GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רונן כהן: קודם כל, יש לכם את התשובה.
<רונן כהן: בסדר?
אורלי לוי אבקסיס: מה התשובה?
אורלי לוי אבקסיס: מה נעשה מאז דוח מבקר המדינה לגבי דירות של הדיור הציבורי שניתנו שלא על פי חוק לעמותות, בתי כנסת וכדומה?
<רונן כהן: עמותות, בתי כנסת וכל מה שתגידי, מבחינתם זה ניתן להם כדין.
<רונן כהן: הם לא פולשים.
אורלי לוי אבקסיס: למבקר המדינה יש סמכות.
אורלי לוי אבקסיס: כשהוא פועל, הוא פועל על פי חוק והוא מסתכל על ההוראות ובודק זכאויות או חוסר זכאות.
אורלי לוי אבקסיס: כשהוא קבע שזה לא על פי חוק, הם בגדר פולשים ואני שואלת מה נעשה על ידי משרד השיכון כדי לפנות אותם כדי לפנות מקום לזכאים האמיתיים שאולי לא יצטרכו לפלוש לדירה של זכאי שנמצא דקה אחת לפניהם?
אורלי לוי אבקסיס: לא ענית על השאלה.
אורלי לוי אבקסיס: מה נעשה מאז פרסום דוח מבקר המדינה כדי לפנות את אותם עמותות, בתי כנסת וכדומה?
<רונן כהן: אני רוצה להסביר.
<רונן כהן: גם אם תתקפי אותי, אני רוצה להסביר.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים תשובה.
<רונן כהן: תני לי את הזכות להסביר, גם אם זה לרוחך וגם אם זה לא לרוחך.
<רונן כהן: תני לי לומר ויכול להיות שהתשובה לא תהיה לרוחך ולא תהיי שבעת רצון.
<רונן כהן: חצי מהדירות הן דירות שהייעוד שלהן לא היה לדירות מגורים.
<רונן כהן: הייעוד שלהן בתב"ע הוא ייעוד של בית כנסת ושל מועדון.
<רונן כהן: יחד עם זאת, גם חצי זה המון.
<רונן כהן: גם חצי מהדירות, 1,300 דירות, זה לא מעט.
<רונן כהן: חשוב קודם כל לשים את הדברים על דיוקם.
<רונן כהן: בעבר משרד הבינוי והשיכון היה בונה מוסדות ציבור, לימים הפסיקו לבנות מוסדות ציבור ואז מה שעשו, לקחו דירות והפכו אותן לייעוד שהן גני ילדים.
<רונן כהן: במקום בתי מגורים, הפכו אותם למוסדות.
<רונן כהן: אני מציין עובדות.
<רונן כהן: האנשים האלה שקיבלו את אותן יתר הדירות של מגורים, הם ביקשו וקיבלו והם מתגוררים בהן כדין.
<רונן כהן: לפנות עירייה מדירה, אתה צריך אישור של יועץ משפטי לממשלה.
<רונן כהן: אין הליך שאתה תובע אותו בבית משפט ואתה מפנה אותו כפולש רגיל אלא זה הליך שלוקח זמן.
אורלי לוי אבקסיס: האבסורד הוא שאתה אומר לי לפנות עמותה הרבה יותר קשה מאשר לפנות ילדים קטנים בלי קורת גג ולהשלים אותם לרחוב.
<רונן כהן: לא.
<רונן כהן: את לוקחת את זה למקום אחר.
אורלי לוי אבקסיס: אחרי הדוח של מבקר המדינה, אין ספק שהיועץ המשפטי היה מתייחס לדוח.
<רונן כהן: את אומרת שמשרד השיכון חותר לפנות ילדים מהדירות שלהם.
אורלי לוי אבקסיס: זאת הוראה ואי אפשר להתחבא.
אורלי לוי אבקסיס: אם לא מוצא חן בעיניך, אתה יכול לצאת ולשלוח מישהו אחר.
<רונן כהן: את זה לא שמעתי בדיון כלשהו שהייתי, שמשרד השיכון נותן הנחיה לפנות ילדים מהבתים.
אורלי לוי אבקסיס: האם נתתם הנחיה לא לפנות ילדים מהבתים?
