GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יריב לוין: אף אחד לא יודע להגיד לנו – תשמעו, אנחנו בעוד חודשיים מסיימים, בעוד שלושה חודשים, כך, אנחנו נוקטים הליך כזה, ההליך הסתיים.
יריב לוין: נקטנו לפני שנה ולפני שנה וחצי ולפני שנה ושמונה חודשים ואת זה אני אומר לך באמת בצורה כנה, אנחנו בטוחים שכולם מלאי רצון טוב, אבל מתקשים לקבל.
<גלית גרינברג: אפשר להגיב?
<גלית גרינברג: אני מהמחלקה הבינלאומית בפרקליטות המדינה.
<גלית גרינברג: כפי שציינו בפעם הקודמת, אנחנו והמשטרה כמובן עובדים בשיתוף פעולה הדוק וצמוד, עוד לפני שהמשטרה נכנסה לתמונה, המחלקה הבינלאומית היתה מעורבת.
<גלית גרינברג: הפרקליטות היתה מעורבת.
אורלי לוי אבקסיס: כן, רק שאנחנו שמענו ממשרד החוץ שלא נעשו כל הקישורים.
<גלית גרינברג: אני מבקשת שיתאפשר לי לסיים משפט, בבקשה.
אורלי לוי אבקסיס: לא, אני אתן לך.
אורלי לוי אבקסיס: אני אתן לך לדבר הרבה יותר ממשפט, חכי רגע.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אנחנו בוועדה הקודמת, אם את רוצה, גם נוציא את הפרוטוקול, נאמר כאן שבחלק מהמקרים, למשל רק בהתערבות של המשפחה שהגיעה בדרך לא דרך למשרד החוץ, עצרו ילדים בדרכם לקנדה וגם נעצרו ילדים בזמן שהם חוצים נהר ולא בגלל שאתם פניתם אליהם.
<בת חן בויער: נחל חיון.
אורלי לוי אבקסיס: לשטח הירדני.
אורלי לוי אבקסיס: באמת, תודה רבה.
אורלי לוי אבקסיס: את תדברי.
אורלי לוי אבקסיס: ילדים קטינים, ילדים קטינים, ניסו להיות מוברחים לירדן.
<בת חן בויער: בלילה.
אורלי לוי אבקסיס: באמצע הלילה, ממש, אני רוצה להגיד לכם, רציתי לספר להם שם צ'יזבט.
אורלי לוי אבקסיס: פרשת שבוע בנחל שמוביל, הם חצו.
אורלי לוי אבקסיס: את רשאית להמשיך, גלית.
אורלי לוי אבקסיס: בואי תגידי מה נעשה מאז הוועדה האחרונה.
<גלית גרינברג: תודה רבה.
<גלית גרינברג: אז שוב, אני אגיד, אני אתחיל רק עם מילת פתיחה ואז אני באמת אגיד את הדברים שאנחנו כן יכולים להגיד, משום שהם פורסמו.
<גלית גרינברג: אז אנחנו מודעים, אני לא רוצה לחזור על כל מה שנאמר בוועדה הקודמת.
<גלית גרינברג: אני כן אגיד שיש ליווי, רק שמדובר במשטרה והראיות, המשטרה והפרקליטות בעניין הזה, הן היינו-הך.
<גלית גרינברג: חשוב לי לציין את זה.
<גלית גרינברג: אני מנועה, לצערי, בשל שיקולי החקירה, מלשתף אתכם בפרטי הדברים, אני אגיע למה שאנחנו כן, מה שכן נעשה ומה שאני כן יכולה לשתף אתכם.
<גלית גרינברג: אבל כן חשוב לציין שזה לא שבמשך שנתיים וחצי, אני פשוט מנועה מלהגיד לכם מה כן נעשה.
<גלית גרינברג: זה הרבה יותר לצערי מאשר לצערו של מישהו אחר, בגלל שהייתי שמחה לבוא ולפרט לכם מה אנחנו עושים.
אורלי לוי אבקסיס: משהו מתקדם?
יעקב מרגי: הפגישה המשותפת תרמה לך משהו?
יעקב מרגי: שנתיים וחצי לא היתה.
<גלית גרינברג: קודם כל, כמובן, וכפי שרשויות הרווחה מסרו.
יעקב מרגי: הכל ורוד, הרי.
<גלית גרינברג: לא, שנייה.
<גלית גרינברג: שיתוף הפעולה הרלוונטי, ואני חושבת שכולנו יכולים להסכים אתו, שיתוף הפעולה הרלוונטי פה, הוא בין רשויות ישראל ורשויות קנדה.
אורלי לוי אבקסיס: לא לא לא, יש עדיין גם, שנייה, שנייה, יש זרועות בתוך ישראל שהמטרה שלהם זה להעביר אותם לקנדה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל לא משנה, הם בינתיים מתקיימים פה.
<גלית גרינברג: שיתוף הפעולה שלנו היה קיים לפני הדיון בוועדה והוא ממשיך והוא התחזק ואנחנו מברכים על כך.
אורלי לוי אבקסיס: השולחן הזה, הבנתי שלא ישב קודם בהרכב שבו ישב, אבל זה לא רלוונטי.
<גלית גרינברג: אני רוצה לעדכן מה שנעשה בחודש האחרון, בסדר?
<גלית גרינברג: אני מעדכנת בהתאם למה שפורסם, בגלל שאלו מגבלותיי.
