GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שרית פרידמן: "העסיק אותי בלי ביטוח בכסף שחור, המעסיק מכחיש שעבדתי אצלו ואומר שזה היה יום ניסיון והוא לא מכיר אותי, הוא מכחיש בכלל שעבדתי איתו בעבר וסותר אותי כשאני טוען שעבדתי שם למעלה משנה אצלו".
<שרית פרידמן: מקרים אחרים, נערה שהחליקה באולם אירועים שאנחנו מנסים לטפל במעסיק שלא טיפל בה.
<שרית פרידמן: נער שנכרתה לו האצבע כשנסגר עליו שער באורווה טיפולית כשהוא עבד בה.
<שרית פרידמן: נער שעבד בסופרמרקט וסבל בכאבי גב ופוטר כשהיה בבית במנוחה.
<שרית פרידמן: יש לנו אין ספור של מקרים שמגיעים אלינו, אלו כמה דוגמאות שאני נותנת מהשבועות האחרונים.
<שרית פרידמן: לכל המקרים האלה אנחנו מנסים לתת מענה.
<שרית פרידמן: לצערנו היכולת לטפל במקרים האלה היא באמת מגובלת מצידנו, אנחנו מנסים לשתף פעולה גם עם משרד הכלכלה וגם עם ארגון בטרם וגם המוסד לביטוח לאומי.
<שרית פרידמן: הרבה מעסיקים מתחמקים מהזכויות של הנוער.
<שרית פרידמן: האכיפה בנושא זה היא לא מספיק טובה.
<שרית פרידמן: לא רק של משרד הכלכלה אלא בכלל של משרדים אחרים.
<שרית פרידמן: איחרתי קצת, אבל שמעתי בסוף הדברים שעולה השאלה באיזה משרד בכלל צריך הנושא הזה לשבת.
<שרית פרידמן: המעסיקים מזלזלים כמו שמזלזלים בהרבה זכויות וגם על הזכויות האלה של לשמור על בני הנוער מבחינה בריאותית, בטיחותית.
<שרית פרידמן: יתכן שגם את החוק צריך לרענן בהקשר זה.
<שרית פרידמן: אנחנו יודעים שכל המקרים שתיארתי כאן אינם מעוגנים בחוק למעט סחיבת דברים כבדים, שאר הדברים כמו אולם אירועים, שמן רותח שמשפריץ על נערה בבורגר-ראנץ' או בכל מקום אחר, חלילה אני לא אומרת על מקום ספציפי.
<שרית פרידמן: למשל נער שהאצבע שלו נתפסה בשער, אלו דברים שאינם נמצאים בחוק.
<שרית פרידמן: בני נוער מטבעם הם פזיזים, הם עובדים מהר, הם לא מכירים והם לא יודעים לשמור על עצמם, בהכרח זה כמו שאנחנו נתקלים בדברים האלה בחיים הבוגרים גם הם על אחת כמה וכמה בחיים הצעירים שלהם.
<שרית פרידמן: כן היינו רוצים לראות, שנעשית פעולה ויכולת לאכוף - - -
יחיאל חיליק בר: עם איזו קריאה היית רוצה שנצא מהוועדה הזאת.
יחיאל חיליק בר: מה הכי יכול לתרום לעניין?
<שרית פרידמן: אני חושבת שגם נושא ההסברה צריך להיות יותר מגובה בחוק, גם הסברה ממשרד החינוך בכלל וגם של משרד הכלכלה.
<שרית פרידמן: אני פונה כעת למדינה כי את ההסברה שלנו אנחנו עושים.
<שרית פרידמן: הייתי רוצה שגם בנושא האכיפה, אין ספק שהמספר של המפקחים שמאיר דוד ציין לאכוף את הנושא.
<שרית פרידמן: אנחנו מעבירים להם הרבה מאוד תלונות בגלל סיבות שונות לוקח הרבה זמן לקבל מענה.
<שרית פרידמן: נער לפעמים עובד חודשיים במקום העבודה, הוא מעביר אלינו את התלונה, משרד הכלכלה מגיע לטפל בה אחרי חצי שנה ואם לא יותר.
<מאיר דוד: זה נכון למתי?
<מאיר דוד: כי בשנה האחרונה כל תלונה שהגיע אלינו תוך חודש כבר היה טיפול והייתה נגיעה בעובד.
<מאיר דוד: זה לא מדויק, את ישבת אצלנו וקיבלת את הנתונים.
יחיאל חיליק בר: אתם מקבלים משאבים מהמדינה.
<שרית פרידמן: כן ממשרד החינוך.
<שרית פרידמן: לגבי משרד החינוך נכנס בנפרד.
יחיאל חיליק בר: זה שהם מקבלים כתנועת נוער - - -
<שרית פרידמן: מקבלים תקציב מסוים שנוגע לנערים עובדים.
יחיאל חיליק בר: בעצם זה מה שהמדינה אמורה לעשות, בסדר שהמדינה סומכת עליהם והשאלה אם היא גם מתגלמת אותם.
<שרית פרידמן: לא.
<שרית פרידמן: התקציב ניתן לתנועת הנוער, לפעילות הנוער.
<שרית פרידמן: יש גם פעילות בתוך תנועת הנוער העובד והלומד שהיא פעילות הסברה ובתוכה יש תקציב מסוים שהצטמצם בשנים האחרונות לצערנו.
<שרית פרידמן: דיברנו רבות בעבר על תיקוני תקנה שונים, התקציב הזה הוא לא תקציב גדול.
