GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: אני ברגע זה שיושב פה, שתבינו טוב טוב, עד שהמשטרה תתעורר ועד שהפרקליטות והמחלקות ליחסים בינלאומיים ומשרד הרווחה והחינוך ביתי והכל והכל והכל, שתבינו, ראש הכת הזו, שקורא לעצמו הלברנץ, שהשם המקורי שלו ברנס, תבינו טוב טוב, הוא מגייס חדשים.
יעקב מרגי: ויש פה משפחות במדינת ישראל, משפחות במדינת ישראל, שהם פוטנציאל לגיוס.
יעקב מרגי: שתבינו טוב טוב.
יעקב מרגי: כל הכת השאלים הזו וכל הכר הפורה לריבוי הבקטריות האלה, סליחה על הביטוי.
<בת חן בויער: מי שמחפש אמת.
יעקב מרגי: סליחה, עוד לא אמרתי, אני רק נתתי פתיח, שתבינו טוב טוב, בזמן הזה, שאנחנו תפשנו במקרה בנחל חיון, כנראה הלכו להכין לנו את תעלת הימים משם, בנחל חיון בערבה תפשנו את המשפחה הזו, בזמן הזה יכולות משפחות, שהן לא מסומנות בשום תג וזיהוי, לקחת את הילדים עם ה"פקלאך", להצטרף לכת הזו, להכניס אותם, להצטרף לגיהינום הזה.
<בת חן בויער: זה לא גיהינום.
יעקב מרגי: רבותיי, צריך לראות את התמונות.
<בת חן בויער: תראה, תדבר עם האנשים שם.
יעקב מרגי: אני לא מדבר אתך, את מפריעה לי.
<בת חן בויער: זה מפריע לי גם.
אורלי לוי אבקסיס: אבל את לא בזכות דיבור.
יעקב מרגי: אני מבקש להוציא אותה.
יעקב מרגי: אני מבקש, השאלה, משרד החינוך, משרד הרווחה, משטרה, מישהו עוקב?
יעקב מרגי: מישהו עוקב?
יעקב מרגי: מישהו חושב שזה יכול לקרות?
יעקב מרגי: האם מישהו, זה לנגד עיניו?
יעקב מרגי: זו שאלה לחלל האוויר, אני מקווה שמישהו ייתן לי תשובה חיובית.
<בת חן בויער: אני אתן תשובה.
אורלי לוי אבקסיס: אני משתדלת באמת לתת לך גם לענות מתי שאת רוצה וכו', אבל אי-אפשר להשתלט על הדיון.
<בת חן בויער: כל-כך כואב לי שאני רואה שכזה עוול נעשה.
<בת חן בויער: הרי בשלטונות קנדה הם מספיק חזקים כדי לטפל בהם.
<בת חן בויער: למה המדינה צריכה, למה שלא יטפלו בילדים שלי?
אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת ממך להתאזר בסבלנות.
אורלי לוי אבקסיס: קיבלת את זכות הדיבור, אולי תקבלי אותה שוב, אבל בבקשה לכבד את שאר הדוברים.
יעקב מרגי: נקודה שנייה לגבי משרד החינוך.
יעקב מרגי: אני חושב שהחינוך הביתי נועד למטרות מסוימות, ספציפיות.
יעקב מרגי: לא למה שההורים רוצים ולגחמותיהם, אלא למי שהמערכת, וכל המערכות, אחרי שבדקנו וישבנו שבעה נקיים ובדקנו ובדקנו, המערכת והמדינה לא מסוגלת לספק לילד את המסגרת והכי טוב ואחרי שנוכחנו שזה הכי טוב לילד.
יעקב מרגי: להערכתי, עם הפלורליזם הזה, לטובת מי שיש לו יכולות ואוכלוסיות כאלה ואחרות ותפישות עולם כאלה ואחרות, הפכנו את זה לתעשייה.
יעקב מרגי: אני חושב שזה הזמן להגדיר את זה מחדש.
יעקב מרגי: אני חושב שהחינוך הביתי, יש חוק חינוך חובה.
יעקב מרגי: חינם אני לא יכול לומר בוודאות, כי המחוקק, אני לא יודע כמה זה חינם.
יעקב מרגי: אבל חובה – יש.
יעקב מרגי: ואני חושב שהחינוך הביתי, אם עד היום עשיתם מה שעשיתם, תעשו חשיבה ואני חושב שזה, אני מבקש שזה יהיה בדרישה שלנו, בוועדת סיכום, חשיבה מחודשת על כל החינוך הביתי.
אורלי לוי אבקסיס: בניית קריטריונים שייקחו בחשבון גם את השינויים.
אורלי לוי אבקסיס: יש מי שיכול לענות מה קורה, תוך כדי, בזמן שאנחנו מתנהלים כאן?
יעקב מרגי: מעקב אחרי משפחות פוטנציאליות, שלא יצטרפו לכת?
אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא אם אתה יכול לדעת שהן פוטנציאליות, כאשר מי שיודע זה המגייסים.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לראות את הראייה של הפסיכולוגיה בעניין הזה ואת ההשפעה על הילד ואם אפשר אחר-כך, או מה נדרש כדי לאזן את נפשו של הילד.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, אני אבקש את רשות הדיבור של ד"ר גבי זהר, פסיכולוג מומחה לטיפול בכתות.
<גבי זהר: שלום רב.
<גבי זהר: אני מאזין רוב קשב לשיחה שלכם ולדיון פה.