אורלי לוי אבקסיס: הלוגיקה הזאת, יש בה סוג של מניפולציה לא רק רגשית אלא מניפולציה על הלך מחשבה של אנשים ואתה לא תזיז אותנו.
אורלי לוי אבקסיס: האם משרד השיכון נתן הוראה – כמו שהוא נתן הוראה לא לפנות בתי כנסת - לא לפנות ילדים מבתים?
<רונן כהן: אין הוראה שאומרת לפנות.
אורלי לוי אבקסיס: אין הוראה שאומרת לא לפנות ילדים.
<רונן כהן: יש פיקוח ובקרה שכאשר מפנים משפחות, בוחנים את כל המשמעויות של פינוי.
אורלי לוי אבקסיס: לכן הלשכה שלי מוצפת בפניות.
<רונן כהן: בסופו של דבר צריך לזכור שמול האנשים האלה שפלשו יש משפחות עם ילדים בחוץ.
<רונן כהן: הוועדה בעצם מבקשת שמול המשפחה, לתת כל דאלים גבר, ומי שפולש בכוח, יקבל עדיפות כי האבא של הילדים או האימא שלהם הם אלימים.
<רונן כהן: זה מה שאת אומרת.
אורלי לוי אבקסיס: אתה עושה מניפולציות ואני לא אתן לך לעשות זאת.
אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת דבר פשוט.
אורלי לוי אבקסיס: משרד השיכון מסרב לפנות פולשים שאינם משפחות זכאיות כי יש לו אינטרס שלא יהיו דירות במלאי.
אורלי לוי אבקסיס: יש לו אינטרס להיפטר מהזכאים האלה ומהאוכלוסייה החלשה.
<רונן כהן: ממש לא.
אורלי לוי אבקסיס: אדוני, אם תוכל לומר לי כמה מהבתים האלה פונו, הבתים עליהם מצביע מבקר המדינה כעל משהו שנעשה לא בהתאם לחוק ואולי אני אוכל לראות שטעיתי.
אורלי לוי אבקסיס: תאמין לי שאם טעיתי, גם תקבל התנצלות אבל תביא לי הוראה של משרד השיכון לפנות את אותן עמותות ואת אותם בתי כנסת ואת כל מי שמחזיק בדיור ציבורי והוא לא זכאי לכך.
אורלי לוי אבקסיס: זה שאתה תגיד לי, אני עושה לוגיקה פשוטה.
אורלי לוי אבקסיס: מצד אחד יש פינוי ילדים של זכאים, נכון, יש לפניהם זכאים בתור, ומצד שני אתם לא מפנים לא עמותות, לא בתי כנסת ולא מוסדות ציבור כדי להגדיל את המלאי.
פנינה תמנו: לפני שאתה עונה.
פנינה תמנו: בהמשך לשאלת היושבת ראש.
פנינה תמנו: אני כן חושבת שזאת משוואה נכונה לשים את זה מול זה ואני אסביר לך למה.
פנינה תמנו: אתה פתחת את דבריך והתחלת לומר משהו שדווקא הערכתי אותו כשאמרת שלא פעלתם בנחישות ולא עשיתם מספיק.
פנינה תמנו: התחלת לעשות ניתוח.
פנינה תמנו: יש את החצי, 1,300 דירות שאתה אומר שהם מבחינתם לא פלשו וגם אתם מכירים בהם כאילו לא פלשו.
אורלי לוי אבקסיס: הם לא פלשו כי הדירות ניתנו להם, אבל היום יש מחסור.
אורלי לוי אבקסיס: פעם המדינה בנתה והיה לה עודף.
פנינה תמנו: אני לא רוצה להתייחס לזה.
פנינה תמנו: כרגע אני בוחרת להתעלם מזה.
פנינה תמנו: אני רוצה להתייחס ל-1,300 דירות שכן צריך לפנות אותן ואני שואלת אותך כמה מתוכן אפשר לבצע כבר מחר או אתמול היה צריך לעשות ולא עשיתם וזה כשאמרת שלא פעלתם מספיק בנחישות, וכמה זמן ייקח לכם לפנות אותן?
פנינה תמנו: בסוף ברמת הפרקטיקה, כמה בעוד שלושה חודשים יכולים לקבל דירות מאלה שמחכים?