אורלי לוי אבקסיס: בסדר, זה מקובל.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא רוצה לפגוע בחקירה הזו, חלילה וחס.
<גלית גרינברג: העניין עלה באמת בקנדה וגם אפילו בוושינגטון פוסט, העניין הוא מתוקשר עכשיו מאוד, גם בקנדה, גם בארצות-הברית.
<גלית גרינברג: בהתאם לחקירה שהתחילה כבר בחורף שעבר על-ידי רשויות הרווחה הקנדיות, שהיא לא התחילה יש מאין, כמובן, כתוצאה מהחקירה הזאת הוצאו צווים בקוויבק, אני פשוט קצת מעבה את מה שנאמר.
<גלית גרינברג: הצווים הללו צריכים לקבל תוקף באונטריו.
<גלית גרינברג: הצווים הללו הוצאו ב- 27 לנובמבר, כאשר הדיון בוועדה היה ב- 26 לנובמבר, אז אין כמובן קשר בין השניים, אבל זה טווח הזמנים.
<גלית גרינברג: אין קשר בין שני הדברים האלה.
אורלי לוי אבקסיס: לא לא, בסדר, אנחנו לא מחפשים קרדיטים.
<גלית גרינברג: לא, פשוט חשוב לי לציין שהחקירה מתנהלת כבר הרבה מאוד זמן וזה דברים שפורסמו ועל כן אני יכולה לספר אותם.
<גלית גרינברג: מעבר לכך, אנחנו יודעים שבאונטריו, אנחנו יודעים ואנחנו באמת שמחים על כך שרשויות הרווחה באונטריו רציניים ושיתוף הפעולה שאנחנו זוכים לו ואני בטוחה שאם תרצו לדעת יותר, אבל יש גורמים רציניים שמטפלים בעניין הזה.
<גלית גרינברג: היה דיון ראשון בפני שופט בתחילת דצמבר, הוא נדחה ל- 23 לדצמבר.
<גלית גרינברג: כעת, בשל בעיות ומורכבויות משפטיות, שקשורות להחלת הצווים, הדיון נדחה ל- 10 לינואר.
יריב לוין: מה הצווים שהתבקשו?
<גלית גרינברג: זה צווים שהוצאו על-ידי מחוז קוויבק, על-ידי שופט.
<גלית גרינברג: אלה צווים שהוצאו על-ידי רשויות הרווחה בקוויבק.
יריב לוין: אבל הצווים דנים רק בקבוצה מסוימת של ילדים?
<גלית גרינברג: 14 ילדים.
<רננה תכלת: עוד חמישה ילדים שהוצאו עוד בקוויבק.
<רננה תכלת: חמישה שהוצאו ועוד 14.
<גלית גרינברג: יש גם עוד, אבל שוב, זה כבר עניין של הדקויות של הליכי הרווחה שפועלים כרגע בקנדה.
אורלי לוי אבקסיס: לאן הם הוצאו, דרך אגב?
יריב לוין: אני שואל שאלה לא מקרית.
יריב לוין: אני רוצה להבין דבר אחד, ההליכים שכרגע נעשים וננקטים, הם ביחס לקבוצה המסוימת הזאת של 14 ילדים או שהם בצד ההליכים האלה, יש הליכים נוספים שננקטים ויש להם תאריך לדיון, שנוגעים לראייה רחבה של כלל ילדי הכת האחרים?
יריב לוין: זאת השאלה.
<גלית גרינברג: להבנתי, רשויות הרווחה ואני באמת לא הגורם המקצועי, להבנתי רשויות הרווחה בקנדה מסתכלות על התמונה הכללית, בעוד שהצווים הספציפיים נוגעים בין אם ל- 14 ילדים ובין אם לעוד שני ילדים שהוצאו.
יריב לוין: לא הבנתי את התשובה, אני מודה.
<גלית גרינברג: רשויות הרווחה לא מסתכלות בעניין הפרטני הזה, להבנתנו.
<רננה תכלת: רשויות הרווחה שם מסתכלות על כל הילדים כמכלול, על כל הילדים שנמצאים בקבוצה הזו.
<רננה תכלת: ספציפית, יצאו כמו שגלית אמרה, יצא צו להוצאת 14 ילדים למשפחות אומנה.
<רננה תכלת: אבל כל הילדים היום נמצאים תחת בדיקה של רשויות הרווחה שם ועם ביקורים לפחות שבועיים, כדי לבדוק מה מצבם.
<קריאה: יום-יומיים.
<קריאה: לא שבועיים, אלא יום-יומיים.
<רננה תכלת: יום-יומיים.
אורלי לוי אבקסיס: ביקורים בהפתעה?
<קריאה: ללא ממצאים, ללא ממצאים.
אורלי לוי אבקסיס: ביקורים, מסדר המפקד שמכינים אותו או ביקור בהפתעה?
<רננה תכלת: הפתעה.
<רננה תכלת: יש גם ביקורים שהם ביקורים שאנחנו יודעים.
<רננה תכלת: זה על סמך דיווחים שאנחנו מקבלים מהקונסול הכללי ועדיין לא היתה את הישיבה המקצועית כי אנחנו, חשוב להגיד שמתחילת דצמבר, מאוד קשה לתפוש מישהו בחו"ל, עקב תקופת החגים שלהם.
