלים לנושא הזה של בריאות התלמיד, הרי שעם ההפרטה וההעברה לקבלנים פרטיים – הכפילו את הסכום והגיעו לכדי מאה מיליון שקלים.
<יצחק זיו-נר: קודם לכן, אם הייתה לנו אחות לכאלפיים תלמידים, שזה מאמץ לא קטן אבל בואו נגיד שזה יותר שפוי, היום עם ההפרטה הזאת שעלתה פי שתיים, הגענו למצב של אחות ל-5,000 תלמידים.
<יצחק זיו-נר: אין סיכוי בעולם שאחות כזאת תוכל להכיר את התלמידים, לדעת את מי היא חיסנה ואת מי היא לא חיסנה.
אורלי לוי אבקסיס: אני אתקן את הסכום המוצע היום לאחר ההפרטה.
אורלי לוי אבקסיס: התקציב השנתי הוא 149 מיליון ו-520 אלף שקלים.
<יצחק זיו-נר: תודה על הדיוק.
<יצחק זיו-נר: אני רוצה להדגיש שאנחנו לא מדברים רק בחיסונים, אם כי גם בזה יש לנו נתונים מאוד ברורים שהחברות הקבלניות הללו לא עמדו במכסת החיסונים ומיום שניקח את דוגמת מחוז דרום, שכפי שאמרה בצדק יושבת ראש הוועדה, זה ניתן להם כי אף אחת מהחברות הפרטיות לא רצתה.
<יצחק זיו-נר: הן רצו את אזור תל אביב, הן רצו את אזור הצפון ואת האזורים הסוציו אקונומיים הטובים והנוחים.
<יצחק זיו-נר: לקחו את האתגר של הנגב, שם יש לנו אוכלוסייה שפרוסה על שטח גיאוגרפי מאוד גדול ונרחב, יש לנו אוכלוסייה עם בעיות סוציו אקונומיות, עם מגזרים שונים ותרבויות שונות, לקחו את האוכלוסייה הזאת ומיום שנכנסו – ואני מדבר על השנה האחרונה – פתאום שיעורי החיסון שהגיעו אחרי פיגור של שני שליש שנה לכשלושים אחוזים, פחות משלושים אחוזים, האחיות הדביקו את זה לכדי 88 אחוזים ולכדי תשעים אחוזים.
<יצחק זיו-נר: זאת אומרת, בזמן קצר, לא זו בלבד שעמדו במכסות אלא שהן גישרו בתקופה קצרה על הפער שנוצר בתקופה שזה ניתן על ידי החברה הפרטית.
<יצחק זיו-נר: אני רוצה להדגיש שתפקידה של האחות ושל הרופא במערכת של בריאות התלמיד הוא לחנך לבריאות ולא רק חיסונים.
<יצחק זיו-נר: זה להשקיע בנושא של הסברה למה אלכוהול לא טוב, למה עישון לא טוב, למה סמים זה רע, לאתר אלימות, לעשות את כל הדברים המונעים שאני הכרתי כילד בבית ספר.
<יצחק זיו-נר: לזכור שילד, ילדה, נער ונערה בריאים הם מבוגרים שבריאים להרבה שנים אחר כך כאזרחים במדינת ישראל.
<יצחק זיו-נר: אני אתן דוגמה לאבסורד הנורא.
<יצחק זיו-נר: כיוון שלא היה רצף והתפארו בכך שיש חברה שעשתה מחשוב מאוד יפה, באו וראו ילד ובדקו את אחוזון הגדילה שלו.
<יצחק זיו-נר: נגיד שהוא נמצא בתחום התקין אבל זאת מדידה בודדת ואין לה משמעות אם לא מסתכלים על רצף, מכיוון שאם הרבה שנים הוא היה באחוזון גבוה ועכשיו במדידה הנוכחית הוא עדיין באחוזון שייחשב לתקין, אבל לא רואים את השבירה מהעקומה שצריך להעלות דגל אדום ולשאול מה קרה כאן.
<יצחק זיו-נר: צריך לבחון מה קרה.
<יצחק זיו-נר: אם אין רצף, אם האחות לא מכירה את התלמיד, אם אין גיליון שמלווה מטיפת חלב דרך בית הספר ודרך כל החיים האלו, אנחנו נמצאים מול שוקת שבורה ואנחנו במו ידינו מנסים באיזשהו מתאר של שיפור.
<יצחק זיו-נר: אנחנו מוסיפים המון כסף ומקבלים המון פחות.