<גבי זהר: אני חושב שאתם עושים עבודה מדהימה ואני רוצה להגיד לכם, זה לא לפני שנתיים.
<גבי זהר: אני 30 שנה בעסק הזה.
<גבי זהר: אני מעריך שיש היום קרוב ל- 3,000 ילדים בקבוצות, כיתות ומסגרות רוחניות, ללא הגדרה חוקית של כת וזאת אחת הבעיות הקשות.
<גבי זהר: אנחנו היום, אפילו בדיון הזה, די טוחנים מים, מפני שאין הגדרה מוסכמת, קונצנזואלית שאומרים מה זאת כת.
אורלי לוי אבקסיס: חברי הכנסת הרלוונטיים שיושבים כאן מנסים לבנות וגם לנו די קשה לעשות את זה מבחינה חוקית.
יעקב מרגי: אתה יודע מה היתה הבעיה?
יעקב מרגי: אני קדנציה רביעית.
יעקב מרגי: תמיד כשנגענו בזה, חשבו שמלחמה בכתות זה מלחמה רק של החרדים נגד המיסיון ונגד זה.
יעקב מרגי: אנחנו זעקנו על זה שנים ואין אוזן קשבת בכל המשרדים הייעודיים.
<גבי זהר: אנחנו לפני שמונה חודשים, במסגרת אוניברסיטת חיפה, אני יזמתי יום עיון שעסק בנושא של כיתות חרדיות במגזר החרדי.
אורלי לוי אבקסיס: אדוני לא מקבל את ההגדרה של משרד הרווחה, לגבי כת, אתה מכיר את ההגדרה?
<גבי זהר: כן, כן, אני הייתי שותף לוועדה.
אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר זה פשוט לא מעוגן מבחינת החוק?
<גבי זהר: זה לא מעוגן בחוק, מאוד מאוד קשה.
<גבי זהר: תנו לי להסביר.
<גבי זהר: תנו לי רק שנייה להסביר את הסוגיה בשנייה.
אורלי לוי אבקסיס: בואו נקשיב.
<גבי זהר: היום, כשאתה בא, אני גם מופיע כעד מומחה בבית-המשפט, אין לי שום חוק שעומד אחריי.
<גבי זהר: שתיים, הסיפור של משרד החינוך הוא סיפור מאוד עצוב.
אורלי לוי אבקסיס: תסביר לנו, אנחנו לא הזויים, נכון?
<גבי זהר: אני אסביר לכם.
<גבי זהר: ניסינו גם במקרה של הרי קרישנה, שם היו ילדים שהיו במסגרת חינוך ביתי.
<גבי זהר: היינו בסיפור של איטקה, אני מטפל במשפחות של יהודים משיחיים.
<גבי זהר: יש סיפורים באמת של כיתות חרדיות, כמו שאנחנו למדים פה, מאוד קיצוניות.
<בת חן בויער: באת למאה שערים והן חרדיות לחלוטין.
<גבי זהר: הסיפור של גואל רצון זה עוד דוגמה נהדרת.
<גבי זהר: תדעו דבר מאוד חשוב, אני 30 שנה, יש לי פרספקטיבה.
אורלי לוי אבקסיס: במסגרת משרד החינוך נותנים להם בעצם את הכר הפורה הזה, או את האכסניה הזו, לעשות כרצונם.
<גבי זהר: זה בלשון עדינה, זה לא ממש מעניין אותם והם גם לא ממש מבינים ואני כופר בכל ניסיון לומר פה שמישהו לומד את הנושא.
<גבי זהר: יש בורות.
<לאה עמיר: אני הייתי מורה, זה מיועד לילדים חולים במחלות אנושות, אני לימדתי ילדים כאלה בחינוך ביתי.
<לאה עמיר: זה לא מיועד לילדים נורמאליים ובריאים.
<גבי זהר: באותה ועדה שהזכרתם קודם, יש החלטה מאוד ברורה לעשות השתלמויות לעובדים סוציאליים ולפקידות סעד.
<גבי זהר: אני שמעתי את קצה הדיון, הייתי בסוף הדיון, ישבתי שם ואני אומר לכם, ואני עובד סוציאלי, יש לי בטן מלאה על המפגשים שלנו עם פקידות סעד, ביחס לאנשים שנמצאים, לילדים שנמצאים בכיתות.
<גבי זהר: אין להם שום מושג מה קורה עם זה.
<גבי זהר: המצב הוא באמת בלתי נסבל, אתם לא מתארים לכם כמה.
<גבי זהר: זה לא רק החינוך התוך ביתי, אין תיאום בין הגופים השונים.
אורלי לוי אבקסיס: כן, גילינו את זה בוועדה הקודמת והכרחנו אותם לפעול.
<גבי זהר: אני 30 שנה, ויושבת פה רחל ליכטנשטיין שמנהלת את המרכז הישראלי לנפגעי כתות, אנחנו באמת מנסים להילחם והמלחמה היא, לפחות עד לפני שנתיים וחצי, כשקמה הוועדה.
<גבי זהר: אבל קמה ועדה, יש עקרונות.
<גבי זהר: סוכם שעובדים סוציאליים, אנשי חינוך, אנשי משטרה, כולם יעבדו ביחד, ילמדו.
<גבי זהר: אף אחד לא עושה עם זה שום דבר.
אורלי לוי אבקסיס: אף אחד גם לא לומד?