<רננה תכלת: אבל קיבלנו את הדיווחים.
<רננה תכלת: הם נמצאים תחת עינה הפקוחה של רשות הרווחה שם והם מטופלים, הם לא מטופלים, אבל הם בהחלט נמצאים במעקב.
<<בת חן בויער: מה התוצאות?
<<בת חן בויער: >
אורלי לוי אבקסיס: 14 ילדים קיבלו צו להוציא אותם, להרחיק אותם.
<בת חן בויער: התוצאות זה לורד בפנים שאמרו שזה פצע ובלי שום אישור של רופא.
אורלי לוי אבקסיס: אמרתי לך, את תגיבי.
אורלי לוי אבקסיס: אבל את שואלת מה התוצאות, התוצאות הם חמישה ילדים כבר הורחקו ויש עוד צווים לגבי 14 ילדים.
אורלי לוי אבקסיס: אז את לא יכולה לבוא ולהגיד לא מצאו כלום.
<בת חן בויער: בגלל שהורים התגרשו.
<בת חן בויער: לא, זה לא בגלל שזה, זה בגלל שהורים התגרשו, לא בגלל שמישהו בא.
אורלי לוי אבקסיס: בגלל שהורים מתגרשים מוציאים ילדים?
<בת חן בויער: הרבה פעמים.
<בת חן בויער: לי יש חברה שהוציאו לה את הילדים.
<בת חן בויער: חד וחלק.
אורלי לוי אבקסיס: את רוצה להמשיך, גלית?
<גלית גרינברג: אני חושבת שזה העדכון נכון להיום.
<גלית גרינברג: שוב, אנחנו כמובן נדע יותר ככל שההליכים שם מתקדמים.
<בת חן בויער: רק אעיר משפט אחד.
אורלי לוי אבקסיס: מה רצית, יריב?
יריב לוין: מה לוחות הזמנים?
<גלית גרינברג: הדיון הבא קבוע ל- 10 לינואר.
יריב לוין: הוא על 14 ילדים, הוא לא נוגע ליריעה הרחבה.
<גלית גרינברג: זה הדיון העקרוני.
אורלי לוי אבקסיס: רגע, פרט לסיפור הספציפי של אותם הילדים, מה שמנסה להבין חבר הכנסת יריב לבין, אם יש שיתופי פעולה הרבה יותר רחבים לעצם העניין שמדובר פה בכת.
<גלית גרינברג: אני פשוט רוצה להפריד בין שני הדברים.
<גלית גרינברג: הליכי הרווחה, כפי שרננה אמרה, הם מטופלים, כל הכת, לוח-הזמנים של הליכי הרווחה הבא, הרלוונטי, זה 10 לינואר.
<גלית גרינברג: לעניין ההליך החקירתי, אני מן הסתם לא יכולה לפרט.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעשה מעקב כדי להבין במה מדובר.
<בת חן בויער: רציתי רק להגיד שזה חשוף.
<בת חן בויער: כל החקירות של הסוציאלית - - -
אורלי לוי אבקסיס: בגלל שאת מתפרצת הרבה, אני אתן לך את זכות הדיבור, רק תאמרי את שמך לפרוטוקול.
<בת חן בויער: אני מקווה שאני אענה בצורה מסודרת, תסלחו לי אם לא.
<בת חן בויער: אני מאוד נרגשת ואני פה אחת מול כל-כך הרבה.
<בת חן בויער: אבל אני יודעת, אני בטוחה בצדקת דרכי.
נסים זאב: מי הדוברת ומה התפקיד שלך?
<בת חן בויער: אני גאה להיות בקהילת "לב טהור", קהילה יהודית אמיתית, שאנחנו אנשי אמת ואני יודעת שכתוב פה אנשי אמת כי תופרים עליהם תיק שהם חברי כת, אבל אנחנו בדקנו באמת, היינו ליטאים ובדקנו כל דבר.
<בת חן בויער: בעלי הוא כזה בן-אדם ואנחנו באמת לא הלכנו ל-"לב טהור" תוך יום והרדיד הזה הוא בכלל לפני "לב טהור" וגם כל ההתקרבות ליהדות, מהמון בחינות, מבחינת החינוך, כמו שאמרו, כל הבדיקה של מערכת החינוך, שלא היתה לשביעות רצוננו ומותר, אני חושבת שהדבר לגיטימי, כמו שקבוצות אחרות, לאו דווקא יהודיות אפילו, נוהגות כך.
<בת חן בויער: אז אנחנו הקמנו את הכת לפני, את הכת, את הקהילה, לפני שנתיים וחצי, כי ידענו שאורח החיים שלה דומה לשלנו וזה לא במקרה.
<בת חן בויער: ואנחנו מאוד מאוד התחזקנו מהם בהמון דברים בסיסיים, ממש של א-ב ביהדות, פשוט, וההשקפה שלהם ממש נושקת להשקפה של מאה שערים, שבה היינו.
<בת חן בויער: ההשקפה הזו דוגלת, אני אומרת פה ליד כולם, כולם יודעים שזה אנטי ציונות, כי הציונות היא פשוט לא הולכת, היא הולכת בסתירה ליהדות ואפשר להסתכל לפי התורה.
<בת חן בויער: את מחייכת, אני מקווה שאת מבינה אותי, אני לא יודעת.
<בת חן בויער: אני מקווה.