<רונן כהן: אמרתי שאנחנו במהלך השנה האחרונה קיבלנו חזרה שבעים דירו, מתוך מאות מכתבים - יש תהליכים - שהוצאנו לראשי רשויות.
<רונן כהן: כדי לשים את הדברים בפרופורציות, הדירות האלה משמשות קשישים, עיוורים, מועדוניות כאלה ואחרות, לצרכים קהילתיים.
<רונן כהן: בא ראש עיר, ראש רשות מקומית ---
אורלי לוי אבקסיס: לראש עיר אין סמכות על דירות של הדיור הציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: אל תבלבל כאן את המוזמנים.
אורלי לוי אבקסיס: לרשות מקומית אין שום say בנושא של הסבה של דיור ציבורי למוסדות ציבור.
<רונן כהן: אין על זה מחלוקת במשרד השיכון.
אורלי לוי אבקסיס: אז אל תגיד לי רשות מקומית.
פנינה תמנו: שהרשות המוניציפאלית תמצא פתרונות.
פנינה תמנו: כמו ששולחים הוצאה לפועל לאנשים שיפנו את הדירה, כך אתם צריכים לפנות אותם.
<רונן כהן: אולי כדאי שתקשיבו.
<רונן כהן: אני מוכן לשמוע ואתם יכולים לתקוף אותי, בסדר.
<רונן כהן: אני מבין, אני שק חבטות, מקובל עלי.
אורלי לוי אבקסיס: מהקדנציה הקודמת אני נושאת את הדגל.
<רונן כהן: אני יודע.
<רונן כהן: אני נושא אותו 13 שנים.
אורלי לוי אבקסיס: כנראה שלא עשיתם את תפקידכם כראוי.
אורלי לוי אבקסיס: איך אתה הולך לישון בלילה?
<רונן כהן: נכון, לא עשינו ואני לא הולך לישון בלילה, לא יותר ממך.
אורלי לוי אבקסיס: כשאתה יודע שילדים נמצאים תחת כיפת השמים בזמן שאתה הולך למיטה החמה שלך, אתה לא עושה את תפקידך.
אורלי לוי אבקסיס: כשלקחו את הכסף והסבו אותו - ובין היתר משרד השיכון הסב אותו – לשמירה במזרח ירושלים, לסלילת כביש במעלה אדומים, לשיפוץ מבני ציבור, ורק לא לדיור הציבורי, אתם פשעתם בחובה הבסיסית שלכם לאותו קהל שאתם מחויבים על פי חוק לדאוג לו.
פנינה תמנו: שבעים דירות שקיבלתם, זה לעג לרש.
<רונן כהן: אני מספר לך את התהליכים.
<רונן כהן: אני מדבר אבל צועקים ומשתוללים.
<רבקה בן לולו: מתוך השבעים דירות, כמה אנשים קיבלו דירות?
פנינה תמנו: זאת לא השאלה.
פנינה תמנו: מתוך ה-1,300 הוא אמר שהתפנו כרגע שבעים ואני רוצה לדעת למה השאר לא מתפנות.
אורלי לוי אבקסיס: במי זה תלוי.
<קריאה: תלוי רק בנו.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נחזור אליך.
אורלי לוי אבקסיס: לא סיימנו.
אורלי לוי אבקסיס: מה הנוהג בפינוי עם ילדים?
<איתנה ברמן: אין נוהל בפינוי ילדים.
<איתנה ברמן: החלק של משרד הרווחה הוא בהגשת הדוח הסוציאלי למשרד השיכון.
<איתנה ברמן: אני אישית עשיתי את זה עשרות שנים.
<איתנה ברמן: השליטה שואפת לאפס ואפילו לא תמיד מקבלים תשובה.
<איתנה ברמן: כל הכעס מופנה כלפי העובדים הסוציאליים מאחר ואי אפשר לעמוד לא מול עמידר ולא מול משרד השיכון.
<איתנה ברמן: אין לנו אמירה ולא אנחנו קובעים את הקריטריונים.
אורלי לוי אבקסיס: את יכולה לתת לנו דוגמה מה קורה עם אותם ילדים כאשר אתם ממלאים דוח כפי שאתם נדרשים?