<גבי זהר: ודאי שלא לומדים.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אמרו לנו עכשיו שבנושא של מערכת החינוך - - -
<גבי זהר: עזבי, לא לומדים.
<גבי זהר: לא לומדים ולא יודעים.
אורלי לוי אבקסיס: שנייה, שנייה.
אורלי לוי אבקסיס: אמרו לנו שהאנשים שמנהלים את הנושא של המערך של החינוך הביתי, מחויבים לעבור הכשרות.
אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר לי שזה לא קורה?
<גבי זהר: גברתי, יש היום ארבעה מומחים בארץ שמטפלים בנושא, ארבעה מומחים פרטיים, שמטפלים בנושא.
אורלי לוי אבקסיס: משרד החינוך, אני רוצה שתעבירו לי בבקשה לוועדה רשימה של הקורסים ושל ההכשרות המקצועיות.
<גבי זהר: משרד הרווחה.
אורלי לוי אבקסיס: ומשרד הרווחה, אותו כנ"ל.
אורלי לוי אבקסיס: של מספר האנשים המקצועיים שעברו את ההכשרות הרלוונטיות, באיזה תאריכים, על-ידי מי וכמה מספרם היה.
<גבי זהר: חשוב מאוד להדגיש בסוגיה הזאת שאותם ילדים, אותם ילדים, אל"ף, אנחנו באמת לא יודעים, בתוך החינוך התוך ביתי ואני מאוד שמח על העמדה של הוועדה, וזה עמדה מאוד חשובה.
<גבי זהר: אין לאף אחד מושג מה קורה שם, היתה בזמנו כת שנקראה איטקה, שמנהיג הכת שי אברמוב גם התאבד, היה סיפור לפני גם כן, שנתיים וחצי, שלוש, שהוא המליץ לחינוך תוך ביתי ומשרד החינוך נתן לזה אור ירוק.
<גבי זהר: והרי קרישנה.
אורלי לוי אבקסיס: ומהמקרים האלה, הם לא למדו כלום במשרד החינוך?
אורלי לוי אבקסיס: בטח זעקתם ואמרתם ואמרתם שזה מתאים מאוד לכתות וכדומה.
אורלי לוי אבקסיס: נכון שאומרים כיתות אבל לנו הרבה יותר קל להגיד כתות, כדי שלא יהיה בלבול.
<גבי זהר: נכון.
אורלי לוי אבקסיס: אני שואלת, כשזה קרה והרי היו כבר כמה כתות כאלו שהשתמשו בחינוך ביתי והצליחו להתחמק מהעין הביקורתית של המערכת, לא הוסקה שום מסקנה, שום לקח לא נלקח?
<גבי זהר: התשובה היא לא.
<גבי זהר: בי"ת, אין תקציב, אין תקציב היום לרשויות הרווחה להוציא אנשים שיוצאים מהכיתות בחוסר כל לטיפול.
<גבי זהר: אתם ראיתם פה משפחות, אין לי, אני יכולתי להביא לכם לפה עכשיו עשרות, אני טיפלתי במאות משפחות, ב- 30 שנה.
<גבי זהר: הם יוצאים בלי כסף.
<גבי זהר: אני הרבה פעמים גם מוצא את עצמי מטפל בהם בהתנדבות, כי אחרת הם פשוט הולכים, אתם יודעים, לשום מקום.
<גבי זהר: שאלת שאלה מאוד חשובה, גברתי יושבת הראש, מה קורה עם הילדים, למשל, של גואל רצון, שלפני שלוש שנים הוציאו אותם במבצע מאוד יפה ומתוקשר.
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, גם מה קורה עם הכת בירושלים.
<גבי זהר: אני אומר לכם, הילדים האלה, הילדים האלה בגילאים ממוצעים של שלוש עד 13, יצטרכו טיפול, אני מעריך, של עשר שנים לפחות, מינימום, וגם אמרת דבר מאוד חשוב, אמרת, דיברת על טיפול רב מערכתי.
<גבי זהר: אני חושב שאנשים לא מבינים מה זה טיפול רב מערכתי.
<גבי זהר: רב מערכתי זה ההורים, זה המשפחה הגרעינית, זה האחים, זה האחיות.
<גבי זהר: זאת פגיעה שלא מבינים אותה.
<גבי זהר: יש כיתות שבהן למשל משתמשים בטכניקות של הרעבה ושל צומות.
<גבי זהר: יש טכניקות של מדיטציות של ילדים בני שלוש וארבע וחמש.
<גבי זהר: חבר'ה התמונה היא קשה, היא בלתי נסבלת ואני לא מדבר על עשרות או מאות.
<אורלי אוסטרמן: הילדים האלה מטופלים, הילדים של גואל רצון מטופלים וגם הילדים של הכת השנייה.
<אורלי אוסטרמן: אני הייתי שותפה לעניין הזה, זה פשע להגיד שהם לא מטופלים.
<אורלי אוסטרמן: הם מטופלים.
<אורית כהן: לא מטופלים.
<אורית כהן: פשע איך שאתם עובדים.
אורלי לוי אבקסיס: לא הבנת.
<גבי זהר: לא, לא, ציינתי אתכם.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שלמשרד הרווחה, כאשר יש חשד ולגורמים הרלוונטיים, צריכים להגיד למשרד החינוך – אסור לכם לתת אישור לחינוך ביתי, נקודה.