<בת חן בויער: צריך לקרוא על זה.
אורלי לוי אבקסיס: אני אתן לדמיונך לעבוד, אני לא אהרוס לך את הפנטזיה.
<בת חן בויער: אני בדקתי את זה המון שנים.
<בת חן בויער: המון שנים, אני המון שנים בדקתי את זה.
נסים זאב: בקטע הזה אני מסכים אתך.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לשאול אותך שאלה.
אורלי לוי אבקסיס: אתה לא ציוני, נסים?
נסים זאב: שהציונות לא על-פי ההלכה.
<בת חן בויער: לא, זה בסתירה.
יעקב מרגי: עכשיו נעשה דיון פילוסופי?
<בת חן בויער: לא, זה לא דיון פילוסופי, אני מתפלאת עליך שאתה חובש כיפה, אתה צריך לעמוד אתי ביחד פה.
יעקב מרגי: מה לעמוד אתך?
יעקב מרגי: את הזויה.
יעקב מרגי: להיות הזוי?
יעקב מרגי: להתעלל בילדים, בנישואי קטינים?
<בת חן בויער: רגע, אתה בדקת?
<בת חן בויער: היית שם בקהילה?
<בת חן בויער: אני הייתי.
<בת חן בויער: אתה היית?
אורלי לוי אבקסיס: לא לא לא, אתם לא תוקפים אותה.
אורלי לוי אבקסיס: אתם לא תוקפים אותה.
אורלי לוי אבקסיס: יש לי שאלה, עכשיו אני אשמח מאוד.
אורלי לוי אבקסיס: מה היה לכם להעביר את ילדיכם הקטינים נחל שבעצם מסמל את קו הגבול, בין מדינת ישראל לבין ירדן.
אורלי לוי אבקסיס: האם נראה לך נורמאלי, נורמטיבי, שהורים ייקחו את הילדים שלהם באמצע הלילה, דרך אגב, יכלו להסתכן, את יודעת, ביריות, שזה משהו נורא טבעי, כי אם מישהו היה חוצה את הגבול לישראל, זה לא היה משהו הזוי שחיילי צה"ל היו פותחים מתוך חשש שמדובר באיזה מחבל.
יעקב מרגי: הם תיאמו את זה עם השלטון הירדני.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא, האם לא סיכנתם במודע את הילדים שלכם, כדי להגשים איזה שהיא פנטזיה, לחבור לחברים שלכם במדינה אחרת, שלא יכולתם לחצות את הגבול בצורה חוקית.
<בת חן בויער: קודם כל, לא היתה לנו שום פנטזיה להגיע לקנדה, כי זה אי-אפשר.
<בת חן בויער: אנחנו רצינו לעורר רעש, היות שכאן אף אחד לא שומע אותנו.
אורלי לוי אבקסיס: יריות זה גם רעש.
<בת חן בויער: שנייה אחת, אני יכולה לדבר?
<בת חן בויער: אנחנו פה עכשיו עושים, תראי, אנחנו יהודים, לא שייכים לשום כת.
<בת חן בויער: כך אנחנו מגדירים את עצמנו.
<בת חן בויער: אנחנו מאוד חזקים באמת בכל ההלכות, אני מודה, נכון, אנחנו לא מתפשרים.
<בת חן בויער: מה שרציתי להגיד זה שהחברה מאוד מתקשה לקבל.
<בת חן בויער: ככל שאדם שונה יותר מהזרם, אז רואים אותו כאדם משונה.
<בת חן בויער: למשל, לו הייתי נמצאת בזרם והייתי לובשת את הבגד הזה, לא נורא, זה היה נראה כמו איזה אופנה, אולי סתם איזה סגנון.
<בת חן בויער: אבל זה אומר משהו ואנשים לא אוהבים את זה וגם קשה לנו.
אורלי לוי אבקסיס: אבל הבעיה שלנו זה לא עם הלבוש.
<בת חן בויער: לא, לא הלבוש.
<בת חן בויער: אני יודעת שלא.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת הבעיה שלנו עכשיו הסיכון של הילדים והרחקה שלהם מהעין הציבורית.
<בת חן בויער: רגע, שנייה, אני אגיד לך איזה סיכון יש, ככה אני רואה את זה.
<בת חן בויער: אני רואה את הסיכון לילדים קודם כל בזה שפשוט לא נותנים לנו להיות יהודים כמו שאנחנו רוצים.
<בת חן בויער: אנחנו רוצים חינוך ביתי, רצינו חינוך ביתי, לא מתוך איזה משהו, איזה רצון להיות בחינוך ביתי.
<בת חן בויער: אם היה מוסד חינוכי שהיה נותן לילדים את החינוך שאנחנו חושבים - - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל אם כל הורה היה מכתיב למערכת החינוך מה החינוך שהוא רוצה שהמערכת תכתיב, אנחנו בבעיה.
יחיאל חיליק בר: למה את מתחמקת מהשאלות שהופנו פה ומובילה את הדיון לכאילו שינוי חברתי וקבלה או לא קבלה של איזה שהוא.
<בת חן בויער: זה שינוי חברתי.
יחיאל חיליק בר: כי אני שונה ממנו והוא שונה ממנו, עדיין אין לי טענות.
יחיאל חיליק בר: פה מדובר על התעללות בילדים וטענות קשות על טיפול בילדים.