יחיאל חיליק בר: אנחנו מודים לכם.
יחיאל חיליק בר: אני גאה בכם במיוחד כבוגר נוער העובד והלומד מקן צפת.
יחיאל חיליק בר: אני מרגיש גאווה.
יחיאל חיליק בר: לפני שנשמע את נציגי הנוער ואת נציג חברת טמפו, אולי נשמע בקצרה את יעל אחותו של הנפגע ואז גם אתה וגם נציגת משרד הכלכלה האחראית על הבטיחות.
<יעל: אני יעל.
<יעל: אחי בן 17, נשלח לעבוד בחברת טמפו על ידי חברת כוח אדם חיצונית, חברת ל.מ נתניה.
<יעל: הוא נשלח לעבוד 12 שעות, משעה 19:00 עד שעה 07:00.
יחיאל חיליק בר: כך הוגדרה לו העבודה מלכתחילה על ידי המעסיק?
<יעל: כן.
<יעל: זו משמרת לילה.
<יעל: יש משמרת צהריים שהיא בין השעות 16:00 עד 24:00.
<יעל: כמובן שהוא לא עובד קבוע, הוא רק התחיל לפני חודשיים-שלושה.
<יעל: אבל מפה להגיע למקום העבודה ולא לקבל תדרוך מסוים, תדרוך במפעל כזה גדול שיש בו המון מכונות והרבה דברים שהם לא בטיחותיים?
<יעל: זה נראה לי לא תקין.
<יעל: גם אם זה להוציא סכום מסוים של כסף, לא צריך לחסוך אותו, עכשיו אחרי תאונה קשה כזאת, הם מוציאים אותו בגדול.
יחיאל חיליק בר: לטענתך כשהוא הגיע לעבודה הוא לא קיבל.
יחיאל חיליק בר: קודם כל נאמר שהנושא הזה שנמצא בחקירה.
יחיאל חיליק בר: אבל שום תדרוך כמו 'היזהר, המקום הזה מסוכן, המכונות האלה כך, כאן עוברות מלגזות וכדומה'.
מיכל רוזין: אני אשאל שאלה שהיא רק אינפורמטיבית.
מיכל רוזין: אני יודעת שאפשר לקבל אישור מיוחד להעסיק מעבר לשעה 23:00 - - -
<מאיר דוד: האישור הוא עד 23:00.
<מאיר דוד: אין מעבר, אין דבר כזה.
מיכל רוזין: רק רציתי לוודא, זה בחוק.
יחיאל חיליק בר: זאת אומרת ש פה שעובד נער נשלח לעבוד עד השעה 07:00, על פניו רואים שזה לא תקין - - -
<מאיר דוד: על פניו זה לא תקין ולא על פי החוק.
<מאיר דוד: אמרתי.
<יעל: מעבר לכך שהם לא מקבלים הדרכה מסוימת, בני הנוער נכנסים לעבוד, הם בגילאי 16.5-17, הם לא כאלה בקיאים בכל נושא הבטיחות לבד מהידע האישי שלהם ומשיקול דעתם.
<יעל: מעבר לזה אין להם מי שמסייר במקום בזמן עבודתם.
<יעל: בסדר, הכנסת ילדים קטנים לעבוד, אלו ילדים קטנים - - -
<יצחק קדמן: את אומרת שחוץ מאחיך היו שם עוד נערים?
<יעל: בטח.
<יעל: הוא לא היחידי.
<יעל: מי שהיה איתו באותו אזור הוא מישהו שקטן ממנו, הוא בן 16.5.
<יעל: המכונה עברה לאחי על הרגליים, על שתיהן.
<יעל: זו לא מלגזה, זו מכונת שינוע, סוג של רובוט.
<יעל: הוא נפגע וצעק לעזרה, איך אין מישהו שמסייר ומפקח על העובדים האלה?
<יעל: על העובדים הקטינים שהם קל וחומר במפעל כזה ענק, שהוא ממש מחנה השמדה, כך אני קוראת לו.
<יעל: אם המכונה הזאת הייתה עוברת שוב היא הייתה הורגת אותו על המקום.
<יעל: מזל שהיו שם אנשים טובי לב ומישהו לחץ על מפסק חירום וקשר לו את הרגל, כל הבשר נפרד ונשארו רק העצמות.
<יעל: זה כל כך מרגיז אותי - - - -
מיכל רוזין: מה שלומו היום?
<יעל: בסדר.
<יעל: הוא כמובן סובל מכאבים.
<יעל: הוא עבר ניתוח אחד ומחכים לראות מה יהיה איתו.
<יעל: אחרי שזה קרה הבחור הזה לא היה חייב לבוא ולעצור את המכונה ולשים לו חגורה.
<יעל: קודם כל איפה העזרה הראשונה?
<יעל: זה מפעל ענק, נכון?
<יעל: קורה משהו, איפה העזרה הראשונה?
<יעל: למה הבחור שעזר מטוב ליבו ועל דעת עצמו קשר לו את הרגליים, איפה מישהו משם שיבוא כדי להגיד אני מזמין אמבולנס והולך איתו לבית החולים?
<יעל: הוא הגיע לטיפול נמרץ.
<יעל: אף אחד לא ליווה אותו מטעם המפעל - - -
מיכל רוזין: הוא הגיע לבד לבית החולים?
<יעל: כן, יחד עם החבר שלו.
<יעל: מי שהזעיק אותנו הוא אותו חבר שהיה מרוסק ועד היום קשה לו.