אורלי לוי אבקסיס: יש חשש אמיתי שמתרחשת שם פעילות כתית.
<גבי זהר: לא רק.
<גבי זהר: להרחיב ולהרחיב, זה לא רק חינוך ביתי.
<גבי זהר: זה לא רק חינוך ביתי.
<גבי זהר: זה תקציבים, זה תקציבים לטיפול ופקידות הסעד חייבות, אני שמעתי את הדיון שלכם קודם.
אורלי לוי אבקסיס: כן, רגע, אני רוצה לחזק אותך.
אורלי לוי אבקסיס: נציגה של מחלקת המחקר של הכנסת, שערכה באמת מסמך יפה, אנחנו מזמינים את כולם גם להיכנס לאתר ולקבל, שהם מדברים על קושי ואנחנו מדברים על משרד הרווחה כי יש להם אגף מיוחד לטיפול, יחידה, ואחד הקשיים הוא שהטיפול בנפגעי כתות דורש התייחסות לכל מישורי החיים שנפגעו עקב חברות בכת, הפגיעות האלה לעתים חמורות ומגיעות עד להרס התשתית האישיותית של האדם.
אורלי לוי אבקסיס: לכן לא אמור להיות ביניכם ויכוח.
אורלי לוי אבקסיס: לפיכך, לצורך שיקום ובנייה מחדש, נדרשים תקציבים לטיפול רב מימדי.
אורלי לוי אבקסיס: כאמור, עד כה לא הוקצה תקציב ייעודי לטיפול בנפגעי כתות במשרד הרווחה.
אורלי לוי אבקסיס: היחידה מעריכה כי דרוש תקציב שנתי של 650,000 שקלים.
אורלי לוי אבקסיס: התקציב נדרש למימון טיפולים רב מערכתיים לנפגעי כתות, לעריכת תיקונים בעבורם, למתן תמיכה לארגונים הפועלים בתחום וכדי לאפשר הכשרה מקצועית למטפלים.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא כסף גדול.
אורלי לוי אבקסיס: אני אפנה את זה למנכ"ל.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נפנה את זה למנכ"ל.
<בת חן בויער: למה משפחות שולחות אלינו ילדים הביתה?
<בת חן בויער: אם אנחנו כל-כך מסוכנים?
<גבי זהר: אנחנו באותו צד.
<גבי זהר: גם ישבנו ביחד בישיבה.
אורלי לוי אבקסיס: אדוני, משפט אחרון לסיכום.
<גבי זהר: משפט אחרון.
<גבי זהר: אני חושב שאתם, באמת, אני כל-כך, אני שמחתי לבוא לכאן.
<גבי זהר: לא הייתי בדיון הקודם, נודע לי עליו במקרה, אבל אני חושב שאסור לכם להניח את הנושא הזה, כי אף אחד היום, אף אחד היום לא לוקח אותו ושם אותו באמת במישור הפרלמנטארי.
אורלי לוי אבקסיס: אין לנו שום כוונה.
אורלי לוי אבקסיס: הסר דאגה מלבדך, אנחנו לא מתכוונים לעבור לסדר היום.
<רחל ליכטנשטיין: אני רוצה להשלים את דבריו של ד"ר גבי זהר.
אורלי לוי אבקסיס: בקצרה, כי אנחנו ממש לקראת סיום.
<רחל ליכטנשטיין: חשוב לי להתייחס לנושא של החינוך הביתי, לא כדי לתקוף את הנושא, כי יש הורים מקסימים שרוצים חינוך ביתי וזה בסדר גמור.
אורלי לוי אבקסיס: והקריטריונים לכך.
<רחל ליכטנשטיין: אבל אין ספק שכתות מתלבשות על הנושא הזה ואנחנו יודעים על כת "מקום לחלום", שהיו שם 60 הורים שביקשו חינוך ביתי, קיבלו אישור ובפועל, חינוך ביתי אמור להיות הורה מלמד את הילד שלו בבית לבד, בפועל הם התאגדו יום יום ולימדו אותם ביחד את מה שהם רצו.
<רחל ליכטנשטיין: אז הם עברו כמובן על הסעיפים.
אורלי לוי אבקסיס: היתה באמת ביקורת על החומר הנלמד.
יעקב מרגי: שטיפת מוח.
אורלי לוי אבקסיס: הנושא של החינוך הביתי, מה שאת אומרת זה כלי "נהדר" בשביל הפעילות הזו.
<רחל ליכטנשטיין: הוא ממש קריטי מבחינתי, לנושא, לגמרי.
<רחל ליכטנשטיין: ומאוד חשוב לי לומר, כשאת מדברת על תקציבים.
<רחל ליכטנשטיין: אנחנו עמותה שבעצם עובדת כולה בהתנדבות.
<רחל ליכטנשטיין: והתקציבים הם אפס, כולל אני וכולל כל מי שמסביבי, עובד בהתנדבות, אנחנו מגיעים למצב לפעמים שהמשפחות אפילו כועסות עלינו שאנחנו לא מצליחים לעשות את מה שאנחנו אמורים לעשות, כי אנחנו מחוסרי תקציב.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נבקש תשובה במשרד הרווחה, איך הם מתקצבים את היחידה.
<רחל ליכטנשטיין: הנושא הזה הוא מחלה חברתית, כמות האנשים שנמצאים בתוך הכיתות היא גבוהה מאוד.
יעקב מרגי: גם לא מבחני תמיכה, לא מבחני תמיכה, לא כלום.