אורלי לוי אבקסיס: אתם נפגשים עם המשפחה ואתם יודעים שאין חלופת דיור אחרת, מה אתם כותבים בדוח הזה?
<איתנה ברמן: אנחנו כותבים את המציאות ואפילו מעבר לכך.
<איתנה ברמן: בדרך כלל פונים לראש הרשות, זה מה שקורה בדרך כלל לעובדים סוציאליים ברשויות.
<איתנה ברמן: מפעילים עליו לחץ ומנסים בתוך הרשות.
אורלי לוי אבקסיס: שהוא יפעיל לחץ על משרד השיכון.
<איתנה ברמן: על משרד השיכון ממש קשה להפעיל לחץ כי הפתרונות מוגבלים וזאת הגדרה עדינה.
<איתנה ברמן: ראש הרשות, בכלים שלו – כמו שיש בית כנסת ויש איזשהו מבנה ששייך לרשות – ישכן אותם שם.
<איתנה ברמן: הבעיה היא רחבה, הבעיה היא חמורה ולאורך שנים היא לא טופלה.
<איתנה ברמן: הכספים היו צריכים להגיע מהכסף שאותם אנשים שילמו להשתתפות שלהם לא הגיעו לבניית דיור והיום יש פערים מאוד מאוד גדולים.
<איתנה ברמן: אם לא ייקבע שייבנה ובמקביל באמת יפונו כל הדירות האלה, לא היה פתרון.
אורלי לוי אבקסיס: אתם כמשרד רווחה יודעים כשהולכים לפנות ילדים ואתם מזהירים, יש לכם איזה כלי לעשות משהו?
<איתנה ברמן: אם אין יחסים אישיים, לא.
<איתנה ברמן: תמיד הייתי עסוקה ביצירת יחסים אישיים טובים במשרד השיכון.
<איתנה ברמן: יש להם ועדות אליהן מגיעים כל הדוחות.
<איתנה ברמן: כל מה שיכולתי לעשות ברמה האישית אחד מול אחד, עשיתי.
<איתנה ברמן: זה חוסר אונים מאוד גדול.
<איתנה ברמן: משרד השיכון לא באמת עומד מול המשפחות האלה, הוא לא מכיר את האנשים שנמצאים לא בעמידר ולא במשרד השיכון.
אורלי לוי אבקסיס: הם לא מכירים אותם.
<איתנה ברמן: רק אותנו.
<איתנה ברמן: הם נעמדים אצלנו בלשכות וצועקים עלינו.
<איתנה ברמן: זאת החוויה כשאתה לא באמת יכול לעשות משהו.
אורלי לוי אבקסיס: גם כשאתם מגישים דוח, כשאתם אומרים שאין מה לעשות עם הילדים האלה, אין להם קורת גג.
<איתנה ברמן: לא מעלה ולא מוריד.
<איתנה ברמן: יש ועדה עליונה, יש דרגות שאתה עובר עם אותה משפחה, מגיע לוועדה עליונה והיא נותנת תשובה שלילית.
אורלי לוי אבקסיס: אתם סתם חותמת גומי.
אורלי לוי אבקסיס: גם כשאתם זועקים שזה מסוכן לילד.
<איתנה ברמן: חותמת גומי זה כשאת יכולה לאשר משהו.
פנינה תמנו: אפס יכולת לשנות.
<איתנה ברמן: חוסר אונים אמיתי.
פנינה תמנו: אני מתנצלת.
פנינה תמנו: אני צריכה ללכת.
פנינה תמנו: אני אתייחס למה שכן נעשה ולא למה שאתם הולכים לדבר עליו.
פנינה תמנו: לגבי ה-1,300, אני מתייחסת לאותן 1,300 דירות.
פנינה תמנו: אני אומרת שבסופו של דבר צריך להביא לכאן, אם יש כאן נציג של השלטון המקומי.
פנינה תמנו: אולי צריך להוציא צו חירום ולפנות את כולם.
אורלי לוי אבקסיס: לשלטון המקומי אין נגיעה.
פנינה תמנו: הוא טוען שהשלטון המקומי לא מוכן.
אורלי לוי אבקסיס: הוא מבלבל את הדעת.