אורלי לוי אבקסיס: אבל בשם תורת אמת אני אסכן את חיי ילדיי בעבירה על גבול של מדינה?
יחיאל חיליק בר: למה את מתחמקת מהתשובה הזאת?
<בת חן בויער: אני אגיד לך.
יחיאל חיליק בר: אני מקבל את השונות שלך, זה בסדר גמור, כמו שאני שונה מנסים.
יחיאל חיליק בר: אין לי בעיה.
יחיאל חיליק בר: תלכי ככה.
<בת חן בויער: רגע, שנייה.
<בת חן בויער: אני רוצה להגיד לך, למה אלה שלובשות את זה, למה אלה, רק שנייה, אני אגיע לזה, רק שנייה.
<בת חן בויער: למה אלה שלובשות את הרדיד, לאו דווקא ב-"לב טהור", גם פה, כולן בלי יוצא מן הכלל, הן אימהות מכות, כל מי שמתחילה ללבוש את זה, היא אימא מכה?
יחיאל חיליק בר: לא, זה לא מה שנאמר.
יחיאל חיליק בר: בוועדה הזו היו דיונים בעבר על התעללות בילדים, גם שלא שייכים לכת שלכם, תתפלאי.
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, יש המון חילוניים.
יחיאל חיליק בר: יש התעללות בילדים.
<בת חן בויער: ודאי, בוודאי.
יחיאל חיליק בר: אנחנו פה דנים על ההתעללות בילדים שיש בכת הספציפית הזאת, בלי קשר לקבלתה.
<בת חן בויער: אני אשלח את הילדים שלי, אני, שאני לא שולחת את הילדים שלי למערכת חינוך רגילה, זה כזה קל לחכות בהסעה, לשלוח את הילדים, לקבל מבחנים, ללכת ליום הורים, זה כל-כך קשה לגדל ילדים ולתת להם את מה שמוסדות החינוך נותנים ועם שמחה ואמונה יום-יום, בתוכם ילד אוטיסט, שאנחנו יושבים אתו סביב השעון, עם כל הילדים ובמאמצים של מסירות נפש.
אורלי לוי אבקסיס: החינוך הביתי של משרד החינוך יעשה ביקורת פעמיים בשנה.
אורלי לוי אבקסיס: בעיקר כשמדובר בילדים אוטיסטים.
אורלי לוי אבקסיס: שנייה, את לא ענית על שאלתי.
אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה, היה פה סכנה של חיי ילדים קטינים בחציית גבול.
<בת חן בויער: לא היה.
אורלי לוי אבקסיס: מה לא היה?
אורלי לוי אבקסיס: עברתם את הגבול, יכלו לפתוח עליכם באש, לכו תצילו.
יחיאל חיליק בר: זה בסך-הכל פרויקט לקידום השלום, את פשוט לא מבינה את זה.
<בת חן בויער: שגם במצב של מלחמה, לא פתחו שם באש.
<בת חן בויער: לא פתחו שם באש, גם במצב של מלחמה.
אורלי לוי אבקסיס: לא פתחו באש, אבל יכולים היו לפתוח באש.
יריב לוין: אני גם רוצה לשאול שאלה אחרת.
יריב לוין: באיזה גילאים ילדי הקהילה הזאת שאת קוראת לה מתחתנים.
יריב לוין: האם זה נכון שיש בנות שמתחתנות בגילאי 13 ו- 14?
<בת חן בויער: 16.
<בת חן בויער: אגב, יש לי פה, של אחת מהילדות, חיון, שהתחתנה בגיל 16 והוציאו עליה לשון הרע, על זה שהיא לא משתתפת.
<בת חן בויער: בבקשה, אם אתם רוצים, זה מעניין.
יריב לוין: אין ילדות שהתחתנו וילדים שהתחתנו בגילאי 13 ו- 14?
<בת חן בויער: יש מקרה אחד.
אורלי לוי אבקסיס: יש מקרה אחד?
<בת חן בויער: יש מקרה אחד שהם התחתנו, זה בגלל שהבעל לא שם לב, לא בגלל שום דבר, התחתנה שבועיים לפני 16.
<צופיה נהון: אני הבאתי את הסיפור אל יריב, אני משפחה את המשפחות, הכרתי את הנושא לפני כחודשיים.
אורלי לוי אבקסיס: מה יש לך, עדויות על מה?
<צופיה נהון: יש לנו מסמכים שהוצאו מהכת, זה מסמכים שהוברחו על-ידי אחד מהאנשים בכת ונמסרו לנו.
<צופיה נהון: חלק מהמסמכים הם כתובות של ילדים שהתחתנו.
<צופיה נהון: יש לי שם את הרשימה של האנשים בכת, כולל הילדים, ולכן יכולנו לזהות את הגילאים שלהם.
אורלי לוי אבקסיס: את יכולה לזהות לי גילאים?
<צופיה נהון: אני יכולה לזהות את הגילאים כי בכתובה כתוב שם האדם ושם האבא שלו ולכן יכולנו לזהות את הגילאים.
אורלי לוי אבקסיס: על איזה גילאים מדובר?
<צופיה נהון: יש לנו 14, 15, עם אנשים בגיל 30, 28.
<צופיה נהון: 35.
אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת, הרשימה גם היתה לנגד עיני, לכן אני חוזרת.
<בת חן בויער: זה יכול להיות שנערה בת 16.
