GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי לוי אבקסיס: אתם גם תממנו את זה?
<בן ציון בראנץ: אמרו בהתחלה, שיופיע בעל המאה וייבהל.
<בן ציון בראנץ: אני חושב שאנחנו לא נבהלים.
<בן ציון בראנץ: אנחנו מחזיקים היום מערכת הדרכה שנותנת למדריכים לבוא בחינם, ובלבד שיבוא וילמד.
<בן ציון בראנץ: אנחנו לא נבהלים.
יעקב מרגי: היום, לעדכן את השכר של עובדות הניקיון בעיריות, שאחרי העדכון עדיין מקבלות תוספת שכר על פי חוק, שזה מה שנקרא שכר מינימום, אתה יודע כמה זמן לקח?
יעקב מרגי: הכיפה היא משרד הרווחה ומשרד החינוך, אסור לנו להלחיץ אותם, צריך להיאבק ולא להרפות אם אתה רוצה לשדרג את מעמדו של המדריך, להגדיר ולתגמל, אתה צריך לדעת גם בסוגיה הקשה הזו, אין מה לעשות.
יעקב מרגי: אם צריך להפריד אותם מעובדי ההוראה האקדמיים, אז יפקידו ויקימו דירוג חדש.
פנינה תמנו: נראה לי שנקודת הפתיחה כבר יותר טובה בגלל שעל הפנימיות וגם על כפרי הנוער, מתחילת הקדנציה הזו, שר הרווחה דיבר על כך וגם שר החינוך ולדעתי אפילו נקבו בסכום.
פנינה תמנו: אלא אם כן תגיד לי שהם נסוגו אחורה.
<בן ציון בראנץ: אני לא יודע על נסיגה, אני רק מוכן להצהיר פה שמערכת ההדרכה שלנו היא חינם.
<בן ציון בראנץ: אנחנו אפילו לא גופים מחיר סמלי ובלבד שהאנשים האלה יוכשרו.
פנינה תמנו: אי אפשר לגבות מהם, אלה ילדים.
יעקב מרגי: אתה מדבר על מערכת של השתלמות למעסיק.
יעקב מרגי: אנחנו מדברים על הכשרה בסיסית.
<עמנואל גרופר: אני אומר לכם שזו נקודה שולית לחלוטין.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד לכם, כמי שעשתה קד"צ, לפני שירות צבאי, חלק מהמתגייסים או מהמתגייסות היו נשלחים לקורס טרום גיוס.
אורלי לוי אבקסיס: אני עשיתי קורס חובשות במסגרת קד"צ.
אורלי לוי אבקסיס: זה אומר שלושה חודשים אינטנסיביים, שנמצאים רק במסגרת הלימוד.
אורלי לוי אבקסיס: המדינה יודעת לעשות את זה טוב מאד, משרד הביטחון יודע לעשות את זה נהדר.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה אם אי אפשר להעתיק את המודל ואז ברגע שמסיימים אתה קד"צ מתחיל להיספר הזמן.
אורלי לוי אבקסיס: כך הרווחת אותו שנה שלימה, אם זה שירות לאומי, או ש"ש ותוך כדי תנועה לתת השתלמויות.
אורלי לוי אבקסיס: למה לא להעתיק את המודל הזה, שאני חושבת שהוא מודל מוצלח ביותר?
אורלי לוי אבקסיס: בשורה תחתונה, הבן אדם מקבל גם את הידע המקצועי גם מגיע לשירות עם כלים מתאימים ויותר קל לעשות השלמות תוך כדי תנועה מאשר להתחיל מהתחלה.
אורלי לוי אבקסיס: מישהו יכול לתת לי תשובה על זה?
פנינה תמנו: אני רוצה להסב את תשומת לבך, זה יפה ונכון לדבר על הכשרות של מדריכים אבל אחת הבעיות היא שמשרד הרווחה יודע להשתמש בבנות שירות לאומי, אבל בסוף המקומות הם אלה שצריך לתקצב אותן.
פנינה תמנו: אני אומרת שצריך לבדוק כמה אתם מתקצבים בנות שירות לאומי וגם כמה משרד החינוך כי זה שימוש נכון.
פנינה תמנו: זה גם בונה חברה, מבחינת אותם צעירים שעוברים תהליך מסוים ויוצאים החוצה אחרי שהתנדבו ונתנו מעצמם, מצד שני זה גם מוריד מהעומס ונותן המון כלים למקום.
פנינה תמנו: זו נקודה יותר אקוטית לדעתי מאשר אותן הדרכות.
יעקב מרגי: גם הש"ש או בן/בת השירות הלאומי צריכים את ההכשרה.
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, אם אתה שם אותם במסגרת אינטנסיבית שלושה חודשים, זה שווה לחצי שנה.
אורלי לוי אבקסיס: לא סתם עשו את קורסי הקד"צ במסגרת שירות בטחוני.
אורלי לוי אבקסיס: שם הצליחו לרכז המון חומר, להפוך אותם למקצוענים בזמן קצר יחסית ואז המונה דופק מהרגע שהוא נכנס למערכת.
אורלי לוי אבקסיס: לכן ההכשרה היא מוקדמת.
אורלי לוי אבקסיס: בנושא הזה, אתה אומר שיש לכם את האנשים שיכולים להכשיר, בחינם, צריך למצוא את האכסניה הנכונה.