אורלי לוי אבקסיס: הוא רוצה לבלבל את מי שמכיר את הנתונים.
אורלי לוי אבקסיס: לשלטון המקומי אין שום יד ורגל בכל מה שקשור לדיור הציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: זה משהו בפני עצמו.
אורלי לוי אבקסיס: אין לו אפילו את הזכות לומר שקודם כל תדאגו לאוכלוסיית הזכאים שלו.
אורלי לוי אבקסיס: הם מסתכלים על הרשימה הארצית.
פנינה תמנו: הם לא קובעים את סדרי העדיפויות?
אורלי לוי אבקסיס: הם לא קובעים סדרי עדיפויות.
פנינה תמנו: אני מאוד מקווה, רונן, אתה נציג משרד השיכון, אתה אמרת במפורש שלא עשיתם מספיק בנחישות.
פנינה תמנו: אם אתה רוצה לפטור את המצב של אותם 2,500 ממתינים לפי הקריטריונים החדשים, אתם חייבים לשים לכם תאריך יעד ברור לפינוי תוך נקיטת אפס סובלנות.
פנינה תמנו: כמו שבאים למשפחה, מפנים אותה עם כל הדברים וזורקים אותה לרחוב, קחו את האנשים האלה ותוציאו אותם.
פנינה תמנו: סליחה, אנחנו מדינת חוק.
פנינה תמנו: קחו אותם ותעיפו אותם החוצה ותאכלסו במקומם משפחות.
פנינה תמנו: אם יש אנשים שעוברים על החוק ולכן ילדים לא מקבלים קורת גג, תפנו אותם.
<רונן כהן: תקשיבו לרגע.
<רונן כהן: בואו נעשה סדר.
<רונן כהן: אם יש לכם עניין, אני אתייחס.
<רונן כהן: אם אין לכם עניין, אני מקבל, אני אלך מכאן ואעביר הלאה את הטענות.
אורלי לוי אבקסיס: הייתי שמחה מאוד אם היית מציג עובדות אמיתיות כי אתה זורק אותי לשלטון המקומי ואין לזה שום שחר.
<רונן כהן: לא אמרתי זאת.
<רונן כהן: אני יושב כאן שעה וחצי.
אורלי לוי אבקסיס: זאת חובתך.
<רונן כהן: זאת חובתי.
אורלי לוי אבקסיס: אם אתה לא רוצה למלא את החובה שלך, תגיד לשר שלך שישלח נציג אחר.
<רונן כהן: לא, חס וחלילה.
<רונן כהן: בן אדם מגיע, מותר לו לדבר.
אורלי לוי אבקסיס: בוודאי, אבל באמת ולא לבלבל את האנשים.
<רונן כהן: אני בלבלתי את האנשים?
<רונן כהן: עוד לא סיימתי את העובדות.
<רונן כהן: אנחנו נקטנו בצעדי פנייה בדרישה להחזיר.
אורלי לוי אבקסיס: להחזיר, לא לפנות.
<רונן כהן: מי הם אותם אנשים בפנים?
<רונן כהן: אלה אנשים קשישים.
אורלי לוי אבקסיס: אלה לא דיירים.
<רונן כהן: תני לי להסביר.
<רונן כהן: אני אתן לך מיפוי.
<רונן כהן: אני אתן לך את הנתונים.
<רונן כהן: בסוף הדיון הזה אני אלך למשרד ואני אכתוב לך מי מאכלס את הדירות האלה.
אורלי לוי אבקסיס: ראינו את זה בדוח מבקר המדינה.
פנינה תמנו: שימצאו פתרון למעונות היום.
<רונן כהן: חשוב לך לדעת מי גר שם?
אורלי לוי אבקסיס: ברגע שהם לא זכאים, לא.
<רונן כהן: אותם קשישים שזה מעון היום שלהם, מחר מפנים אותם.
<רונן כהן: אני מבקש שייאמר שהוועדה הזאת סבורה שכל מועדוני הקשישים האלה, צריכים לפנות אותם לאלתר.
פנינה תמנו: זה בא על חשבון ילדים שאין להם קורת גג.
<רונן כהן: לכן צריך למצוא את האיזונים.
פנינה תמנו: אותה רשות תמצא להם פתרון.