<רחל ליכטנשטיין: יש עכשיו איזה שהיא התחלה, יש סכום ממשרד הרווחה שקיבלנו על 2013, שכבר אומרים לי שב- 2014 לא יודעים אם יהיה את אותו תקציב, כי נגמר הכסף.
<רחל ליכטנשטיין: אנחנו מדברים בסך-הכל על 100,000 שקל, אנחנו לא מדברים פה על מיליונים.
<רחל ליכטנשטיין: אז הנושא הוא מחלה חברתית, חשוב מאוד.
<רחל ליכטנשטיין: אנשים שעוברים התעללות מאוד קשה והמדינה צריכה לעזור.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, את ומייד אחרייך חבר הכנסת נסים זאב.
<שרי גנזלר: אני מאוד שמחה להופיע בוועדה הזאת, כי היה לי חלום לנסות להעביר חוק בכנסת נגד כתות.
<שרי גנזלר: אני פירקתי עכשיו את הכת של אהרון רמתי בירושלים, כת של 55 בנות שנמצאות שם, ברוך השם, השבוע הוא שלח מכתב לבית-הדין בו הוא מודיע שהוא מנתק כל קשר עם הבנות.
<שרי גנזלר: עדיין זה מאוד מורכב, הבנות במצב נפשי מאוד קשה.
<שרי גנזלר: בדיוק כמו שאתם רואים את האישה הזאת שמסבירה לכם שזה נכון בגיל 13 להתחתן עם בחור בן 28.
<בת חן בויער: אמרתי לפי התורה.
<שרי גנזלר: גם שם הן מסבירות לי, עכשיו אני מדברת ואת שותקת.
<שרי גנזלר: כשהיא דיברה, אני שתקתי, כדי שתקשיב לי.
<שרי גנזלר: עכשיו, הטרגדיה שלה והיא אישה מקסימה, שהיא פשוט מובלת והיא לא יודעת עד כמה היא מובלת ואני רואה אותה כמו הבנות שלי בסמינר במדרשה, הלב נקרע, איך שיש להן לכל דבר תשובות, הכל מאוד מאוד מסודר.
<שרי גנזלר: דיברת על כסף, אדון זילברנץ, איך קוראים לו?
<שרי גנזלר: כת "לב טהור"?
<קריאה: הלברנץ.
<שרי גנזלר: אני נכנסתי לכת רמתי בצורה מאוד חכמה, ברוך השם, ואלגנטי, ואז הרב רמתי היה החבר הכי טוב שלי והתברר לי שהרב הלברנץ מממן את מיסטר הרמתי.
<שרי גנזלר: וגם הזמין אותו, ויש ביניהם - - -
<בת חן בויער: רגע, רגע, זה לא פייר.
<בת חן בויער: זה שמועות.
<בת חן בויער: תראי איך שמועות.
<שרי גנזלר: חמודה, זה לא שמועות.
<שרי גנזלר: אני הייתי, יש לי את החשבונות בנק.
<בת חן בויער: תראי, תראי.
אורלי לוי אבקסיס: רגע, מה, נכנסת לתוך המערכת, רכשת את אמונם?
<שרי גנזלר: והוא הזמין אותו, הוא הזמין אותו.
<בת חן בויער: צריך לבדוק את העובדות.
יעקב מרגי: תוציאו אותה מפה.
אורלי לוי אבקסיס: לבקש לבדוק.
<שרי גנזלר: הוא הזמין אותו לבוא לקנדה, הוא הזמין אותו לבוא לקנדה עם הבנות.
<שרי גנזלר: הבנות שיתפו אתי פעולה בכל, אני יודעת היום הכל.
<שרי גנזלר: וגם אשתו, מלכה רמתי, סיפרה לי, שהלברנץ, אני לא יודעת איך קוראים לו, נתן להם ואז בדקנו דרך, לראות שהן לא מוציאות דרכונים.
<שרי גנזלר: יצרנו קשר עם משרד הפנים, עם מי שיכולנו, כדי לבדוק שהבנות לא מוציאות דרכונים.
<שרי גנזלר: בת אחת הספיקה להוציא דרכון, אני לא אזכיר את שמה.
אורלי לוי אבקסיס: רצו להעתיק את הכת הזו?
<שרי גנזלר: רצה לקחת את כל הילדות שלנו מרמתי, לב טהור.
אורלי לוי אבקסיס: הנה, משרד הרווחה מהנהן ואומר נכון.
<שרי גנזלר: אנחנו ביחד בעניין הזה.
<בת חן בויער: אנחנו רוצים אישור, רוצים מסמך.
<בת חן בויער: זה לא פייר, זה שמועה.
<שרי גנזלר: יש לי שיתוף פעולה עם הרווחה בעניין הזה.
<קריאה: תדברי, תדברי, אל תבקשי ממנה רשות.
<שרי גנזלר: אני מאוד מבקשת לדבר.
<בת חן בויער: זה לא יכול להיות.
<שרי גנזלר: את מפריעה לי.
אורלי לוי אבקסיס: רגע, אבל היא בזכות דיבור, מותר לה להגיד מה שהיא רוצה.
יעקב מרגי: תתבעי אותה על הוצאת דיבה, אם היא אמרה לא נכון.
<שרי גנזלר: את יכולה, אני אשמח גם.