אורלי לוי אבקסיס: הייתי רוצה לשמוע את גורמי המקצוע, אם זה משהו שמקובל עליהם.
<עמנואל גרופר: עד לפני שנתיים הייתי בתפקיד של שמואל, מנהל אגף הפנימיות במנהל לחינוך התיישבותי ועליית הנוער והיום אני באקדמיה, גם במכללת בית ברל וגם במכון לנדר.
<עמנואל גרופר: אני מאד מעריך את ידידי בנצי בראנץ, אבל מה שהוא מציג כאן, זו דוגמה קלאסית למה העסק הזה מדשדש כבר כל כך הרבה שנים.
<עמנואל גרופר: כי בעצם משרדי הממשלה לא רוצים להחליט.
<עמנואל גרופר: וכשהם לא רוצים להחליט, הם בעצם מחליטים שהם משאירים את המצב כפי שהוא.
<עמנואל גרופר: החזון שהציג שמואל אבואב הוא חזון אחר, שמדבר על לעשות שינוי מהותי, שיהפוך את העיסוק הזה למקצוע.
<עמנואל גרופר: זה נכון שזה מקצוע מיוחד מפני שהוא קצר טווח, אבל בעצם המקצוע הוא עבודה עם נוער, כאשר השלב הראשון יהיה הדרכה בפנימייה והניסיון שאדם צובר בתפקיד הוא ניסיון חשוב ביותר לכל הקריירה שלו, אם הוא יהיה מורה, או כל דבר אחר.
אורלי לוי אבקסיס: עושים את זה עם פרמדיקים, גם בשירות הלאומי.
<עמנואל גרופר: היום, בפנימיות של כפרי הנוער, בסטטיסטיקות שאנחנו עושים, כ-50% מהמדריכים הם בעלי תואר ראשון.
<עמנואל גרופר: ברובם, לא בתחום החינוך, בכל מיני.
אורלי לוי אבקסיס: זו רק הסבה?
<עמנואל גרופר: זו לא הסבה.
<עמנואל גרופר: זה אומר, שאם תדרשו במקום 12 שנות לימוד, תדרשו תעודת בגרות, לא עשיתם שום דבר.
פנינה תמנו: האם הם עוברים מבחני אישיות?
פנינה תמנו: זה יותר חשוב לי מכל דבר אחר.
<עמנואל גרופר: הם לא עוברים מבחני אישיות וגם את זה הם לא צריכים.
פנינה תמנו: אני כן חושבת שצריך לעשות מבחני אישיות.
<עמנואל גרופר: אבל לא זאת הבעיה.
<עמנואל גרופר: את רוצה לשנות את המיצוב של התפקיד ואת זה לא תשיגי על ידי מבחני אישיות.
פנינה תמנו: לא מיצוב.
פנינה תמנו: בוועדה לזכויות הילד, ככל שאני נמצאת פה, מה שמעניין אותי בסוף זה ביטחונם של הילדים.
פנינה תמנו: משיהו דיבר על כך שמי שמגיע לתחום הזה פעמים רבות זה סוג של אנשים עם ברירת מחדל וזו לא המטרה.
פנינה תמנו: דווקא כן מעודד לשמוע ש-50% הם בעלי תואר ראשון, אבל אני אומרת שמה שהכי חשוב בסופו של דבר אלה אנשים שיודעים לגעת בציפור נפשם של הילדים, ללוות אותם ולא חלילה אחרי חצי שנה שמישהו יקום וישאיר ילדים, במיוחד של פנימיות הרווחה, עם נזק בלתי הפיך.
<עמנואל גרופר: אנחנו רוצים להידמות בהרבה דברים למדינות ה-OECD.
<עמנואל גרופר: אנחנו היחידים, שעדיין מרשים לעצמנו להפעיל פנימיות וישראל היא המדינה שיש בה הכי הרבה ילדים בפנימיות באופן יחסי עם מדריכים, ללא שום הכשרה מוקדמת.
<עמנואל גרופר: יש הכשרות.
<עמנואל גרופר: הקמנו במכללה האקדמית בית ברל הכשרה ל-BED של 4 שנים למדריכי פנימיות תוך כדי עבודה, שהם לומדים יום וחצי בשבוע.
<עמנואל גרופר: 100 אנשים כבר עברו את זה.
<עמנואל גרופר: הבעיה, ופה אנחנו מגיעים לכנסת, שזה וולונטארי.
<עמנואל גרופר: מנהל שרוצה שולח את האנשים שלו ללמוד ומנהל שלא רוצה לוקח אנשים עם 10 או 12 שנות לימוד.
אורלי לוי אבקסיס: אז אנחנו מדברים כבר על צוות מקצועי ולא על צוות מתחלף כמו השירות הלאומי והש"ש.
אורלי לוי אבקסיס: אז נעשה הפרדה, ההכשרה צריכה להיות שונה בין המתחלפים לבין הצוות שאנחנו רוצים אותו באופן יותר קבוע.
<עמנואל גרופר: זה נכון, אבל אלה כוח עזר.
אורלי לוי אבקסיס: וגם הוא צריך הכשרה.
<עמנואל גרופר: נכון, כוח עזר הוא מאד חשוב אבל הוא לא יכול להחליף את הצוות המקצועי הקבוע.