פנינה תמנו: שר השיכון והשר לענייני גמלאים ימצאו את הדרך לפתור את הנושא, אבל אי אפשר לבוא ולומר שאלה קשישים שיש להם מעון יום כשילדים אין איפה לישון.
פנינה תמנו: אתה מבין את העיוות?
פנינה תמנו: התפיסה מעוותת.
<רונן כהן: אני מסביר לכם למה זה לוקח זמן יותר ממה שצריך.
<רונן כהן: אני מסכים אתכם, אבל תבינו.
אורלי לוי אבקסיס: כמה רשויות מקומיות יש?
פנינה תמנו: 250.
אורלי לוי אבקסיס: נגיד בכל רשות מקומית יש עכשיו מרכז לקשישים בדיור ציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: איפה ה-3,000?
<רונן כהן: על איזה 3,000 את מדברת?
אורלי לוי אבקסיס: אלה שדיבר עליהן מבקר המדינה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא נמשיך בשיח הזה.
אורלי לוי אבקסיס: כמעט 3,000.
אורלי לוי אבקסיס: כאלפיים ומשהו דירות של דיור ציבורי שמאכלסים אותן ואתה אומר לי עכשיו מעונות.
אורלי לוי אבקסיס: הכול נכון, הכול בסדר והכול ראוי, אבל למה מתוך המלאי של הדיור הציבורי?
מרב מיכאלי: בכל זאת, תן סדרי גודל.
מרב מיכאלי: הוזכרו גם עמותות שהן לא מעונות לקשישים.
מרב מיכאלי: תן לנו סדרי גודל.
אורלי לוי אבקסיס: מבקר המדינה בדק ומצא ש-2,300 דירות מאוכלסות שלא על פי חוק.
אורלי לוי אבקסיס: לא זכאים.
<רונן כהן: אין חוק בזה.
אורלי לוי אבקסיס: משרד המבקר עשה עבודה.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא באה לערער על הנתונים של משרד המבקר.
<רונן כהן: גם אני לא מערער.
אורלי לוי אבקסיס: אם היית רוצה לערער, היית צריך לתת לו תשובות.
<רונן כהן: אני לא מערער על הנתונים.
<רונן כהן: לא שהוא אמר 2,300 ואני אומר עכשיו לא היה.
<רונן כהן: אני לא מערער.
מרב מיכאלי: אז מה כן?
מרב מיכאלי: תן לנו את הפירוט, תסביר לנו מה אפשר לעשות עם ה-2,300 האלה.
<רונן כהן: אנחנו נוקטים במשך השנים האחרונות, לא מספיק בצורה נחושה ואגרסיבית בעניין הזה.
<רונן כהן: אם את שואלת אותי, אני הייתי לוקח ראש עיר כמו בירושלים שמחזיק 17 דירות ואומר לו שהוא עכשיו ייתן מענה לציבור שלו.
<רונן כהן: הדירות האלה לא משמשות למקומות הימורים אלא משמשות מועדוניות יום ולרווחה.
<רונן כהן: יש להם גם נימוקים שלהם שצריך לבחון אותם.
<רונן כהן: יש נוהל שמאפשר להקצות דירות – נוהל מסודר – גם לצורכי ציבור.
<רונן כהן: יש נוהל מסודר.
<רונן כהן: זה לא במחשכים.
אורלי לוי אבקסיס: לא כשחסרות לך דירות לזכאים.
<רונן כהן: יש נוהל.
<רונן כהן: האנשים האלה קיבלו את הדירות כדין.
<רונן כהן: הם לא עברו שום עבירה והם לא דומים לפולשים בשום אופן.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לשאול אותך עכשיו שאלה.
אורלי לוי אבקסיס: נורא, נורא, נורא קשה לפנות אליהם עכשיו ולבקש מהם לפנות.
<רונן כהן: פנינו ואנחנו ממשיכים והולכים לתבוע משפטית.
אורלי לוי אבקסיס: אתה אמרת שלא נהגתם בצורה נחושה.
אורלי לוי אבקסיס: מה שאתם כן עושים בצורה מאוד נחושה זה פינוי של משפחות עם ילדים בלי לדעת איזו אלטרנטיבה יש להם.