<יצחק זיו-נר: אם חבר הכנסת דב חנין אמר שאנחנו יכולים לנצח, אני חושב שאנחנו צריכים להגיד שאנחנו חייבים לנצח.
<יצחק זיו-נר: אין דרך אחרת.
<יצחק זיו-נר: זאת הדרך האחת והיחידה ואנחנו חייבים לעמוד על זה.
אורלי לוי אבקסיס: אחריך פרופסור שלמה וינקר.
אורלי לוי אבקסיס: לפני כן אני רוצה לומר משהו.
אורלי לוי אבקסיס: חברים, כאימא לילדים במערכת החינוך, אני מודעת לקושי האמיתי שהאחיות היום נדרשות לעמוד בו.
אורלי לוי אבקסיס: למכסה הבלתי נתפסת הזאת עם שעון העצר.
אורלי לוי אבקסיס: תקשיבו איך זה גם פוגע בהכנסות השוטפות של הורים לילדים.
אורלי לוי אבקסיס: אם בעבר הילד שהרגיש לא טוב יכול היה ללכת לחדר האחות, לשתות כוס תה חם ולקבל אקמול, היום יש הוראה של משרד החינוך האומרת שברגע שהילד מרגיש טיפה לא טוב, חייבים להזעיק את ההורים.
אורלי לוי אבקסיס: ילדה נמצאת במחזור החודשי שלה וטיפה לא מרגישה טוב, חייבים להזעיק את ההורים שיבואו לקחת את הילדה הביתה.
אורלי לוי אבקסיס: תראו כמה נזק זה גורם לנושא הכלכלי הנרחב, למעגלים.
אורלי לוי אבקסיס: מה אנחנו אמורים לעשות כאן?
אורלי לוי אבקסיס: וזה לא עניין של מה בכך.
אורלי לוי אבקסיס: גם היכולת של העיניים עם המשקפיים האלו של האחות שיכולים לזהות דברים נוספים - לראות מה עובר על הילד, האם הוא נמצא באיזשהו משבר – כי האחות מכירה אותו כי היא נמצאת בשטח בית הספר.
אורלי לוי אבקסיס: כך היה בעבר.
אורלי לוי אבקסיס: אפילו היכולת של אותו ילד לפתוח בדברים אחרים כאשר הוא נותן את אמונו באותה אחות.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו איבדנו את זה וזה עצוב מאוד.
פנינה תמנו: ראשית, ברוכים הנמצאים.
פנינה תמנו: אין ספק שמדובר בדיון חשוב מאין כמותו.
פנינה תמנו: רק לפני כחודש-חודשיים ראינו את דוח מחקר מתכלל שנעשה על ידי משרדי הממשלה ומדבר על ילדים והתעללות בהם.
פנינה תמנו: מהדוח עלה שכל ילד שני עובר התעללות כזאת או אחרת מהקשת הרחבה של ההתעללויות, פיזיות, מיניות ולא עלינו כל הקשת.
פנינה תמנו: קודם נאמר כאן שהאחות פעמים רבות הייתה סוג של מקלט עבור הילדים והייתי רוצה לשים את הפוקוס על הפן הזה.
פנינה תמנו: ילדים מגיעים לאחות ואם הם עוברים מצוקה כזו או אחרת, האחות הייתה הכתובת הראשונה שיכולה לאתר זאת.
פנינה תמנו: האחות פעמים רבות הייתה תופסת את הילד לפני ההידרדרות ולפני שמתבצעת בו פגיעה קשה יותר.
פנינה תמנו: אין ספק שלא מדובר רק בבריאות פיזית אלא בסוף אנחנו מדברים על בריאות נפשית של הילדים שהיא לא פחות חשובה.
פנינה תמנו: שמעתי את הדברים לגבי החקיקה וגם שמעתי את הקריאה שלך להעלות חוקים לוועדת השרים.
פנינה תמנו: אני יחד עם חברתי חברת הכנסת עליזה לביא דווקא בחרנו בדרך האחרת, לא של הגשת הצעת חוק כי אנחנו מבינות את המטריה ויודעות שוועדת שרים יכולה לקבור חוקים עת היא רוצה והמטרה שלנו בסוף כחברה מתוקנת היא לומר שאולי צריך לעצור ואם טעינו, להודות בכך שטעינו ולנסות לחזור לכיוונים בהם אנחנו רוצים לראות את עצמנו כאשר בראש ובראשונה אנחנו רוצים להגן על הילדים שלנו.
פנינה תמנו: אני חושבת שאנחנו צריכים לרכז את המאמץ פחות בביקורת.
פנינה תמנו: אני אומרת זאת במכוון.