יעקב מרגי: גיל 40 עם גיל 12 ו- 14.
<בת חן בויער: סליחה, סליחה, למה לא? אני מכירה וזה בסדר גמור.
יריב לוין: וילדה בת 14 עם מישהו בן 28?
נסים זאב: תחסכו לנו את המופע ההזוי הזה.
<קריאה: בן 35 ובן 40.
אורלי לוי אבקסיס: ואת מגנה עליה ממערכת החינוך המזעזעת שלנו.
<בת חן בויער: לא לא לא, סליחה, סליחה, אדוני.
<בת חן בויער: זה מכוח התורה.
<בת חן בויער: אם התורה אומרת, אין ב"לב טהור" דבר כזה.
<בת חן בויער: אבל לפי התורה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אין פה ויכוח.
אורלי לוי אבקסיס: רגע, למען הפרוטוקול.
יריב לוין: בואו, אנחנו לא ננהל את הוויכוח התיאולוגי.
אורלי לוי אבקסיס: אני חשבתי שזה יהיה תיקון אחרי הוועדה הקודמת, חברים.
יריב לוין: אני ברשותך רוצה לשאול אותך, נציג משרד החינוך.
אורלי לוי אבקסיס: החוק אוסר במדינת ישראל, נקודה.
אורלי לוי אבקסיס: גם 16 הוא אוסר.
<בת חן בויער: פה גם בעדה החרדית מתחתנים בגילאים האלה, אני יודעת את זה.
<בת חן בויער: יש לי חברות, אני שייכת גם לקהילה.
אורלי לוי אבקסיס: סיימת את זכות הדיבור.
אורלי לוי אבקסיס: חבר כנסת עכשיו בזכות דיבור.
אורלי לוי אבקסיס: יש גם נושא, מחתנים ילדה בת 14 עם מישהו בן 37, זו התעללות בפני עצמה.
אורלי לוי אבקסיס: קודם אמרת שייתכן מאוד שיהיה.
<אורית כהן: היום היא בת 16 כבר עם ילד.
<אורית כהן: עם שניים.
<אורית כהן: מה היא אומרת לי?
<אורית כהן: עם שני ילדים היא.
אורלי לוי אבקסיס: כדי להיות בת 16 עם שני ילדים, היא בטח התחילה בגיל 14.
<בת חן בויער: תלוי בבן-אדם, תלוי כמה האדם בוגר.
<בת חן בויער: יכול להיות אדם בן 80 ולהתנהג כמו בן שלוש.
<בת חן בויער: יכול להיות אדם בן שלוש, מתנהג כמו בן 80.
אורלי לוי אבקסיס: אתם גם מנתחים את היכולת הפסיכולוגית.
יריב לוין: לא ננהל ויכוח.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא מנהלים ויכוח, לא, סליחה.
יריב לוין: אני לא מנסה, לא מנסה.
<בת חן בויער: יש שם גב' הלר שהיא בת 16, שהיא התחתנה בגיל 16, עם אדם בן 35.
<בת חן בויער: תענוג לראות את הכבוד ההדדי.
<בת חן בויער: אין שום בעיה ביהדות, ביהדות אין בעיה בזה.
אורלי לוי אבקסיס: הדיון הזה מאוד חשוב.
אורלי לוי אבקסיס: את רוצה שהדברים שלך גם יירשמו בפרוטוקול.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו תמיד יכולים לשמוע, אנחנו לא חייבים להסכים על הכל.
אורלי לוי אבקסיס: תקשיבו, בואו נתכנס בחזרה לנושא ולסיבה שבגינה אנחנו כאן.
יריב לוין: לא ננהל ויכוח הלכתי.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, חבר הכנסת לוין.
יריב לוין: אני רוצה לשאול שאלה את נציג משרד החינוך.
יריב לוין: תראה, אנחנו לא עומדים משני צידי מתרס ואנחנו בטוחים שאתם יודעים מה שאתם עושים ולא באים להחליף אתכם ולא כלום.
יריב לוין: וגם אנשים טועים לפעמים ויכול להיות שגם אין לכם את כל העובדות בכל מקרה, הכל ייתכן.
יריב לוין: אנחנו מחפשים לפתור את הבעיות.
יריב לוין: אני רוצה לשאול אותך שוב, אל תיתן לי תשובה שנוגעת למשפחה המסוימת, אני שואל כשאלה כללית.
יריב לוין: אם עומדים בפניך נתונים שיכול להיות שבכלל לא הגיעו אליך, שישנה משפחה שמבקשת אישור לחינוך ביתי, שיש לה צו עיכוב יציאה מהארץ והיא לוקחת את ילדיה ומנסה להבריח את הגבול באמירה שהדבר הזה גם לא מסכן את הילדים בכלל.
אורלי לוי אבקסיס: זה הגיע בכלל לידיעתך?
יריב לוין: שתפישתה הערכית היא שעל-פי סולם ערכיה, מותר ואולי אפילו רצוי, להשיא קטינים בגילאי 16, אולי פחות.
יעקב מרגי: 12 ו- 14.
אורלי לוי אבקסיס: היא אמרה גם 12 זה בסדר.
<בת חן בויער: אני הולכת לפי התורה, זה לא פייר, מסלפים את הדברים שלי, בטח זה יגיע גם ככה לעיתונות.