<רונן כהן: אני לא מקבל את זה.
<רונן כהן: לפרוטוקול.
<רונן כהן: אני מסתייג ממה שאת אומרת.
אורלי לוי אבקסיס: לא מקבל.
אורלי לוי אבקסיס: לפרוטוקול עכשיו.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר אתם מקבלים את הדוח של העובדים הסוציאליים שמתריעים על אותם ילדים ומבקשים לא לפנות, מה אתם עושים עם אותו דוח?
<רונן כהן: אין פינוי שהוא עיוור.
<רונן כהן: שוקלים את כל השיקולים.
אורלי לוי אבקסיס: דיברה כאן נציגת משרד הרווחה.
<רונן כהן: היא דיברה על זכאות לדירה.
אורלי לוי אבקסיס: היא דיברה לפני פינויים.
אורלי לוי אבקסיס: תקני אותי אם אני טועה.
<רונן כהן: תשלחי לי דוח אחד שלך ששלחת שמדבר על סכנה לילדים ואני אבוא לכאן ואחזור בי.
<רונן כהן: יש לך גם קשרים עם משרד השיכון.
<רונן כהן: זה הרי הולך ככה, נכון?
<רונן כהן: בקשרים.
<איתנה ברמן: אני אוריד הנחיה לרשויות.
<רונן כהן: תשלחי לי מקרה אחד שנשלח דוח והתעלמו ממה שאמרת.
<רונן כהן: תשלחי לי מחר.
אורלי לוי אבקסיס: לפני שאנחנו ממשיכים, אני רוצה להקריא מכתב של איגוד העובדים הסוציאליים ומיד לאחר מכן אני פונה לגבי הילדים עם הצרכים המיוחדים.
אורלי לוי אבקסיס: זה חשוב כי יש כאן את העניין של העובדים הסוציאליים ואת העמדה שלהם.
אורלי לוי אבקסיס: "כבוד השר, הלשכות לשירותים חברתיים והעובדים הסוציאליים המתמודדים מדי יום ביומו עם הניסיון לתת מענה לבעיות חברתיות כלכליות, ביניהן גם למחסור הקיים בדיור הציבורי ולסיוע מזערי בשכר דירה הניתן לאלה הנזקקים לכך, שמחו לגלות שתכנית הדיור הלאומי שעתידה להיות נתונה כוללת התייחסות לנושא הדיור הציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: אולם מתברר ששמחתנו הייתה מוקדמת מדי.
אורלי לוי אבקסיס: תחת הכותרת ייעול מערך הדיור הציבורי ושיפור תחזוקתו, מצאנו כי בכוונת הממשלה לבטל את חוק הדיור הציבורי ללא שום התייחסות למצוקה הנוראית של נזקקי הדיור הציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: מדי יום נדרשים העובדים הסוציאליים להכין דוחות סוציאליים לזכאי הדיור הציבורי אולם אלו מתויקים במשרד השיכון ולעתים אפילו לא זוכים כלל למענה.
אורלי לוי אבקסיס: רשימת המתנה ארוכה של משפחות ויחידים הזכאים לדיור ציבורי או לסיוע בשכר דירה רק הולכת ומתארכת מדי יום ביומו וידינו קצרה מלעזור להם.
אורלי לוי אבקסיס: מעבר לצורך לעשיית צדק היסטורי עם דיירי הדיור הציבורי, יש צורך דחוף למציאת פתרון לזכאים ולפיכך אין מנוס אלא להגדיל את מלאי הדיור הציבורי וכל ניסיון להסתפק בדירות הקיימות, כמוהו כהודעה ממשלתית שאין לה עניין לדאוג לקורת גג עבור זכאי הדיור הציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: אמנם נושא הדיור הציבורי אינו בסמכותו של משרד הרווחה, אולם כמי שנאלצים בעל כורחנו לטפל בזכאי הדיור הציבורי, איננו יכולים להתייצב לבדנו בחזית הטיפול בנושא כשהדבר אינו כלל בתחום טיפולנו וסמכויותינו ואנו נעדרי כלים ומשאבים ונאלצים להשיב את פני הפונים ריקם.
אורלי לוי אבקסיס: בשל כך התסכול והכעס של הפונים מגיע לעברנו, בעוד שכולו אמור להיות מופנה כלפי משרד השיכון.