פנינה תמנו: לא חיפשתי לבקר את החברות החיצוניות.
פנינה תמנו: מיקור חוץ תמיד גורם לי פריחה, ואני אומרת לכם את האמת.
פנינה תמנו: אין ספק שצריך לחשוב יחד – מי שמתנגד יותר ומי שמתנגד פחות – כי בקרב הרבה חברים מהבית הזה, כפי שאמר חבר הכנסת דב חנין וגם את, יש קונצנזוס.
פנינה תמנו: כולנו מבינים שטובת הילדים שלנו היא החזרת האחיות וצריך לעשות חשיבה אמיתית איך מתחילים הידברות עם האוצר.
פנינה תמנו: עולים כאן נתונים חשובים, נתונים שכנראה אי אפשר להתווכח אתם מבחינה תקציבית, ואם יש נתונים כאלה, בסדר, לא נביא הצעות חוק פרטיות בכפייה אבל הגיע הזמן לומר שאנחנו רוצים להידבר, לא להתנגח, ולהגיע לפתרון לפיו אנחנו מחזירים את האחיות.
פנינה תמנו: יכול להיות שכהתחלה לקבל איזה סוג של כניסת אחיות באזורים מסוימים.
פנינה תמנו: יכול להיות שבהתחלה כמותית המספר יהיה פחות, אבל להתחיל ללכת לכיוון בו היינו.
אורלי לוי אבקסיס: תאמיני לי שבקדנציה שעברה ניסינו הכול וללא המאבק שלנו אני חושבת שגם את הדרום לא היינו מצליחים להחזיר.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא התחיל מהצעות חוק פרטיות אבל לעתים הצעות הפרטיות הן אלה שמהוות את הטריגר.
פנינה תמנו: כולם מבינים ששר האוצר מהמפלגה שלנו וגם אנחנו נפעיל את הכבש כדי שבאמת הילדים יקבלו את מה שהם צריכים לקבל.
אורלי לוי אבקסיס: שלא תחשבי שזאת תקיפה אישית.
אורלי לוי אבקסיס: את העוולה הזאת יצרו ידיים אחרות.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה אם אנחנו נותנים לזה להימשך או אנחנו עומדים בנקודת זמן כלשהי ואומרים עד כאן.
אורלי לוי אבקסיס: כל הנתונים אומרים משהו אחד וזה שאנחנו שמים את הידיים על האוזניים ועל העיניים, לא ראינו ולא שמענו ולכן אנחנו גם לא מדברים, זה כבר לדעתי גובל בטמטום.
אורלי לוי אבקסיס: פרופסור שלמה וינקר, יושב ראש איגוד רופאי המשפחה.
<שלמה וינקר: בוקר טוב לכולם.
<שלמה וינקר: המצב בשירות הילד, מבחינתי הוא עוד רמזור אדום, עוד תמרור אזהרה להידרדרות של מערכת הרפואה הציבורית שלכאורה לא מעניין אף אחד.
<שלמה וינקר: אני חושש ממצב שבו עוד מעט גם את החיסונים עליהם הייתה גאוות המערכת בארץ, שבעצם בארץ עד לא מזמן וגם היום – למרות שמתחילים להידרדר – מהשיעורים הגבוהים ביותר בעולם, לאן יעבירו אותם?
<שלמה וינקר: לשר"פ?
<שלמה וינקר: לשב"ן?
<שלמה וינקר: אולי לביטוחים הפרטיים?
<שלמה וינקר: אני לא יודע.
<שלמה וינקר: שוב זאת תהיה רפואה רק לעשירים?
<שלמה וינקר: יחס העלות-תועלת ברפואה מונעת הוא הגבוה ביותר.
<שלמה וינקר: רוב החיסונים הם זולים מאוד, התקנים של האחיות, התועלת שאנחנו מקבלים מהם לזמן הארוך היא לאין ערוך מהכסף אותו אנחנו משקיעים בהם.
<שלמה וינקר: אנחנו יודעים את זה וזה נכון בכל מערכת הבריאות.
<שלמה וינקר: בכלל, בתוך מערכת הבריאות בארץ יש אנומליה שיש הפרדה בין הרפואה המונעת והרפואה המטפלת.
<שלמה וינקר: זאת אומרת, עקרונית אולי בכלל גם החיסונים וגם הכול צריך להגיע לקופות החולים, אבל ההחלטה היום היא שהרפואה המונעת בגיל הילדות היא במשרד הבריאות והרפואה המטפלת היא בקופות החולים.
<שלמה וינקר: אגב, אצל המבוגרים זה שונה.