<יעל: איך זה יכול להיות דבר כזה?
<יעל: איפה מינימום היחס?
<יעל: זורקים אותם למים ובזה נגמר הסיפור?
<יעל: אם אני מתעלפת במקום העבודה, יבואו אלי אחרי עשרים דקות?
<יעל: הוא איבד המון דם - - -
יחיאל חיליק בר: מבלי להמעיט בחשיבות של הטיפול והגשת העזרה הרפואית, בלי להמעיט בחשיבות זה לא נושא הדיון.
יחיאל חיליק בר: כמובן שזה ייחקר, אבל תכף נשאל את השאלות הקשות.
יחיאל חיליק בר: יעל.
יחיאל חיליק בר: ראשית אנחנו מאחלים לאחיך רפואה שלמה מכולנו כאן ובלי קשר לכלום, שיבריא מהר.
<יעל: ברשותך עוד משפט.
<יעל: עצוב שיש כאלה קורבנות של נער בן 17, כדי לטפל ולהתייעל רק עכשיו.
<יעל: אם לא הייתי מגיע לערוץ 2 מי היה יודע בכלל על מקרה הזה?
<יעל: אילו לא פגשתי שם אנשים שדיברתי איתם וששאלתי אותם מה עושים עם זה?
<יעל: אני לא עוצרת כאן, כי זה לא יסתיים כאן.
<יעל: יש עוד הורים שלא יודעים מה קורה עם הילדים שלהם שם.
<יעל: זה לא הגיוני.
יחיאל חיליק בר: לכן יזמנו את הדיון הזה בכנסת כדי שדברים כאלה לא יעברו בשתיקה.
יחיאל חיליק בר: אנחנו גם נעקוב אחרי המקרה הספציפי.
יחיאל חיליק בר: כעת נפנה לנציג חברת טמפו, גיל סגל ואחריו שרון בן גל בשאלה איך קורה שגם חברת כוח אדם לא מודעת לחוק ושולחת נער בן 17 לעבוד בשעות כאלה, וגם חברה גדולה לא מבררת, בעצם לא יודעת את החוקים.
יחיאל חיליק בר: הנה חברה גדולה שלא יודעת את החוקים.
יחיאל חיליק בר: העובדה שמעבר לתאונה, הועסק עבד שם נער וכנראה גם עובדים שם היום אלא אם בעקבות המקרה פיטרו את כולם, עובדים ילדים בני 16-17 באמצע הלילה חשופים ללא הדרכה.
יחיאל חיליק בר: חברה גדולה ומצליחה ומוכרת בישראל עוברת על החוק בעל כורחה או שלא בעל כורחה וגם חברת כוח אדם שהיא המינימום.
יחיאל חיליק בר: אולי תבוא חברת טמפו תגיד לי 'אני חברת טמפו שלחו לי'.
יחיאל חיליק בר: אבל חברת כוח אדם לא יודעת את הכללים של העסקת כוח אדם ומפירה אותם.
יחיאל חיליק בר: נציגת חברת כוח אדם ל.מ. את מוזמנת לשבת.
יחיאל חיליק בר: אבקש ממך להגיב על הדברים ולאחר מכן נשמע את הגברת שרון בן גל, אשמח לשמוע גם את נציגת חברת ל.מ וגם נשמע את נציג הנוער שעושה פרויקט מיוחד בנושא הזה.
<גיל סגל: אני סמנכ"ל משאבי אנוש ומנהל המחלקה המשפטית בחברת טמפו.
<גיל סגל: ראשית לפני שאני אגיב לדברים שנאמרו כאן, אני באמת משתתף בצערכם, זה מקרה מאוד קשה שלא היה צריך לקרות.
<גיל סגל: לדעתי הדיון הזה הוא סופר חשוב, אבל אני מתאר לעצמי שלא ממש מעניין אתכם מה אני חושב במישור העקרוני, מעניין אתכם יותר מה קרה במקרה הקונקרטי שבעטיו הוזמנתי.
<גיל סגל: לפני המקרה הקונקרטי, מבחינת החברה שכן או לא מפירה חוקים.
<גיל סגל: חברת טמפו לא מעסיקה ילדים.
<גיל סגל: בחברת טמפו יש למעלה מ- 1,100 עובדים, אין אף עובד שהוא בגיל מתחת לגיל בגירות וזה נכון גם לגבי העובדים הזמניים.
יחיאל חיליק בר: ובתכלס מתחת לאיזה גיל זה?
<גיל סגל: מתחת לגיל 18.
<גיל סגל: בדרך כלל זה לא רלוונטי כי בגיל 18 הם הולכים לצבא - - -
יחיאל חיליק בר: איך זה שהאח שלה הועסק והוא מתחת לגיל זה?
<גיל סגל: אני אגיע אם תתנו לי שתי דקות, אני מאוד אשמח להתייחס לטענות הקונקרטיות של יעל כי הן באמת מזעזעות והייתי מבקש להתייחס אליהן.
<גיל סגל: כפי שאמרתי חברת טמפו לא מעסיקה עובדים שהם מתחת לגיל 18, הדבר ידוע ותכף אני יודע שנציגת חברת ל.
<גיל סגל: מ תאשר שבהוראות המאוד מפורשות שחברת טמפו מוציאה לחברות כוח אדם, ידוע לחברות כוח האדם שאנחנו לא מקבלים נערים שהם פחות מגיל 18, אגב לא רק בלילה, אלא גם ביום שאז מותר להעסיק בני נוער ואנחנו לא מעסיקים בני נוער.