<שרי גנזלר: משרד הרווחה, בשיתוף פעולה מלא אתי, יש להם את כל התמונות, אני יכולה גם להציג בפניכם פה, את הילדות, את הבנות שישנות על שמיכות, על כיסאות, והלברנץ התחיל לממן אותן, ואז מה שקרה.
יעקב מרגי: זה חומר גלם לכת.
<שרי גנזלר: הוא לקח כסף והוא רצה, כשאני נכנסתי, דברים נעצרו שם כמו שהם יודעים, הבנות שיתפו אתי מאוד פעולה בהתחלה.
אורלי לוי אבקסיס: הן מודות?
<שרי גנזלר: תשמעו, זה תהליך לא פשוט.
<שרי גנזלר: הטרגדיה הגדולה, מה שקרה עכשיו, במשפט אחרון.
אורלי לוי אבקסיס: משפט אחרון, כי אנחנו חייבים להתקדם הלאה.
אורלי לוי אבקסיס: ותכף חבר הכנסת נסים זאב מאוד כועס עלי.
<שרי גנזלר: דווקא הוא שמח בנושא הזה.
<שרי גנזלר: במשפט האחרון אני רוצה להגיד שכרגע, הבנות באמת יצטרכו טיפול, זה עדיין בתהליך כי הן כועסות עלי מאוד.
אורלי לוי אבקסיס: את הטיפול יממן משרד הרווחה.
<שרי גנזלר: כן.
<שרי גנזלר: כי הבן-אדם קיבל כסף מעמותות של המדינה ובדרך לא דרך הצלחתי - - -
אורלי לוי אבקסיס: הם גם נהנים מכספים של תמיכה של המדינה?
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו גם מעודדים את זה?
<שרי גנזלר: 50,000 שקל בחודש.
אורלי לוי אבקסיס: באיזה אמתלה?
אורלי לוי אבקסיס: על מה הוא קיבל?
<שרי גנזלר: אני אספר לכם את זה, באיזה עמותה שזה הגיע.
<שרי גנזלר: אני הגעתי לזה.
<שרי גנזלר: הגעתי לראש העמותה, כרגע אני לא רוצה, אני יכולה לומר לך את זה בארבע עיניים.
אורלי לוי אבקסיס: טוב, הלאה.
<שרי גנזלר: עצרנו את זה וטרגדיה לא פשוטה.
<שרי גנזלר: חשוב לי להגיד, בהזדמנות זו, שהיא אמרה על טובי, מבית-שמש.
<שרי גנזלר: הגב' טובי מבית-שמש וכל הרווחה מבית-שמש, הם משתפי פעולה נוראיים עם הרבנים.
<שרי גנזלר: יש לי הוכחות מוקלטות.
אורלי לוי אבקסיס: תעבירי למשטרה.
<שרי גנזלר: העברתי למשטרה והמשטרה לא פעלה.
<שרי גנזלר: הילה, חוקרת משטרתית, ויש לי הקלטה, שחקרה ילדות שנאנסו על-ידי האבא שלהם והרב דינקל אמר, תקשיבי, אני אביא לכם לשמוע את זה, והרב דינקל התקשר לרווחה לפני זה להודיע להם שהאימא שקרנית, אחרי שהילה חקרה ואמרה למנהלת שקרה פה דבר נורא והילדות דיברו אמת ויש הקלטה, היא אמרה למנהלת, היא חזרה אליה בערב והיא אמרה לה – תסלחי לי, אבל דיברתי עם הרווחה, עם טובי, וטובי אמרה לי שאסור להאמין לאימא הזאת, אני חוזרת בי.
אורלי לוי אבקסיס: תקשיבו לי, חבר'ה, חבר'ה.
אורלי לוי אבקסיס: תעצרו שנייה אחת.
<צופיה נהון: ביקשת ממני לרכז את הדברים האלה ואני עובדת על זה.
<צופיה נהון: נפגשתי כבר עם כמה מקרים ואני אעביר לך הכל.
אורלי לוי אבקסיס: בנושא של הסיפור הזה של העובדים הסוציאליים ובחלקם יש גם עשבים שוטים ואנחנו ניהלנו דיון שלם על זה ולצערנו הרב זה גם מכתים אנשים טובים במיוחד.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא יכולים לקבוע מה היה פה ומה לא היה פה.
אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת להעביר, כולל את חומר ההקלטות, ותאמיני ותעבירי גם אלי לתוך המשרד, נשמור את זה.
אורלי לוי אבקסיס: להעביר למשטרה.
אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת התייחסות.
יעקב מרגי: הגורמים הרלוונטיים.
יעקב מרגי: בפעם שעברה הם ביקשו ממני, מי שהיה בדיון.
אורלי לוי אבקסיס: את המשטרה, אנחנו נרצה התייחסות עניינית לאותה תלונה, מה קרה, מה נעשה, מי חוקר ואיך מנתקים את החקירה מאותם - - -
<שרי גנזלר: שוטר בשם קרלוס - - -
אורלי לוי אבקסיס: עזבי, לא.
אורלי לוי אבקסיס: תעבירו את זה.
<שרי גנזלר: עד שלא איימתי עליו שאני אפנה למח"ש, לא עברה החקירה לפרקליטות.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שמחוז אחר, מן הראוי ופה אנחנו אומרים כדי להפריד כמו שצריך, ולמען לא יהיו טענות בהמשך, אני אפנה את זה גם לשר אבל חשוב לי מאוד שהמשטרה תבין שמחוז אחר יחקור את התלונות בנוגע למחוז בית שמש.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה ותעשו את זה יותר מהר ותעבירו תשובות בנושא.