<שלמה וינקר: רפואה מונעת, גם היא אצל רופאי המשפחה ובקופות ואנחנו עושים את זה.
<שלמה וינקר: אנחנו מעודדים חיסונים בתקופת החורף ואנחנו עוסקים בהשמנה ובנושאים שונים אבל משרד הבריאות אחראי על הרפואה המונעת בגיל הילדות וכמו שאני אומר, זה מאוד בעייתי גם לפני ההפרטה, הפרדת הרשויות הזאת, כי שוקלים את הילד בקופת חולים, אולי שוקלים אותו גם בבית ספר והדברים לא מתחברים ביניהם.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שההיגיון היה כאשר להורים הייתה מוטיבציה להגיע לקופות החולים או כדי להבטיח שהשירות יהיה נגיש לילד היכן שהוא נמצא כל הזמן במסגרת החובה ועל פי חוק, כך שכאשר אנחנו מנגישים לו את השירות אנחנו מבטיחים כמה שיותר הגעה של השירות הזה לאותם ילדים ולא רק מי שלמשל גר רחוק מקופות החולים, כפי שקורה בדרום, והוא לא לוקח את הילדים לקופות.
<שלמה וינקר: חשוב לשמור על השירות הזה ולחזק אותו.
אורלי לוי אבקסיס: זאת הנקודה.
אורלי לוי אבקסיס: הנקודה היא איך אנחנו מחזקים ואיך אנחנו מבטיחים שירות איכותי שמסתבר שבסופו של דבר הוא גם הזול.
אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת מרגי ביקש את רשות הדיבור.
יעקב מרגי: גברתי היושבת ראש, אני חושב שהדיון חשוב.
יעקב מרגי: אני מגיע לדיון הזה מדיון אחר בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות במסגרת יום הבריאות שהכנסת מציינת, דיון שמדבר על קידום הבריאות בכל הנושא של הרפואה המונעת.
יעקב מרגי: אם הייתי מתכנן את הזמנים, הדיון הזה היה צריך להיות הדיון הראשון כי צריך להתחיל בילדים ואחר כך להמשיך הלאה.
יעקב מרגי: לא יכולתי שלא להצטרף לדיון כאשר מדברים על היבט כלכלי.
יעקב מרגי: זה עוול לצייר את אחיות בתי הספר כאילו הן עסקו רק בחיסונים.
יעקב מרגי: אם אני מתמחר – אני, עם הראש הכלכלי שלי – את ה-150 מיליון שקלים שמשקיעים היום, סכום שרובו ככולו באמצעות החברות עבור חיסונים - בלי לפגוע בחברות שזכו במכרז כדין ואני לא חובט בהן ואין לי טענה כלפיהן כי זאת המדינה שהוציאה את המכרז – למרות שפה ושם הן עושות עוד כמה פעולות קהילתיות ויבורכו על כך, אבל זה לא המפרט שאנחנו צריכים לדאוג שהציבור יקבל ברפואה מונעת.
יעקב מרגי: אחיות בית הספר רוב הזמן השקיעו ברפואה מונעת, בהגברת המודעות והיום זה לא קיים.
יעקב מרגי: לא צריך מחקרים כי כולם יודעים מה הנתרן עושה ומה עושה תזונה נכונה בגילאים המתקדמים.
יעקב מרגי: כולם יודעים.
יעקב מרגי: תאמינו לי שאם זאת הייתה חברת היי-טק, הייתי עושה סטרט-אפ אבל זה תלוי במדינה ואני לא אעשה דבר שאף אחד לא ישקיע בו.
יעקב מרגי: בנושא כלכלי, כאשר כולם יודעים מה הפתרון ומה הצרכים, כאן יש תחושה – וזאת לא רק תחושה אלא זה כמעט מדע מדויק – שאסור שגופים בינלאומיים יציינו את המדינה לשבח כי ברגע שמציינים אותנו לשבח באיזה נושא, שנה אחר כך מחסלים אותו.
יעקב מרגי: גאוותנו הייתה על טיפות החלב ועל אחיות בתי הספר, והנה, אנחנו רואים מה עושים בנושא הזה.
יעקב מרגי: גאוות המדינה הייתה בנושא הזה ובכל מקום ציינו אותנו בהקשר זה.
יעקב מרגי: אני חושב שלא צריך להרפות וטוב שיש לנו חברות כנסת פעילות כדוגמת אורלי לוי שלקחה את הנושא ולא תעזוב אותו.
יעקב מרגי: אני מאחל לה הצלחה בנושא הזה כפי שהצליחה בנושאים אחרים.