<גיל סגל: יותר מזה, גם בחופשת הקיץ כשמגיעות פניות של עובדים שמאוד מאוד מבקשים כמקובל בהרבה מקומות עבודה, שהילדים יבואו לעבוד בחברה, יש לזה גם הרבה תרומה כי זה מאוד מחבר את המשפחות לארגון וכן הלאה והלאה.
<גיל סגל: אנחנו, בגלל שמדובר במפעל ויש מכונות ויש מלגזות ואנחנו מודעים לסיכון, אנחנו לא מעסיקים גם בני משפחה וגם לא בעבודות פקידות.
יחיאל חיליק בר: זאת אומרת, שחברת טמפו באופן עקרוני לא מעסיקה בני נוער.
<גיל סגל: לא מעסיקה ולא משנה באיזו שעה של היום.
<גיל סגל: לכן כל הדיון אם מותר בלילה, אם אסור בלילה אנחנו אליו לא נכנסים בכלל.
<גיל סגל: אנחנו לא מעסיקים נערים בכלל.
<גיל סגל: הטענה של יעל כאילו יש חברות ילדים שנשלחת לחברת טמפו, נזרקת למים ומועסקת היא לא נכונה.
<גיל סגל: היא לא נכונה, נקודה.
<גיל סגל: מה שקרה במקרה הקונקרטי, אין מחלוקת שאחיה של יעל הועסק על ידי חברת כוח אדם בחברת טמפו, נשלח לעבוד בחברת טמפו ואיתו נער אחד נוסף שאכן היה צעיר ממנו והוא כנראה בן משפחה שלו.
<גיל סגל: זה נכון?
<יעל: יכול להיות, לא זה מה שידוע לי.
<גיל סגל: שווה לבדוק, לי ידוע שכן, אבל באמת זה לא משנה.
<פנטנש וונדם: זה לא העניין פה.
<גיל סגל: זה ממש לא העניין.
יחיאל חיליק בר: כרגע אמרת שהוא הועסק בחברת טמפו ולפני שנייה אמרת ש- - -
<גיל סגל: אומר שוב, ההנחיות המאוד מפורשות של חברת טמפו הן שלא לשלוח אלינו עובדים גם קובעים וגם זמניים.
<גיל סגל: מדובר בעובד זמני, הוא לא עבד חודשיים-שלושה, הוא עבד מספר פעמים.
<גיל סגל: מטעם חברת כוח אדם הוא נשלח אלינו על בסיס נקודתי לעשות עבודה מאוד פשוטה של עיטוף משטחים.
<גיל סגל: כלומר, כדי שהבקבוקים לא יירטבו בגשם עוטפים אותם בניילון.
<גיל סגל: זו הייתה העבודה.
יחיאל חיליק בר: זו הייתה ההנחיה, אבל אין אכיפה של ההנחיה.
<גיל סגל: חברות כוח אדם לא שולחות.
<גיל סגל: ישב אצלי מנכ"ל חברת ל.מ ואמר 'ברור לנו וידוע לנו שלחברת טמפו לא שולחים בני נוער בכלל'.
<גיל סגל: יש לו סיפור שלם איך קרה מקרה נקודתי.
<גיל סגל: הוא טוען, אני מניח שאת תגידי, ואני לא מכיר אותך ואני מתאר לעצמי שתגידי, הוא טוען שבמקרה הזה הייתה הכרות בין הנער לבין הרכזת ששלחה את הנער, והוא מאוד לחץ לעבוד בחברת טמפו, כי בנתניה חברת טמפו נחשבת למעסיק המומלץ.
<גיל סגל: אגב, אותו נער קיבל, וזו עוד הוכחה עד כמה הוא נער, השכר שהוא קיבל היה כמעט כפול משכר של עבודת נוער.
<יצחק קדמן: כנראה שהנער אשם בכל הסיפור הזה.
<גיל סגל: חבל על הציניות - - -
<יצחק קדמן: אתה מצהיר כאן הצהרות ואתה מכחיש את המציאות.
<יצחק קדמן: יש כאן נער שעבד אצלכם ואתה ממשיך להצהיר הצהרות, 'חברת טמפו לא מקבלת קטינים, חברת כוח אדם לא שולחת קטינים'.
<יצחק קדמן: מי הנער הזה, הוא לא קטין?
<גיל סגל: חבל שאתה צועק עלי.
יחיאל חיליק בר: בוא נסכם דבר אחד, גם אם הנער מאוד לחץ וגם אם הוא מאוד כריזמטי, הוא לא יכול להיות אשם שהוא עבד באופן לא חוקי.
<גיל סגל: הוא לא היה צריך להגיע לחברת טמפו, אין מחלוקת, אבל שבאים כאן ומספרים סיפורים שלמים איך חברת טמפו הוא ארגון שמעסיק נערים בתנאים לא תנאים "מחנה השמדה", אני חושב שכדאי לשקול מילים.
יחיאל חיליק בר: גם אם השימוש במונח הזה היה חריף, אנחנו רוצים להבין מחברת טמפו מהי לקיחת האחריות שלכם כאן, ואיך זה קורה.
<גיל סגל: נגיע לשורה התחתונה.
<גיל סגל: לקיחת אחריות, אני לא חושב שלקיחת אחריות כמו נקיטת אמצעים שזה לא יקרה, וזה לא יקרה יותר כי מהיום והלאה ברגע שקרה המקרה יצאה הנחיה למנהלים ולרכזות משאבי אנוש לבדוק את תעודת הזהות של כל עובד שמגיע וגם אם לא עובד שלנו, לבדוק את תעודת הזהות.