אורלי לוי אבקסיס: אתה מדבר על לימודים לתואר?
<עמנואל גרופר: כן.
אורלי לוי אבקסיס: אז פה אנחנו צריכים את הלמ"ג.
<עמנואל גרופר: אין בעיה, יש היום, בהרבה מאד מכללות לחינוך, יש את זה בבית ברל ויש את זה באורנים.
אורלי לוי אבקסיס: אז אתם מבקשים עכשיו את ההסדרה של המקצוע?
<עמנואל גרופר: בדיוק.
אורלי לוי אבקסיס: אז צריך להתחיל להתניע את התהליך בהצעת חוק.
אורלי לוי אבקסיס: בלי זה, זה לא יקרה.
אורלי לוי אבקסיס: כדי להפוך את המקצוע למקצוע מוגדר, כמוש עשינו בדיוק עם הנושא של מקצועות הפרא רפואיים.
אורלי לוי אבקסיס: זה לקח הרבה זמן, זה לא תהליך קצר, זה תהליך שצריך לעבוד אתו מול המל"ג ומול הכנסת.
אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה להגיד שאנחנו מסכימים ויש לי תחושה שגם עם שאר החברים, נשמח לקחת כחלק שמתניע את התהליך.
יעקב מרגי: זרקנו בחלל האוויר את השאלה אם זה נכון להגדיר את זה כמקצוע.
אורלי לוי אבקסיס: תעשה מדרג.
יעקב מרגי: השאלה אם זה מחייב לעבור בהגדרה של מקצוע.
אורלי לוי אבקסיס: אז השכר יהיה גם שווה ערך.
<שמואל אבואב: ההצעה היא, שיהיה כוח סמי מקצועי, שאלה המדריכים, ש"ש, מדריכים, שירות לאומי, הם באים לזמן קצר, מתחלפים וזה כוח סמי מקצועי.
<שמואל אבואב: לצדם, מקצוע שנקרא מחנך פנימייה.
<שמואל אבואב: כמו שיש מחנך כיתה, יהיה מחנך פנימייה.
<שמואל אבואב: אם הוא יוכשר למהלך הזה, המסלול הטבעי ההמשכי, אחרי 4,5 שנים בפנימייה, יהיה ללכת למערכת החינוך, להיות רכז.
אורלי לוי אבקסיס: יהיה לו גם אופק תעסוקתי, אפשרות קידום.
<שמואל אבואב: היום אומרים לו, אתה מדריך, השער של מערכת החינוך נסגר בפניו, כשכל המרחב של מערכת החינוך יכול היה להיות הבסיס הטבעי להתקדמות עבורו.
<שמואל אבואב: אז הוא בא לפרק מלא, ל-4,5 שנים טובות, נמרצות, במסגרת של 24 שעות, היה מכשיר את עצמו ואחר כך הולך למסלולים אחרים.
<יואב אפלבוים: אני רוצה בבקשה להתייחס ואני מתנצל מראש שאני הולך לקלקל את החגיגה.
<יואב אפלבוים: אני האדם שציפית לו, כשהגדרת מדריך שיש לו ערך מוסף.
<יואב אפלבוים: בשנת 72 התחלתי כמדריך ובמשך 41 השנים האחרונות אני עוסק רק בנושא של חינוך פנימייתי.
<יואב אפלבוים: היום בהכשרתי אני עובד סוציאלי, הייתי מפקח על פנימיות, עבדתי שנים במשרד החינוך, בעליית הנוער והחינוך ההתיישבותי והיום אני מנהל מערכת טיפולית פוסט-אשפוזית של משרד הרווחה.
<יואב אפלבוים: כל מה שנאמר על מסלולי ההכשרה למדריכים הוא נכון ויציב.
<יואב אפלבוים: אני מחזיק צוות, שהוותק שלו מהמובילים בארץ.
<יואב אפלבוים: לפני שרצים להצעות חוק, אני מציע כמה הצעות חוק, לפני ההצעה להכשרת מדריכים.
<יואב אפלבוים: אם לא יהיה ניתוח אמיתי והחלטה אמיתית, שממשלת ישראל לוקחת בידיים את כל הנושא של הסידור החוץ ביתי ומאגדת אותו לאיגוד אחד, שנותן את התשובות, החל להגדרה מי זקוק לסידור חוץ ביתי וכלה בהגדרה מה זו פנימייה, מי הולך לפנימייה ומי עובד בפנימייה, אנחנו יכולים לדבר מהיום עד מחר על נישה, שהיא מאד חשובה והיא הכשרת המדריכים.
יעקב מרגי: אבל כרגע הדיון הוא על הכשרת המדריכים.
<יואב אפלבוים: אני אומר לפרוטוקול ואחזור ואומר את זה בכל פורום שדן בנושא שנוגע בחינוך הפנימייתי.
אורלי לוי אבקסיס: זה חשוב מאד, רק שהנושא הספציפי היום הוא על המדריכים ועל הכשרתם.
<יואב אפלבוים: אני יודע, אני רק מאיר את עיניכם, שאם נפתור, כאילו, את הבעיה הזו, לא פתרנו כלום.
<יואב אפלבוים: אני אומר לכם את זה בצער ובכאב, כאדם שמוביל מערכת, שמדריכים יושבים שם 8 עד 10 שעות.