<בת חן בויער: 16, בתורה – 14.
יריב לוין: אני אומר, לא, אני אומר על-פי תפישתה, שאין, זה סולם הערכים.
<בת חן בויער: היהודי.
יריב לוין: היהודי, שהיא מאמינה בו וממילא גם מבקשת לכן לקיים חינוך ביתי, על-מנת להנחיל אותו לילדיה.
יריב לוין: הדבר הזה הוא עילה כדי להפסיק את החינוך הביתי?
יריב לוין: כדי לא להסכים לחינוך ביתי?
יריב לוין: יש איזה שהם דברים ברמת הנורמות הבסיסיות?
יריב לוין: אני שואל, זה מדליק נורה אדומה?
<דן גרוסמן: התשובה היא כן.
יריב לוין: ולכן, שוב, מבלי לגעת במקרה המסוים הזה, אני הייתי מבקש שאתם מול רשויות הרווחה, רשויות הרווחה יודעות למפות לכם את המשפחות הרלוונטיות ולתת לכם את המידע, קחו את המידע הזה מרשויות הרווחה.
אורלי לוי אבקסיס: שיהיה סנכרון.
יריב לוין: אני בטוח שאני לא צריך להגיד לכם מה לעשות ואיך לעשות, אבל זה נדמה לי לגמרי ברור שאם יש מקרה מובהק שבגללו יש רשויות שצריכות לדאוג שלא יהיה חינוך ביתי, זה שם.
<בת חן בויער: לא יהיה חינוך יהודי, אתה מתכוון להגיד.
<בת חן בויער: שלא יהיה חינוך יהודי?
יריב לוין: אני לא נותן לך ציונים.
<בת חן בויער: כי אני רוצה חינוך יהודי.
<בת חן בויער: רק שנייה.
<בת חן בויער: זה לא פייר.
אורלי לוי אבקסיס: לא לא, תקשיבי.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מבקשים, לא את מגדירה ולא אני מגדירה מהו חינוך יהודי, יש פה מערכת חינוך שאמורה לפקח על התוכניות הנלמדות, יש פה איזה שהוא מנגנון מסוים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא חיים בעולם מנותק.
<בת חן בויער: מערכת החינוך הזו היא לא יהודית.
<בת חן בויער: לא קיבלו אותנו.
<בת חן בויער: רצינו ולא קיבלו.
<בת חן בויער: אבל רצינו ולא קיבלו.
אורלי לוי אבקסיס: זה סיפור אחר, ואת זה צריך למצוא ומערכת החינוך צריכה למצוא את המסגרות שיקבלו.
<בת חן בויער: רגע, זה שאנחנו בעלי תשובה, זה פייר שלא יקבלו למוסד?
<בת חן בויער: אנחנו רוצים ללכת למוסד יהודי טוב.
<בת חן בויער: זה שאנחנו בעלי תשובה, אנחנו צריכים ללכת למוסד פחות טוב?
<בת חן בויער: למי אני אפנה?
<בת חן בויער: את תעזרי לי?
אורלי לוי אבקסיס: אז אם יש בעיה, אז אם יש בעיה מול משרד החינוך, שלא נותן מסגרת, אנחנו נעזור.
אורלי לוי אבקסיס: בוודאי, זה תפקידנו.
<אורית כהן: הם הוציאו את הילדים, הם הוציאו.
<בת חן בויער: לא הוציאו את הילדים.
אורלי לוי אבקסיס: זה תפקידנו, באזור מגוריכם, חינוך שאתם תוכלו לבחור, שהוא תחת המסגרת של משרד החינוך.
<בת חן בויער: אנחנו לא רוצים תחת מסגרת משרד החינוך.
אורלי לוי אבקסיס: שנייה, אני מנהלת את הדיון, די.
<בת חן בויער: אנחנו בעדה החרדית.
אורלי לוי אבקסיס: יש גם חינוך חרדי במדינת ישראל.
<בת חן בויער: מי רוצה?
<בת חן בויער: אנחנו לא רוצים מדינת ישראל.
<מתתיהו חיון: אני פעם ראשונה משתתף בדיונים האלה, אז יישר כוח קודם כל לכל העוסקים בדבר וזה חשוב מאוד, זה דבר אחד.
<מתתיהו חיון: דבר שני, אח שלי, שהוא נקרא בשם חיון עזר, עם אשתו אסתר, נמצאים שם עם 12 הילדים שלהם.
יעקב מרגי: איך קוראים לו היום, אחרי שהוא הצטרף לכת?
<מתתיהו חיון: נשאר עזר חיון.
<מתתיהו חיון: אני רוצה להתייחס כרגע, יש לי הרבה מה לומר, אבל היות וכבר אתם בשלב הרבה יותר מתקדם, אז אני רציתי רק להתייחס, אני גם יצאתי החוצה להתייעץ עם אימא שלי, לוודא שמה שאני אומר זה באמת נכון, כי אני רוצה לבדוק את עצמי, לנושא גיל החתונות.
<מתתיהו חיון: אז הבנות של אח שלי, רחל, שרה, ברוריה ואושרת, התחתנו בגילאי 13 ו- 14.
<מתתיהו חיון: זה בצורה בדוקה.
אורלי לוי אבקסיס: זה בדוק?
<מתתיהו חיון: זה בדוק מול אימא שלי, שקיבלה את המזל טוב, אחרי החתונה.