יחיאל חיליק בר: אתה רוצה לומר לי שבשעה זו, מחר או אתמול לא עובד ולא מועסק שום נער מתחת לגיל 18 בחברת טמפו, מעכשיו ועד עולם.
<גיל סגל: בהחלט ואני אוכל לומר לך יותר מזה, חוץ מאותם שני נערים לא הועסקו בטמפו - - -
<יעל: אני אתן לכם רשימה ארוכה של קבוצה לא קטנה.
יחיאל חיליק בר: יכול להיות שאתם לא שולטים במה שקורה אצלכם.
<יעל: יכול להיות שאתה לא יודע מזה.
<יעל: כן, הנה - - -
<גיל סגל: אם יורשה לי להגיב לטענות שיעל העלתה, שוב לבי איתה.
מיכל רוזין: אתה לא בעימות איתה.
מיכל רוזין: אנחנו בוועדה וזה לא בית משפט.
יחיאל חיליק בר: יעל, מי שנותן רשות דיבור כאן בוועדה וגם לחברת הכנסת מיכל רוזין זה אני ואני מבקש לכבד את הדוברים.
יחיאל חיליק בר: את תוכלי אחר כך להשמיע את עמדתך.
<גיל סגל: אני אנסה בצורה הכי פחות פוגענית להסביר שחלק גדול מהטענות שנטענו כאן, כאן ובתקשורת על ידי יעל הן לא נכונות בלשון המעטה.
<גיל סגל: הטענה שאותו נער לא קיבל הדרכה לבטיחות, יושב לידי המנהל שקיבל אותו לעבודה, מצולמים הוא והנער, הכול מתועד ויש לנו כאן תמונות ודיסקים כי כל האזור מרושת במצלמות, הלכנו לראות מה היה שם.
<גיל סגל: הוא מגיע, הוא מקבל הוראות בטיחות, הוא מקבל נעלי בטיחות, הוא חותם בהוראות - - -
יחיאל חיליק בר: ממי הוא קיבל הוראות בטיחות?
יחיאל חיליק בר: אתה קיבלת אותו לעבודה ואתה זה שנתן לו תדריך בטיחותי על איך עובדים, איפה הולכים, מה לובשים, מה עושים ומה לא עושים?
<נדב גואדה: אני הדרכתי אותו.
<נדב גואדה: אני קיבלתי אותו לעבודה.
<נדב גואדה: קיבל הוראות בטיחות והוא גם חתם עליהן, הסברתי והדרכתי אותו איפה מותר להיות.
<נדב גואדה: לקחתי אותו ושמתי אותו בעמדה שהוא היה אמור לעבוד בה, אלו משטחים שיש לכסות אותם.
<נדב גואדה: זו העבודה שלו.
יחיאל חיליק בר: מה מראות המצלמות שקרה?
<גיל סגל: אני אראה בהמשך מה שקרה.
<גיל סגל: טוענת יעל שבגלל שהוא היה צמא ושאנחנו לא מאפשרים להם לשתות, הוא נאלץ להיכנס לתוך האזור האסור.
<גיל סגל: זה מה שאני שמעתי בתקשורת, 'אין להם אפשרות לשתות, הוא הלך לחפש שתייה, טיפס לתוך האזור האסור ושם הוא נפגע'.
<גיל סגל: ראשית הבאתי לכם תמונות מתוך מצלמות שמצלמות את המקום, הנער נראה נכנס לתוך הקפיטריה של העובדים בדרך המלך, פותח את הדלת, לוקח מזון לוקח שתייה, חוזר למקום שלו לעבוד.
<גיל סגל: כלומר לא הייתה שום סיבה שהוא יכנס למקום שנדב הראה לו שאסור להיכנס אליו כי שם מסוכן.
<גיל סגל: יתרה מזאת, המקום שבו הוא טיפס מצריך כוח גופני, כלומר זה סוג של להטוטנות מה שהוא עשה שם, זה מקום משולט בשלטים כמו, "אין לעלות", "אסור לטפס" "מסועים בפעילות", הנער טיפס על המסועים, ניגש למלקטת שעמדה בתוך המחסן האוטומטי.
<גיל סגל: רואים אותו נוהג במלקטת שזה מעשה קונדס, ואני מסכים עם כולכם שילדים אסור להם לעבוד במקום כזה.
<גיל סגל: בניגוד להנחיות שהוא קיבל, רואים אותו - - -
מיכל רוזין: הייתה שם הוראה, לא היה שם מפקח ולא היה מנהל.
מיכל רוזין: תאמין לי אמרתי לפני שנייה נעזוב, אנחנו נכנסים כאן כבר לעניינים משפטיים וכדומה אליהם אני לא רוצה להיכנס פה.
מיכל רוזין: חבל שאתה נכנס למקומות האלה, כי אז באמת האוזן מצטמררת לשמוע את הדברים האלה.
מיכל רוזין: עם כל הכבוד, הוא עשה את כל זה ויש צילומים ואין שום מאבטחים, אין שום מפקחים, אין שום מנהל עבודה שרואה אותם.
מיכל רוזין: אני כשאני מעסיקה ילדים אני כל דואגת לראות מה קורה איתם, מה מתנהל איתם.
<גיל סגל: זה לא שרואים ילד בן 8-9, כמו שדוקטור יצחק קדמן דיבר על הילד מרהט ואפשר להבין שהוא ילד, מדובר על ילד שבעוד חצי שנה הוא כבר לא יהיה ילד.