<בן ציון בראנץ: כמערכת מובילה אצלנו ובאמת אתה ראוי רק למילים טובות, יש פה שני דברים, תזה של אקדמיזציה ומקצוע ויש פה שליחות עם מערכת עוטפת.
<בן ציון בראנץ: אני שואל אותך, כמנהל הפנימייה, מה יישומי יותר?
<בן ציון בראנץ: מה אתה רוצה יותר?
<יואב אפלבוים: אני לא רואה שום אפשרות, לא רואה שום אדם שייקח על עצמו, כמקצוע לחיים, תפקיד של מחנך פנימייה.
<יואב אפלבוים: אני פוגש את הבודדים, יש אצלי בצוות, בתפקידים מרכזיים, שתי מרצות במכללת אורנים לחינוך בלתי פורמאלי ולהכשרת מדריכים של קידום נוער.
אורלי לוי אבקסיס: אבל את זה אנחנו מנסים לשנות.
אורלי לוי אבקסיס: אתם מדברים עדיין בדיסקט הישן.
אורלי לוי אבקסיס: ברגע שנהפוך את זה למקצוע, עם תעודה, עם אופק תעסוקתי, זה כבר לא המורה באופלן הקליטה שקמה המדינה, אלא זה מורה, שעבר, קיבל את התעודה יכול להתקדם, יש לו לאן לשאוף, יכול להיכנס ולקבל תפקידים לא רק בפנימיות אלא במערכת החינוך בכלל.
אורלי לוי אבקסיס: הפכנו את זה למקצוע נדרש.
יעקב מרגי: ובתנאי - - -
אורלי לוי אבקסיס: בתנאי שיהיה שכר בצדו.
יעקב מרגי: לא תוכלי שמסלול ההכשרה שלו יהיה ספציפי של מדריך פנימייה.
יעקב מרגי: צריך לבנות לו את מסלול ההכשרה, שיהיה גם אפקטיבי להוראה ולעוד דברים.
אורלי לוי אבקסיס: אז יהיה לו גם ערך מוסף, ותוכל להשתמש בו באותן מסגרות.
אורלי לוי אבקסיס: אני ממש בעד.
פנינה תמנו: זה משהו שמצריך דיון נרחב.
אורלי לוי אבקסיס: הייתי רוצה לבדוק את הרעיון של פרופסורה בתחום.
אורלי לוי אבקסיס: הרי לא סתם עשו את זה בנושאים של טיפול במוזיקה, ובאמנות.
אורלי לוי אבקסיס: ברגע שהפכו את זה למסלול וכמובן שיש את דור הביניים, שאנחנו מתחשבים בו, עושים לו השלמות כאלה ולוקחים בחשבון גם את כל הרזומה, את הניסיון, את העבודה בשטח, את השנים שעבד, זה יהיה דור המדבר, שעליו נצטרך להחיל חוקים מסוים ולהגמיש דרישות כאלה ואחרות לגביו.
אורלי לוי אבקסיס: אבל מכאן ואילך, להפוך את זה למשהו שעומד על שני רגליים.
<עמנואל גרופר: יש לזה דוגמאות, בכל אירופה עובדים כך כבר משנות ה-60 של המאה הקודמת.
אורלי לוי אבקסיס: באירופה זה מקצוע נלמד, עם תעודה?
<עמנואל גרופר: בהחלט.
אורלי לוי אבקסיס: אז אנחנו נבקש מחקר משווה ממחלקת המחקר של הכנסת, לבדוק איך זה עובד באירופה, כי זה בדיוק מה שעשינו עם המקצועות הפרה-רפואיים.
יעקב מרגי: ההערכה שלי היא שאנחנו נתעכב עם זה.
יעקב מרגי: המקצוע צריך תיקון חקיקה.
יעקב מרגי: כשתתחילי לעשות את העבודה, יבואו כל המל"ג וכל אנשי הדעה ויגידו לך, יש כבר מקצוע קיים, תעשו לו התאמות מיוחדות.
יעקב מרגי: אם אתה שואף שהוא יהיה מקצוע אקדמי, יש עבודה סוציאלית.
יעקב מרגי: בעבודה סוציאלית תהיה התמחות מיוחדת לפנימייה, כי יכול להיות שלא צריך להמציא את הגלגל.
יעקב מרגי: בשלבי ההכנה יבואו ויגידו לך שאת סתם ממציאה את הגלגל מהתחלה.
יעקב מרגי: אם תיקחי את תכנית הלימודים תראי שהעובד הסוציאלי עושה כמעט 80% מההכשרה, או עובד ההוראה.
<עמנואל גרופר: אתה ראית עובד סוציאלי שמוכן להיות מדריך?
יעקב מרגי: הפסקתי לשאול את השאלה "אם ראית", חז"ל אומרים "אל תאמר אי אפשי על מה שאפשי".
יעקב מרגי: אין בלתי אפשרי.
יעקב מרגי: אמרו לנו, ראית רופא מומחה שאחרי שלמד 7 שנים ירד להתמחות בנגב?
יעקב מרגי: כשנתנו תמריצים למתמחים לרדת בנגב, פתאום בסורוקה יש רופאים.
יעקב מרגי: פתאום בגליל יש רופאים.
יעקב מרגי: זה התפקיד שלנו.
יעקב מרגי: כשאתה בא להציע הצעה, אתה צריך לדעת איפה הפרצות שלך.