אורלי לוי אבקסיס: אבל את צריכה להגיש תלונה מחדש.
אורלי לוי אבקסיס: כדי לעורר את התיק.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, חבר הכנסת נסים זאב, זכות הדיבור שלך.
נסים זאב: ממש תודה רבה שהגיע סוף סוף הזמן שלי לדבר.
נסים זאב: קודם כל, אני רוצה לומר שהבעיה הבסיסית של כל העניין הזה, עצם הרישיון שמשרד החינוך לתת חינוך ביתי, תגידו לי, זה לא חלק מההתעללות בילדים?
נסים זאב: איזה ילד לא רוצה לראות ולהיות מחובר לחברה?
נסים זאב: איזה ילד לא רוצה לראות את החברה, איזה ילד לא רוצה להיות בבית-הספר?
נסים זאב: אני 30 שנה במערכת החינוך, יש לי ברוך השם בית-ספר שהוציא לתפארת אלפי בנות בישראל והיו משפחות כאלה שפתאום החליטו יום אחד, לוקחים את כל הבנות, נכנסים למסגרת ביתית והחינוך הוא אך ורק בבית ואני אומר לכם, אני מכיר את הנפש של הבנות האלה, של הילדות האלה.
נסים זאב: למרות שעירבנו גורמים סוציאליים פה ושם, אישרו את זה בדיעבד.
נסים זאב: אבל אני יודע שכל הילדים האלה נפגעו נפשית והפגיעה היא לנצח, שיהיה לכם ברור.
נסים זאב: לכן צריך לעגן בחוק, אין חינוך ביתי.
נסים זאב: אין חיה כזאת.
נסים זאב: תשמעי מה שאני אומר לך.
<לאה עמיר: רק לילדים חולים.
נסים זאב: רק לילדים חולים, ודאי.
נסים זאב: אני מסכים.
<לאה עמיר: זה מיועד רק לילדים חולים.
נסים זאב: אני מדבר במשפחות נורמטיביות, גם אם ההורים "דפוקים", עם כל הרצון לעזור ולסייע להם וכאילו לבוא ולומר שזה מתאים למסגרת, כי זה הראש של ההורים.
נסים זאב: אנחנו לא בונים משפחות לפי החולי של ההורים.
נסים זאב: אנחנו צריכים לבנות את המשפחות, צריכים לקבוע קריטריונים ברורים.
נסים זאב: כשהגברת הנכבדה, גב' שרי, נכנסה לתמונה, אני ארבע שנים נלחם בכת רמתי, שהתעלל בהורים במשך שנים רבות, אף אחד לא שמע אותי.
נסים זאב: יצאתי לתקשורת, היה עלי איומים לתביעות וכל הורה שיצא נגדו ובא לבית-הדין מאוים.
נסים זאב: אבל אני רוצה לומר לכם איך השיטה.
נסים זאב: השיטה זה שחיקת האישיות של אותן בנות.
נסים זאב: הן מתבטלות, קודם כל.
נסים זאב: יש להן את הנבל הזה, שהוא מעל הקדוש ברוך הוא והוא מנהיג וכל מה שיאמר זה כאילו הקדוש ברוך הוא עכשיו מדבר אתן בנעשה ונשמע.
נסים זאב: אני לא אומר את זה בהגזמה, כי הוא לקח לי שתי בנות מהבית-ספר שלי ואני יודע לאן הוא הוביל אותן.
נסים זאב: אני רוצה לומר, הוא קודם כל חינך אותן שאסור להתחתן, אין דבר כזה.
נסים זאב: אם את לא בדרגת שרה אימנו, אין לך זכות להתחתן.
אורלי לוי אבקסיס: איך הם מביאים ילדים?
נסים זאב: רגע אחד, תשמעי.
נסים זאב: יש לי אבא שבוכה בדם, אומר לי – מה אני אעשה?
נסים זאב: אם אני אלך ואתלונן.
אורלי לוי אבקסיס: זה אנחנו מדברים על הכת האחרת.
נסים זאב: על הכת האחרת.
נסים זאב: אבל אני רוצה לומר לך, כשאנחנו מדברים על הכת שמחוץ מעבר לים, יש לנו כתות כאלה פוריות, פורחות, משגשגות, פורות.
נסים זאב: ואני אומר לך, "שמוני נוטרה את הכרמים כרמי שלי לא נטרתי".
נסים זאב: אנחנו צריכים עוד, קודם כל בכרם שלנו מה נעשה?
נסים זאב: עכשיו, מה קורה?
נסים זאב: יש לו חמש בנות, אחת כבר הגיעה כמעט לגיל 30, נכון?
<שרי גנזלר: 32.
נסים זאב: 32 הגדולה, הבכירה שלו.
נסים זאב: וזה אבא שבא ובוכה בים של דמעות.
נסים זאב: ואין מה לעשות, אין.
נסים זאב: ישבתי אז עם כחלון כשר הרווחה, קיימתי דיון מיוחד עם כל העובדות הסוציאליות של ירושלים.
נסים זאב: ואמרו לי – אין לנו כלים להתמודד.
יעקב מרגי: אין הגדרה חוקית.
נסים זאב: אין הגדרה חוקית.
נסים זאב: אני הבאתי הצעת חוק.