<גיל סגל: כלומר עובדים שהסתובבו שם לא היו אמורים לחשוב שהילד הספציפי הזה, על המלקטת הזאת שהולך ועושה סבוב להנאתו, הוא בעצם - - -
מיכל רוזין: חשבו שהוא אחד העובדים הבוגרים ואין בעיה שהוא יעשה להטוטים.
מיכל רוזין: אנחנו נכנסים כאן לדקויות - - -
יחיאל חיליק בר: יש חקירת משטרה ויש חקירה בנושא.
<גיל סגל: יש עניין בנושא בטיחות שחשוב להגיד, כל המרכז הלוגיסטי והמחסן האוטומטי הזה שהוא המתקדם מסוגו במדינת ישראל, נכנס לפעילות לפני מספר חודשים, בדצמבר, חודשיים לפני המקרה, ביקר במקום מפקח של משרד הכלכלה, מצא אותו מבחינה בטיחותית ללא דופי.
<גיל סגל: כלומר, לא היה משהו שיכולנו לעשות.
<גיל סגל: אם תרצו יש לי תמונות של השלטים ושל הגידור, לא קיים היום בעולם המערבי משהו, איזה שהוא אמצעי בטיחותי שלא הותקן שם.
<גיל סגל: יתרה מזאת, הסיפור של יעל שאנשים טובים עשו טובה ולחצו על מעצור בטיחות, גם הוא לא נכון, כי מעצם הפגיעה של הנער, בשנייה שנפגע, אוטומטית אותו רובוט הפסיק לעבוד.
<גיל סגל: זה נכון שרצו ולחצו שם כי יש מעצורי בטיחות, במקרה הזה לא זה מה שעצר, וזה לא ממש משנה.
<גיל סגל: לגבי מה שקרה במועד הפגיעה, מי שהגיש לו עזרה ראשונה היה עובד חברת טמפו שעבר הדרכה עזרה ראשונה מטעם חברת טמפו ובאמת ביצע חסימת עורקים.
<גיל סגל: אני חייב להגיד שאני לא מבין את הטענה, כלומר, פחות מעשר דקות לאחר מכן היה כבר אמבולנס שאנחנו הזעקנו.
<גיל סגל: נדב דיבר עם המשפחה עוד באותו לילה.
<גיל סגל: הוא דיבר עם אחיך, עם אחד האחים הוא דיבר והוא יוכל לומר לך עם מי.
<גיל סגל: בבוקר התייצבה - - - -
יחיאל חיליק בר: סליחה, אנחנו סוטים מהנושא, הדיון הוא על העסקה.
יחיאל חיליק בר: הפירוט הזה הוא לחקירה.
<גיל סגל: לגבי העסקה אני אומר שברגע שזה קרה הבנו שמקרה כזה יכול להתרחש למרות שחברת כוח אדם יודעות והיא לוקחת אחריות, אדון רפי אלימלך אמר לי 'זו פדיחה שלנו, זה בגלל היחסים בינו ובין הרכזת, זה לא היה צריך לקרות'.
יחיאל חיליק בר: נשמע בהמשך את נציגתו של רפי אלימלך.
<גיל סגל: אנחנו לא נסתפק בזה, אנחנו בהחלט נבדוק שבני נוער לא נשלחים לחברת טמפו.
יחיאל חיליק בר: אני מודה לך.
יחיאל חיליק בר: בבקשה הגברת שרון בן גל ראש תחום בכירה חקירות ואכיפה במשרד הכלכלה.
יחיאל חיליק בר: יש כאן את הטענות שהעלתה המשפחה ותגובה עליהן אני רוצה לשמוע.
יחיאל חיליק בר: אני ארצה לשמוע גם את נציגת חברת ל.מ.
יחיאל חיליק בר: וכמובן ניתן לאלירן מיחובסקי את כבוד האחרונים.
<שרון בן גל: משרד הכלכלה עוסק בבטיחות בעבודה.
<שרון בן גל: הוא בודק את כל המפעלים בארץ ובהתאם למצב הבטיחות ניתן הרישיון.
<שרון בן גל: אנחנו כמאה ומשהו אנשים מתוכם יש לנו חמישה חוקרים, ארבעה חסרים כי לא הצלחנו לאייש את התקנים.
<שרון בן גל: יש לנו כמאה תקנים לחקירות פנימיות ויש לנו כ- 17,000 תאונות עבודה בשנה.
<שרון בן גל: אנחנו משתדלים לחקור ככל שאנחנו מצליחים כאשר סדר העדיפויות הוא על פי הפגיעה.
<שרון בן גל: חוקרים את כל פגיעות המוות כי המשטרה אינה מסוגלת לחקור חקירה מקצועית, היא חוקרת רק מצד הרשלנות ואנחנו חוקרים על פי הכללים שלנו.
<שרון בן גל: יש לנו מעל 50 חוקים ותקנות על פיהם אנחנו חוקרים את התאונות.
<שרון בן גל: המקרה הזה כן דווח לנו אם על ידי המשטרה ואם על ידי חברת ל., אנחנו לא חקרנו, אבל בגלל שידענו שמדובר בנער שלחנו מפקח מטעמנו לבדוק אם היו ליקויי בטיחות באותו מקום.
יחיאל חיליק בר: מה הוא גילה?
<שרון בן גל: ראה את הסדק והתרשם שיש מקום גם לחקירה.