יעקב מרגי: הפרצות פה הם התגמול.
יעקב מרגי: אם יהיה תגמול, עבודה שתיתן לה גם מיתוג, יהיה קמפיין, תעשה לזה האדרה, תיתן העדפה.
אורלי לוי אבקסיס: אפשר ליצור מסלול של עובדים סוציאליים.
פנינה תמנו: אתה סקפטי.
<עמנואל גרופר: העניין שאנחנו מדברים פה על עבודה חינוכית טיפולית.
<עמנואל גרופר: לכן, אני לא בעד הרעיון של להפוך את העבודה הסוציאלית לזה.
יעקב מרגי: זו הייתה רק דוגמה.
<עמנואל גרופר: היום, 85% מהילדים שנמצאים בפנימיות בישראל, נמצאים בפנימיות חינוכיות.
<עמנואל גרופר: זה נכון שהפנימיות הטיפוליות והשיקומיות שמשרד הרווחה מטפל בהם, הן פנימיות חשובות, שעוסקות בילדים מאד מורכבים.
<עמנואל גרופר: אבל אנחנו מדברים פה על תפקיד חינוכי טיפולי.
<עמנואל גרופר: זאת גם התפיסה באירופה של הסוציאל-פדגוג, שעושה גם את העבודה החינוכית וגם את העבודה הטיפולית ברמה הראשונית.
פנינה תמנו: צריך גם לעשות הפרדה בין מוסדות כאלה של הרווחה לבין מוסדות אחרים.
אורלי לוי אבקסיס: מדריך יהיה מדריך לכאן ולכאן, הוא יתאים לשניהם.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שאפשר לסכם את הדיון.
אורלי לוי אבקסיס: כתוב לי פה, להפוך את המקצוע למקצוע מועדף, שמה הייתה הכוונה?
פנינה תמנו: לשפר את התנאים, קרן השתלמות.
יעקב מרגי: אני קורא לאמץ את המסמך הזה.
יעקב מרגי: תכינו לנו את הפלטפורמה, הידע אצלכם, זה יהיה אב טיפוס שממנו נתחיל תהליך של הסדרת המקצוע הזה, כולל ההכשרה שלו.
יעקב מרגי: הוועדה תקבל את המסמך ותוביל את זה.
אורלי לוי אבקסיס: הגיע הרגע בו המקצוע הזה יהפוך להיות מוסדר ומוכר, עם כל הייחודיות שלו.
אורלי לוי אבקסיס: לתת לאותם אנשים שיבחרו לגשת למקצוע הזה אופק תעסוקתי עם אפשרויות קידום.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נפעל לקידום הצעת חוק ברוח המסמך, מה שמתקיים, כמו שהסתבר לנו כאן, המון שנים כבר באירופה.
אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו, המפעילים הגדולים ביותר בעולם, של המסגרות הללו, מן הראוי שגם נתקדם בהתאם.
אורלי לוי אבקסיס: דבר שני, אנחנו נמשיך ומדון בנושא, אבל לפני שאנחנו סוגרים את הדיון, הייתי רוצה לתת התייחסות לצוות העזר.
אורלי לוי אבקסיס: צריך להגיע גם אליהם עם הכשרות בסיסיות, בדיוק כמו שעושים עם הפרמדיקים, וזה לא נחשב לתקופה שסופרים בה את השירות.
אורלי לוי אבקסיס: מי שהולך למסלול של פרמדיק, נספר לו יותר מאשר מי שהלך למסלול של חינוך.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מבקשים ממשרד הרווחה לבחון את המודלים של האוכלוסייה הצעירה שמגיעה לגיוס או לשירות לאומי עם התמקצעות, כמו למשל בחובשות, פרמדיקים ומקצועות אחרים שדורשים הכשרה בסיסית טרם הגיוס.
אורלי לוי אבקסיס: באותה מידה גם עם האוכלוסייה הזמנית והצעירה של הפנימיות.
אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת לבדוק את הנושא ולהגיע עם תשובה לוועדה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מצפים לתשובה בנושא הזה ממשרד הרווחה תוך שלושה חודשים, ואנחנו נעבוד על שינוי חקיקה בהתאם להסדרת המקצוע.
אורלי לוי אבקסיס: תודה לכולם, הישיבה נעולה.
אורלי לוי אבקסיס: בוקר טוב, אנחנו פותחים כעת את הישיבה של הועדה לזכויות הילד.
אורלי לוי אבקסיס: התאריך 21 בינואר 2014, כ' בשבט תשע"ד.
אורלי לוי אבקסיס: השעה 11:05.
אורלי לוי אבקסיס: הנושא: מודלים להתמודדות בתופעות אלימות ושכרות של בני נוער.
אורלי לוי אבקסיס: אתחיל בקצרה עם מה שאנחנו מתבשרים בתקשורת.
אורלי לוי אבקסיס: לאחרונה יש תחושה של גל גואה של אלימות בקרב בני הנוער.
אורלי לוי אבקסיס: לראיה, היא אפילו במסגרות בתי הספר, בתוך מערכת החינוך.