אורלי לוי אבקסיס: ועם איזה גילאים חיתנו אותם?
<מתתיהו חיון: אין לי מושג.
<מתתיהו חיון: לא בדקתי.
<אורית כהן: אחד בן 25, אליהו קיין.
<מתתיהו חיון: אני יודע שאחת הבנות התחתנה והתגרשה.
<קריאה: יופי, 13 עם 35.
<בת חן בויער: מצוין, למה לא?
<מתתיהו חיון: אני אומר דברים בדוקים, מול אימא שלי, שהיא קיבלה את המזל טוב לאחר החתונה.
אורלי לוי אבקסיס: בגילאי 13 ו- 14?
<מתתיהו חיון: 13 ו- 14, בוצעו החתונות האלה.
<מתתיהו חיון: דבר שלא עולה על השכל, זה דבר שהוא לא ברור ואני אומר עוד חצי משפט, אני קצת לא מבין איך דבר כזה קורה לאחד שזה אח שלי, איש חיל האוויר, 27 שנה שירת בחיל האוויר, תיקן מטוסי קרב, פתאום נשתבש לו איזה משהו בראש, משהו לא נורמאלי.
<קריאה: תרופות.
<קריאה: שטיפת מוח.
<מתתיהו חיון: פשוט באיזה בוקר אחד, אבא שלי עליו השלום פשוט לקח את זה שלם והתווסף לו הנושא הזה לחולי שלו וזה גם מה שגמר אותו מאוד מהר.
<מתתיהו חיון: היום אימא שלי במצב מאוד קשה, חולנית, ושיחות שמתבצעות שם גורמות לה לעוד סבל ועוד סבל, דבר שלא מסתבר על הדעת.
<מתתיהו חיון: אנחנו ניזונים ממה שנעשה פה, לא מעבר לזה.
<מתתיהו חיון: הרבה לא מספרים, הדברים מוסתרים ומוצפנים, ככל שניתן.
<מתתיהו חיון: לא מועבר אלינו דברים.
<מתתיהו חיון: מה שאנחנו יודעים זה עובדות – 13, 14, בוצעו החתונות.
<בת חן בויער: אני מכירה את המשפחה טוב מאוד, ממש, אנחנו בקשר אתם יום יום שעות.
<בת חן בויער: אולי שבע שעות ביום.
<בת חן בויער: הילדות שמחות, אתה יכול להיות רגוע.
<בת חן בויער: הילדות שמחות.
<מתתיהו חיון: אני אגיד לך משהו.
<מתתיהו חיון: בשבוע שעבר, באמצע השבוע, יום שלישי שעבר בדיוק, בוצעה שיחה מול עזר, אח שלי, מול אימא שלי, ובין השורות היא אומרת לי – מתי, הוא נשמע אחרת.
<מתתיהו חיון: הוא סובל והוא סובל מאוד.
<קריאה: הוא לוקח כדורים פעמיים ביום.
<מתתיהו חיון: אם לא יותר.
אורלי לוי אבקסיס: חברים, חברים, אני רוצה לשמוע את גורמי המשטרה.
יעקב מרגי: אבל לפני כן, הייתי רוצה לשאול שאלה לחלל האוויר.
אורלי לוי אבקסיס: שאלה לחלל האוויר, בבקשה.
יעקב מרגי: רבותיי, אנחנו דנים כרגע אנחנו שואלים קודם כל, מה נעשה.
<בת חן בויער: נגד הג'יגולו יוצאים?
<בת חן בויער: נגד אלה שבלי נישואים, יוצאים?
<בת חן בויער: נישואים לא חוקיים, הפלות, יוצאים?
אורלי לוי אבקסיס: רגע, שנייה, שנייה.
אורלי לוי אבקסיס: את רוצה עכשיו שנרדוף אנשים שגרים ביחד?
<בת חן בויער: לא, אני רוצה להגיד שאם שם לא עושים.
אורלי לוי אבקסיס: אז מה, אתם מספסרים בילדות עם גברים מבוגרים?
אורלי לוי אבקסיס: תסלחי לי, מה את מנסה להגיד?
אורלי לוי אבקסיס: בגיל 13, זה נחשב אונס במדינת ישראל.
אורלי לוי אבקסיס: בגיל 13 זה אונס.
אורלי לוי אבקסיס: אין פה שאלת הסכמה אפילו.
אורלי לוי אבקסיס: אין פה אפילו שאלת הסכמה.
<בת חן בויער: מי שאומר לפי היהדות שזה לא נכון הוא משקר.
אורלי לוי אבקסיס: יש במדינת ישראל ספר חוקים.
אורלי לוי אבקסיס: גיל 13 אתה לא יכול להביא לחיי אישות, זה נחשב אונס, על-פי החוק.
<בת חן בויער: לא אמרתי 13, אמרתי 16.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אנחנו שמענו פה עדויות על 13 ו- 14 וגם 16 אסור על-פי החוק.
יעקב מרגי: אני יודע לצעוק, אני לא רוצה לצעוק.
יעקב מרגי: אל תפריעי לי עכשיו, אני מדבר.
יעקב מרגי: אנחנו לא באנו היום לשחרר קיטור, כי אנחנו יודעים, שמענו את הדברים, אמרנו, הבאנו עדויות כתובות על מה שקורה שם, לא צריך את העדות אופי הזו.