<שרון בן גל: זה לא שאנחנו לא מתייחסים לתאונות של נערים.
<שרון בן גל: מדובר כאן בתאונה קשה ולמרות שלא מדובר במקרה מוות אנחנו כן נחקור יחד עם מנהל ההסדרה.
<שרון בן גל: הם יחקרו את העבירות, אם נגלה שהמפעל עבר עבירות בטיחות, אנחנו בהחלט נגיש כתב אישום.
<גיל סגל: אגב, המפקח שהיה אחרי האירוע הוא אותו מפקח שבדק לפני חודשיים וכתב שהכול בסדר.
<שרון בן גל: הוא המפקח שאחראי על המפעל?
<גיל סגל: הוא היה שם, אם אתה רוצה יש לי כאן את הדוח שלו.
<שרון בן גל: כעת אני חוקרת, ואחקור - - -
יחיאל חיליק בר: למה לא לשלוח מישהו אחר שלא היה מעורב?
<שרון בן גל: אני אשלח חוקר משלי והוא לא יהיה אותו מפקח.
<שרון בן גל: המפקח לא יכול לראות את כל ליקויי הבטיחות, הוא לא מומחה בכל המכונות.
<שרון בן גל: הוא יכול להתייחס כללית, אבל אנחנו מיננו ממונה בטיחות בהתאם למפעל שהוא פרסונל שקיבל הסמכה מטעמנו.
<שרון בן גל: יש אדם המועסק במשרה מלאה והוא בודק את כל ענייני הבטיחות, הוא מוציא נהלים והנחיות.
<שרון בן גל: בדקנו שאכן יש נהלים, בדקנו שאכן נעשתה הדרכה באופן כללי כי אנחנו לא יכולים לבדוק שכל העובדים, כל ה- 1,000 עובדים או העובדים המזדמנים מקבלים הדרכה.
<שרון בן גל: לצערנו את זה נבדוק בדיעבד, בהחלט אנחנו סומכים.
<שרון בן גל: במקרה ונמצא שמנהל הבטיחות התרשל ושהוא לא עשה את העבודה הנכונה, נחקור גם אותו ונבדוק.
יחיאל חיליק בר: מתי צריכים להיות הממצאים שלכם?
<שרון בן גל: אנחנו ניתן סדרי עדיפות למרות שמדובר בחמישה חוקרים, אני חוזרת ואומרת, מדובר בחמישה חוקרים בכל הארץ שאמורים לבצע את חקירת כל התאונות.
<שרון בן גל: למקרה הזה אקח חוקר ויחד עם מאיד דוד נחקור ונגיש דוח, זה ייקח חודש-חודשיים.
יחיאל חיליק בר: חודש חודשיים לחקור מקרה אחד?
<שרון בן גל: כן.
<שרון בן גל: כי צריך להביא את כל האנשים.
<שרון בן גל: אנחנו לא רוצים להביא תיק לבית המשפט שאינו מבוסס ראיות.
<שרון בן גל: לאחר שנסיים את הדוח נעביר לתביעה ונבדוק את כל הנושא, אם נמצא שנעברו עבירות בטיחות נגיש כתב אישום באמצעות התביעה של המשרד.
<שרון בן גל: בנוסף למנהל הבטיחות במשרד הכלכלה יש לנו גופים נוספים שעוסקים בבטיחות בכלל ובבטיחות נערים בפרט.
<שרון בן גל: יש לנו מוסד לבטיחות וגהות שמקדם פרויקט ייחודי בתחום של הדרכת נערים והכשרתם בתחום הבטיחות.
<שרון בן גל: הפרויקט התחיל והוא ימשך מספר שנים, כי אנחנו יודעים שיש בעיה בהדרכת נערים.
<שרון בן גל: אתם צריכים להבין שמבחינתנו אין הרבה הבדל בין הדרכת עובדים לבין הדרכת נערים, מבחינתנו כל עובד אפילו שהוא עובד בלתי חוקי הוא צריך לקבל הדרכת בטיחות בין אם על ידי המעסיק באופן ישיר ובין אם זה על ידי ממונה הבטיחות.
<שרון בן גל: אנחנו לא מצפים שהמנהל הישיר ידריך את כל עניין הבטיחות.
<שרון בן גל: אנחנו נבדוק את עניין הבטיחות ועל פי זה נגיש את הדוח.
יחיאל חיליק בר: נבקש לשמוע את נציגת חברת ל.מ ואחריה את אלירן מיחובסקי.
יחיאל חיליק בר: ליאת קבלו מנהלת סניף ירושלים של חברת ל.מ, אנחנו נבקש ממך לתאר בקצרה איך קרה מה שקרה, איך נשלח ילד בן 17 לעבוד בשעות האלה, זה לא חוקי.
יחיאל חיליק בר: אמר כאן נציג חברת טמפו שהבנתם שהייתה 'פדיחה' והיא שלכם.
יחיאל חיליק בר: אבקש להבין מהי עמדתכם.
<ליאת קבלו: הגעתי לכאן בהתראה מאוד קצרה.
<ליאת קבלו: הגעתי לכאן כי אני מירושלים.
<ליאת קבלו: אין לי יותר מדי פרטים על המקרה, לא באתי לייצג את המקרה.
<ליאת קבלו: אוכל להציג בפניכם את הנהלים שלי כמנהלת סניף כבר עשר שנים - - -
יחיאל חיליק בר: את הנהלים אנחנו מכירים וגם את החוקים.
יחיאל חיליק בר: אנחנו כנראה הבנו שעברתם עליהם.