אורלי לוי אבקסיס: "תלמיד בכיתה ח' הותקף בכיתתו על ידי שלושה נערים", "חשד, חמישה נערים אנסו ילדה בת 12 וצילמו" "בן 16 נדקר למוות בויכוח בין נערים בפתח תקוה" אונס נוסף.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מגלים אלימות של בני נוער כנגד קשישים, "יידוי אבנים על קשישים", "גנבו והשחיתו רכב" – מדובר בחמישה נערים.
אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לומר שהתחושה בציבור היא תחושה של איום, והיא מאוד מטרידה.
אורלי לוי אבקסיס: היא עולה בקנה אחד עם הנתונים שיש לנו שהם נכונים לסוף 2013.
אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מנסים לראות ולהבין מה קורה, אולי הגיע הזמן לעשות איזו בדיקה, רענון ולראות באמת הלכה למעשה אילו תכניות הצליחו ואילו לא.
אורלי לוי אבקסיס: הרי כולנו מתהדרים, וטוב שכך, בתכניות חדשות, ב"עיר ללא אלימות" וכדומה.
אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה "עיר ללא אלימות" היא בעצם פרויקט מאוד מבורך שמאגד בתוכו המון תכניות שונות.
אורלי לוי אבקסיס: זה כמו שאתה נכנס למרכול, מגיע ראש העיר המקומי ואומרים לו, בבקשה תבחר, מה מתאים לך ואת מה אתה רוצה לקדם.
אורלי לוי אבקסיס: חלק מהתכניות הן תכניות שהוא קידם עוד טרם אותו פרויקט שנכנס לעיר, רק עוטפים אותו במעטפת של "עיר ללא אלימות".
אורלי לוי אבקסיס: חלילה שאני באה לומר משהו על הפרויקט,אני חושבת זה פרויקט מבורך ושיתוף הפעולה בין המשרד לביטחון פנים ובין הרשות המקומית זה משהו נכון.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה האם בדקנו לעמוק את כל התכניות המוצעות.
אורלי לוי אבקסיס: אני די בטוחה שבחלק מהתכניות יש אחוזי הצלחה מסוימים ובחלק מהתכניות יש אחוזי הצלחה אחרים.
אורלי לוי אבקסיס: האם אנחנו יודעים לנפות, להוציא מתוך הרשימה את הפחות מוצלחות, להכניס ודווקא להמליץ, לגבות ולפתח תכניות חדשות?
אורלי לוי אבקסיס: אפילו את אותן תכניות שהוכיחו הצלחה.
אורלי לוי אבקסיס: אלו דברים שניתנים למדידה.
אורלי לוי אבקסיס: הבנתי שישנו מחקר שבדק את ההצלחה של "עיר ללא אלימות".
אורלי לוי אבקסיס: לצערנו הרב לא הצלחנו להיחשף לנתונים.
אורלי לוי אבקסיס: שאלתי למשרד לביטחון פנים, "עיר ללא אלימות", אולי נפנה למשטרה.
אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לומר שאני חושבת שבדיון שכזה, בדיון משודר מן הראוי שיהיו בנושאים הללו דווקא המשטרה שמתמודדת בנושאים אלה, המשרד לביטחון פנים, נציג הרשויות המקומיות.
אורלי לוי אבקסיס: אין פה לא נציג של המשרד לביטחון פנים, אני אגיש תלונה באופן אישי לשר הממונה שיברר מדוע זה קרה ואיך יתכן שלא נשלח נציג לכאן.
אורלי לוי אבקסיס: מצד שני, השלטון המקומי אנחנו רודפים אחריו מספר ימים, וגם הוא איננו כאן.
אורלי לוי אבקסיס: יש פה אומנם נציגות מעיריית נתניה - - -
<יוסי הראל פיש: אני נציג הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול במשרד לביטחון פנים, אבל לא נציג המשרד לביטחון פנים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נאלץ להסתמך בין היתר, אולי בעיקר, על הנתונים שלך יש.
אורלי לוי אבקסיס: למי שלא יודע מדובר על הרשות למלחמה בסמים ולאלכוהול, לה יש נתונים חדשים.
אורלי לוי אבקסיס: דוקטור יוסי הראל פיש הוא המדען הראשי.
אורלי לוי אבקסיס: לצערנו הרב לא הכנתם אותנו לכך שאתם מבקשים להציג מצגת ולכן אנחנו לא ערוכים מבחינה טכנית.
אורלי לוי אבקסיס: נשמח אם תוכל להציג בפנינו את הנתונים.
אורלי לוי אבקסיס: לאחר מכן נפתח את הדיון לכל המשתתפים תחת האווירה, אני לא רק חושבת, יש כאן זלזול בוועדה, יש פה זלזול בנושא.
אורלי לוי אבקסיס: לדעתי זה אחד הנושאים החשובים ביותר לחברה הוא הנוער שלה.
אורלי לוי אבקסיס: לאחר מכן נעבור לנתוני המשטרה שמצד אחד מראים ירידה במספר התיקים שנפתחו, ירידה במספר החשודים הקטינים.
אורלי לוי אבקסיס: אך לצערנו הרב, דווקא בעבירות הקשות ביותר אנחנו רואים שאנחנו נשארים על אותו קו ועל אותם אחוזים.
אורלי לוי אבקסיס: במקרים הקשים האלה מדובר גם על קטינים חשודים וגם על קטינים נפגעים כמו רצח, המתה, הרג, המתה ברשלנות וכדומה, הרי גם את מקרי הרשלנות וכדומה לא ממש הצלחנו להפחית, לפחות לא בשנים האחרונות.