<אורלי אוסטרמן: צריך לזכור שמדובר בבגירות ולא בקטינות.
נסים זאב: רגע אחד.
נסים זאב: גם מתחת ל- 18.
נסים זאב: מתחת ל- 18 יש שם בנות.
נסים זאב: ברגע שעברה גיל 16, ברגע שהיא עברה את גיל 16, אין זכות להורים להתערב.
נסים זאב: משפט אחרון.
נסים זאב: יש הצעת חוק שלפני שבועיים הבאתי אותה והורדתי אותה כי ראיתי את ההתנגדות של ועדת השרים.
נסים זאב: כי מספיק שכתוב נסים זאב, זה כבר שחור.
אורלי לוי אבקסיס: תן ליריב.
נסים זאב: בבקשה, תעבירי את זה.
נסים זאב: ואחד הנושאים זה נושא הכתות.
נסים זאב: באתי, הגדרתי שלפחות כאשר הורים זועקים, ההורים, האבא והאימא, לא במקרה "הדפוק" הזה, שההורים הם בעד.
נסים זאב: אני מדבר בדיוק ההפך, כשהורים באים ואומרים – תצילו את הילדים שלנו.
נסים זאב: הם בתוך הכת.
נסים זאב: למה אין איך להתמודד עם בעיות חריגות כאלה?
נסים זאב: למשטרה אין את הכלים, אני אומר לך.
נסים זאב: הם רוצים לפעול.
יעקב מרגי: כי הוא עובד לפי הפרקליטות.
אורלי לוי אבקסיס: חברים, חברים, אנחנו מבינים שיש לקונה.
<שרי גנזלר: את חייבת לשמוע את זה.
<שרי גנזלר: היא אמרה למה ההורים מביאים את הילדים שלהם אלינו הביתה שנלמד אותם גן?
<שרי גנזלר: היא אמרה את זה פה עכשיו.
<בת חן בויער: אמרתי שהורים רוצים לשמור על הילדים.
נסים זאב: תני לי לסיים את המשפט, אני כבר מסיים.
נסים זאב: שלא יהיה לכם ספק.
<בת חן בויער: אם היינו כת, יהודים לא היו מביאים את הילדים אלינו.
אורלי לוי אבקסיס: אז אתם לא יהודים?
<בת חן בויער: אנחנו יהודים חזקים.
נסים זאב: אני מבקש מאוד, אני רוצה לסיים משפט ואני גומר, תדברי אחר-כך כמה שאת רוצה.
אורלי לוי אבקסיס: לא לא, היא לא תדבר כמה שהיא רוצה, סליחה, אני היושבת ראש ואנחנו צריכים להתכנס לסיום ולמסקנות.
נסים זאב: אני רוצה לומר לך, גברתי יושבת הראש.
נסים זאב: את צריכה להבין, אני רוצה להסביר.
נסים זאב: כמו שיש סחר בנשים, יש סחר בסמים, יש סחר בילדים האלה.
נסים זאב: ואת הזעקה שלהם לא כולם יכולים לשמוע.
נסים זאב: כי הם נמצאים בתוך התא, בתהום הזו, בחשכה הזאת שאין מי שיגאל אותם.
נסים זאב: אולי גואל רצון.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מסיימים.
אורלי לוי אבקסיס: היידי מוזס, בבקשה.
<היידי מוזס: אני רואה אותך פה ואני מבינה מאיזה מקומות את באה, אני ממש מבינה.
<בת חן בויער: מהיהדות, את צודקת.
<בת חן בויער: אנחנו כל-כך שונות.
<היידי מוזס: אבל אני לא אנהל אתך עכשיו שיחה, אני פשוט אדבר.
יעקב מרגי: מה שמשותף לכן, שתיכן עברתן קו.
יעקב מרגי: חציתן קו.
<היידי מוזס: אם אני אשאל אותך שאלה, את תעני לי.
<בת חן בויער: ברוך השם שהייתי חילונית ונהייתי דתית, אני גאה בזה ושמחה.
יעקב מרגי: זה הדבר היחיד המשותף.
<היידי מוזס: אני לא נהייתי חילונית, אני באה מהעולם החרדי החסידי, גילחו לי את הראש.
<היידי מוזס: המקומות שהיא מגיעה מהם זה מקומות שלקחו ממנה את החירות שלה בצורה מאוד טוטאלית.
<היידי מוזס: באופן כללי, יש שם שיטות.
<היידי מוזס: אני הקשבתי לאישה שבאמת סיפרה לי מה קורה לבני המשפחה שלה אצל רבי שלמה הלברנץ, ככה הם קוראים לו והוא אדמו"ר לכל דבר, שלהם, ואפשר לקרוא לזה כת, כי זה כת.
<בת חן בויער: את מחליטה, לפי מה?
<היידי מוזס: ופשוט מאוד, סיפורים של נישואין בגיל צעיר, עם אנשים מבוגרים, עובדות.
<היידי מוזס: פדופיליה לשמה.
<בת חן בויער: את דיברת?
<בת חן בויער: עם מי דיברת?
<היידי מוזס: על-פי החוק, במדינת ישראל, אנחנו צריכים מגיל 18 לעמוד מתחת לחופה.
אורלי לוי אבקסיס: תודה, ביקשת משפט.
<היידי מוזס: כן, זה המשפט שיש לי לומר.
<היידי מוזס: מנצלים אותן על-ידי תרופות פסיכיאטריות.