יחיאל חיליק בר: נשלח פה ילד לעבוד בשעות לא שעות במפעל שלדבריו הגדיר לכם לא לשלוח אליו נערים.
יחיאל חיליק בר: .
<ליאת קבלו: הנושא הזה בבדיקה וגדולים וחכמים ממני בודקים ובוחנים את העניין.
<ליאת קבלו: אני כן אוכל להגיד שאנחנו מקבלים אחת לתקופה, אחת לכמה חודשים ולא רק לקראת חופש הגדול, הדרכה על כל נושא העסקת נוער.
<ליאת קבלו: בדרך כלל אנחנו לא מעסיקים נערים מתחת לגיל 18.
<ליאת קבלו: התקופה היחידה בה אני מעסיקה נערים היא בתוקפת החופש הגדול וגם אז רק עם אישורי עבודה.
<ליאת קבלו: הופתעתי לגלות שלא היו אישורי עבודה.
<ליאת קבלו: אני לא מעסיקה נער לפני שהוא מציג אישור רפואי.
<ליאת קבלו: מבחינתי זה כרטיס עובד של נוער.
<ליאת קבלו: אני יודעת שקרה שם מקרה שאינו מאפיין, גם לא את הסניף, ושהמנכ"ל שלי בודק את המקרה והוא גם - - -
יחיאל חיליק בר: מה שנאמר כאן על ידי כולם, שלא מעסיקים בני נוער בשעות האלה.
יחיאל חיליק בר: כולם מדריכים את כולם על בטיחות ועדיין בשעה 01:30 בחברת טמפו נדרס נער על ידי רובוט.
מיכל רוזין: זו רק דוגמה, שמענו את הנתונים, יש נתונים בעניין.
יחיאל חיליק בר: את אומרת שלעצם העניין הזה אין לך מה להגיד.
יחיאל חיליק בר: לעצם העניין את מנועה או לא רוצה או לא יודעת.
יחיאל חיליק בר: מן הסתם אתם משתפים פעולה עם המשטרה בחקירת הנושא הזה.
<ליאת קבלו: כן, הדברים נבדקים ונחקרים, אנחנו לא מתנערים מאחריות.
יחיאל חיליק בר: אלירן מיחובסקי בזמנו הפנוי הוא גם יושב ראש נוער מרצ.
יחיאל חיליק בר: הוא פה מאחר והוא עשה פרויקט מאוד מעניין בנושא הזה.
<אלירן מיחובסקי: אני יושב ראש נוער מרצ.
<אלירן מיחובסקי: התחלנו את העבודה שלנו עם חברת הכנסת מיכל רוזין בנושא דומה אבל שונה, בנושא של שכר שווה לנוער, כלומר השוואת שכר לנוער - - -
מיכל רוזין: הצעת חוק שלי עולה ביום ראשון בוועדת שרים לחקיקה בנושא הזה.
מיכל רוזין: אנחנו מקווים שהיא תעבור.
<אלירן מיחובסקי: בשעה טובה, כולנו מקווים שהיא תעבור.
<אלירן מיחובסקי: אנחנו יודעים את הנתונים, כולכם קיבלתם את הדוח, דוח מלפני שנתיים.
<אלירן מיחובסקי: מאוד כאוב לי שהנושא הזה עולה בגלל מקרה שכזה.
<אלירן מיחובסקי: מאוד כואב לי שמה שהצלחנו למצוא בדיון הזה שכולם בסדר וזו איזו 'פדיחה'.
<אלירן מיחובסקי: כואב לי שרגליים של לבנאדם הן פדיחה של מישהו.
<אלירן מיחובסקי: זה המצב.
<אלירן מיחובסקי: הבעיה היא אחרת.
<אלירן מיחובסקי: הבעיה במקרה הזה היא בעיה עקרונית.
<אלירן מיחובסקי: האם אנחנו רוצים שבני נוער יעבדו?
<אלירן מיחובסקי: האם אנחנו רוצים לשחרר אותם לשוק שהוא שוק פרוע, שוק פרוץ?
<אלירן מיחובסקי: האם זה החינוך שאנחנו רוצים לתת לאנשים שאותם אנחנו מכשירים בצעדים ראשונים בשוק העבודה?
<אלירן מיחובסקי: אם הם רוצים לעבוד הם צריכים לעבור על החוק, אם הם רוצים לעבוד הם צריכים לקבל פחות, אם הם רוצים לעבוד הם צריכים להתכופף בפני המעסיק, הם צריכים לשמוע תירוצים של העסיק.
<אלירן מיחובסקי: האם זה החינוך שאנחנו רוצים לתת?
<אלירן מיחובסקי: בואו נגיד את זה כאן ועכשיו.
<אלירן מיחובסקי: אני לא מאמין שזה כך, אני לא מאמין שיש לנו את הזכות לעשות את זה לבני נוער שמתנסים בפעם הראשונה בשוק העבודה.
<אלירן מיחובסקי: אם צריך להגביל מעסיקים, אם צריך שבני נוער יעבדו פחות כדי שלא יפגעו, אם זה החיים של בני נוער ואם זה החיים שלהם או בשכר, אני כמי שבאמת מאמין בעבודת בני נוער חושב שצריך להגביל, צריך להגביל כמה שצריך וצריך להגביל כמה שאפשר.
<אלירן מיחובסקי: בדיון זה ראינו למעשה כמה נקודות שהן המרכז.
<אלירן מיחובסקי: ראשית האכיפה.