אורלי לוי אבקסיס: נבדוק איך אנחנו מתמודדים ומהן התכניות מכאן ואילך.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, אליך דוקטור יוסי הראל המדען הראשי של הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול.
<יוסי הראל פיש: כבוד היושבת ראש תודה רבה, בוקר טוב לכולם.
<יוסי הראל פיש: חבל שאני לא יכול להציג את הנתונים, אשתדל לציין אותם ולעשות את זה קצר ומהר.
<יוסי הראל פיש: אני יושב כאן בעצם תחת שני כובעים, גם בכובע של המדען הראשי של הרשות וגם, ואפילו בעיקר, כחוקר הראשי של הסקר הבינלאומי של ארגון הבריאות העולמי על התנהגויות סיכון של בני נוער מזה 25 שנה, יחד עם עוד 40 ומשהו מדינות באירופה.
<יוסי הראל פיש: אנחנו עוקבים אחרי דפוסי ההתנהגויות בחיים היומיומיים של בני נוער בארץ מתחילת שנות ה-90.
<יוסי הראל פיש: הנתונים שאני אציג היום הם למעשה נתונים של מגמות מתחילת שנות ה-90 ועד סוף שנת 2012, שנת הלימודים 2011-2012 בה שנעשה הסקר האחרון ושנתוניו עכשיו מתפרסמים גם בהשוואה בינלאומית.
<יוסי הראל פיש: בהקשר הזה אבקש לדבר על שלושה דברים: (1) איפה אנחנו עומדים מבחינת היקף התופעה בהיבט המגמות לאורך שנים ובעיקר בשנים האחרונות.
<יוסי הראל פיש: (2) הקשר המאוד מאוד חזק והבעייתי בין תופעת השתייה הבעייתית, השתייה המופרזת של אלכוהול לבין המעורבות באלימות כלפי האחר, וגם קורבנות מאלימות.
<יוסי הראל פיש: מסתבר שיש קשר מאוד חזק גם לקורבנות אלימות.
<יוסי הראל פיש: (3) כמה נקודות, תובנות שבמשך 20 האחרונות ובעיקר בשנים האחרונות יש לנו לגבי מה צריך לעשות אחרת כדי לקבל תוצאות יותר טובות ואיפה ניתן ללמוד מהצלחות.
<יוסי הראל פיש: ברשותך אני אתחיל מתמונת מצב המשתקפת מהסקר.
<יוסי הראל פיש: משפט אחד לגבי הסקר.
<יוסי הראל פיש: הסקר הוא על מדגם מייצג ארצי של תלמידי ו', ח', ו-י''.
<יוסי הראל פיש: גילאי 11-15.
<יוסי הראל פיש: גודל המדגם הוא בסביבות 8,000 בני נוער המייצגים את כל התלמידים במסגרת החינוך הממלכתי, ממלכתי דתי והמגזר הערבי.
<יוסי הראל פיש: לא אכנס יותר מדי לפילוחים, אציג את התמונה הכללית.
<יוסי הראל פיש: אתחיל דווקא מהשתייה המפורזת של האלכוהול.
<יוסי הראל פיש: שתייה מופרזת של אלכוהול זו התנהגות סיכון, שנחשבת בעולם המדעי שעוסק בתחום של נוער, היא התנהגות ליבתית.
<יוסי הראל פיש: הסיבה, היא קשורה ומחוללת הרבה התנהגויות סיכון אחרות מסביב לה כתוצאה מהשתייה הבעייתית של האלכוהול.
<יוסי הראל פיש: השתייה הבעייתית של אלכוהול, השתייה המופרזת של אלכוהול והשתכרות היא התנהגות סיכון היחידה במדינת ישראל בקרב הנוער שבמשך העשרים שנה האחרות במקום לרדת או להישאר לפחות אותו דבר, היא הלכה והחמירה באופן דרמטי מתחילת שנות ה-90 ועד לפני כשלוש-ארבע שנים.
<יוסי הראל פיש: אני עוד מעט אכנס לזה.
אורלי לוי אבקסיס: גם לא רואים ירידה.
<יוסי הראל פיש: בשנים האחרונות, מיד אדבר על זה, כי גם פה צריך ללמוד מה קרה.
<יוסי הראל פיש: כדי שכולנו ניישר קו, בבני נוער אנחנו לא מדברים על אלכוהוליזם, אנחנו לא מדברים על התמכרות לאלכוהול, זו תופעה אבל לא תופעה שכיחה.
<יוסי הראל פיש: תופעה שכיחה אצל בני נוער זו שתייה מופרזת, אקוטית שברגע שאתה שותה כמויות גדולות של אלכוהול אתה מכניס את עצמך למצב מאוד מאוד מסוכן בגלל שתי מערכות פנימיות שנפגעות.
<יוסי הראל פיש: המערכת הראשונה כמובן היא מערכת המוטורית, כאן אנחנו מדברים על נהיגה ועל ספורט מסוכן וכיוצא בזה.
<יוסי הראל פיש: המערכת השנייה היא לא פחות חשובה, ואולי יותר חשובה, והיא המערכת השיפוטית.
<יוסי הראל פיש: אדם מתחת לשתייה מופרזת, כאשר אחוז האלכוהול בדם שלו עולה היכולת שלו לקבל החלטות כפי שהוא מקבל אותן ביום יום הולכת ונמוגה עם כל שלוק נוסף שהוא לוקח מהאלכוהול.
<יוסי הראל פיש: את זה גם המבוגרים לא מבינים מספיק ובוודאי ובוודאי הילדים והנוער לא מבינים כאשר הם אומרים חזור ואמור 'אני יודע כמה, אני יודע איך לשתות ומתי להפסיק" וכן הלאה.
<יוסי הראל פיש: הם לא מבינים שכשאתה נמצא בסיטואציה הזאת היכולת השיפוטית שלך נמוגה לגמרי.
<יוסי הראל פיש: ברגע ששתי המערכות הללו נפגעות ובעיקר השיפוטית, הילדים נכנסים למצבי סיכון גם בגלל שאין להם את היכולת לשפוט את עצמם ולהימנע מלהגיע למקומות הללו, הם גם מתנהגים התנהגויות שבדרך כלל לא היו מתנהגים.
אורלי לוי אבקסיס: החסמים בעצם מוסרים, אפשר לומר שיקול הדעת, הרציונל.
<יוסי הראל פיש: האחריות ויכולת שיפוט הסיטואציה לקבל החלטה אחרת של התנהגות.
יעקב מרגי: יש לכם מידע כמה מהם מתמכרים?
<יוסי הראל פיש: יש מידע, אבל אין לי אותם פה, יחסית מדובר באחוזים מאוד קטנים.
<יוסי הראל פיש: בנושא ההתמכרות משפט המפתח אולי הוא: ילדים שמתחילים שתייה כזאת בגיל צעיר ההסתברות שהם יהפכו אחר כך למבוגרים אלכוהוליסטים היא הרבה יותר גבוהה.
יעקב מרגי: אני מודע לתופעת ההתמכרות, כנראה היא לא מדווחת.
<יוסי הראל פיש: יש לנו נתונים גם ממרכזי הטיפול.
<יוסי הראל פיש: יש מרכזי טיפול לנוער שלשם מגיעים חבר'ה שהם מכורים.
<יוסי הראל פיש: כרגע לצורך הדיון ולנושא הדיון של הועדה, רציתי להתרכז דווקא בבעיית מערכת החינוך ובמה שהמתעסקים בנוער הכי מוטרדים.
<יוסי הראל פיש: יש לנו שני ממדים מרכזים בעולם שאנחנו משתמשים בהם בתור אינדיקטורים בנושא של שתייה בעייתית של אלכוהול.
<יוסי הראל פיש: המדד האחד הוא, היסטוריה של השתכרות של מישהו ששתה כל כך הרבה אלכוהול עד שהשתכר.
<יוסי הראל פיש: המדד הנוסף הוא שתיית בולמוס או שתיית אביסה שהיא שתייה של חמש מנות משקה או יותר באירוע אחד, תוך כמה שעות, מדובר בכאלה ששותים עוד ועוד.
<יוסי הראל פיש: אלו שני מדדים של ארגון הבריאות.
<יוסי הראל פיש: בכלל, בכל המחקרים בבני נוער אלו שני המדדים שאנחנו משתמשים בהם לצורך אינדיקציה להערכה.
<יוסי הראל פיש: כעת אני מדבר רק על בני נוער.
אורלי לוי אבקסיס: סליחה, מהם שני האינדיקטורים?
<יוסי הראל פיש: היסטוריה של השתכרות, ולפחות פעם אחת בחודש האחרון הוא היה באיזה אירוע חברתי ושתה חמש מנות משקה או יותר באירוע אחד, הוא כבר סיגל או סיגלה לעצמה את ההתנהגות של שתייה.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא איזה אירוע חד-פעמי?
<יוסי הראל פיש: לא רק שזה לא אירוע חד-פעמי.
<יוסי הראל פיש: הנתונים שעליהם מיד אדבר, מדובר על שלוש פעמים או יותר בחודש.
<יוסי הראל פיש: כלומר אלו אנשים שזה הפך להיות אצלם חלק מאורח החיים שלהם.
<יוסי הראל פיש: אם ננתח את אלה שלפחות פעם אחת בחודש שתו, מה שנקרא הם כבר לא "בתולים" בנושא הזה, לשבר את האוזן על העלייה החדה, בשנת 1994 דיברנו על סביבות של 6% בלבד מהנוער בגילאי 11-15 שלפחות פעם אחת בחודש האחרון היו במסיבה ושתו כמויות כאלה של אלכוהול.
<יוסי הראל פיש: הנתון הזה הלך ועלה במשך השנים בצורה מאוד ליניארית עד שבשנת 2009 הוא הגיע ל- 20.5%.
<יוסי הראל פיש: כלומר, ילד אחד מתוך חמישה בגילאים האלה, אני מדבר על גילאי 11-15 ואני לא מדבר על גילאי 20 - - -
אורלי לוי אבקסיס: זה בעצם בגיל בית ספר יסודי.
<יוסי הראל פיש: לא רק זה, אם את מדברת על גילאי יסודי, בכיתות ו' רשמנו 14% של ילדים שלפחות פעם אחת בשבוע שתו איזה משקה אלכוהולי.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא מדברים על הקידוש של יום שישי.
<יוסי הראל פיש: לא קידוש ולא הבדלה.