אורלי לוי אבקסיס: לאור העובדה שעל פי התכנית הכלכלית של הממשלה אין בכוונתה לפתור בשנים הקרובות את נושא הדיור הציבורי, נאלץ לשקול להורות ללשכות חברתיים בארץ מהיעדר פתרונות, שלא לקבל יותר לטיפולם את אלה הזקוקים לדיור ציבורי ולהפנותם למשרד השיכון וזאת כדי שהכעס והתסכול המוצדק שלהם לא יגיע לפתחנו ולא יראו בנו כאשמים בנושא.
אורלי לוי אבקסיס: אנו מצפים שמשרד הרווחה והשירותים החברתיים יהיה שותף לזעקתנו זו נגד פרק הדיור הציבורי בתכנית ויפעל מול משרדי הממשלה השונים לשינוי ההחלטה ולפתרונה.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה אדוני".
אורלי לוי אבקסיס: את זה כתבה יושבת ראש איגוד העובדים הסוציאליים ובאמת הם מתויקים ולא עוברים כל סינון וכל התייחסות.
אורלי לוי אבקסיס: אמר רונן שאין כאן אפילו פנייה אחת של מילוי דוח.
<צפרא דוויק: הוצאתי פנייה לעובדים הסוציאליים ואמרתי שאם זה יימשך, אנחנו לא נכין יותר דוחות.
<צפרא דוויק: אנחנו נפסיק בכלל לפנות לוועדות.
<צפרא דוויק: קיבלתי טלפון, אם אני לא טועה מאדוני, ובו חטפתי על הראש אפילו על המעט שאתם נותנים.
<צפרא דוויק: מה אתם נותנים?
<צפרא דוויק: 700 שקלים שכר דירה?
<צפרא דוויק: וזה אחרי שמחכים בתור חודשים.
<צפרא דוויק: לשם מה אנחנו צריכים את זה?
<צפרא דוויק: שישנו את המדיניות.
<צפרא דוויק: אנחנו רבים כאן על אלף דירות, על 3,000 דירות, חייבים לשנות את המדיניות.
<צפרא דוויק: גברתי אמרה מאוד נכון, יש פתרונות לעניין הזה.
אורלי לוי אבקסיס: ארגון אהב"ה.
אורלי לוי אבקסיס: אתה תגיב בסוף על הכול.
אורלי לוי אבקסיס: יש לנו עוד הרבה טענות שתצטרך להגיב עליהן.
<אבנר עורקבי: שלום לך.
<אבנר עורקבי: אני מאוד מודה לך שנתת לנו לדבר.
<אבנר עורקבי: אנחנו ממהרים כרגע לישיבה עם שר הרווחה בנושאים של ילדים בעלי צרכים מיוחדים.
<אבנר עורקבי: אני פונה אליך לאחר שיחה שלנו עם שר השיכון.
<אבנר עורקבי: פורום הארגונים, ארבעה ארגונים, שוחח עם שר השיכון יחד עם כבודו שיושב כאן וישבנו והיינו בהלם.
<אבנר עורקבי: ממש.
<אבנר עורקבי: כל פנייה שלנו, כל נושא שהבאנו – יש פתרון, יש פתרון, יש פתרון.
<אבנר עורקבי: אחרי שיצאנו מהפגישה, אני מפנה פניות לכבודו – מפח נפש גמור.
<אבנר עורקבי: זה מה שכתבתי לו במייל.
<אבנר עורקבי: מפח נפש גמור.
אורלי לוי אבקסיס: תן דוגמאות.
<אבנר עורקבי: אתם מכירים את ההורים לילדים בעלי צרכים מיוחדים.
<אבנר עורקבי: יש לי הורים שמתגרשים ומסכת הגירושין היא מסכת מאוד קשה.
<אבנר עורקבי: אין להם מה לאכול.
<אבנר עורקבי: הם מבזבזים את כל כסף הדירה שהם קנו.
<אבנר עורקבי: הם באים למשרד השיכון ומבקשים שיעזרו להם בשכירות אבל אומרים להם שמאחר שפעם הייתה להם דירה, הם לא זכאים.
<אבנר עורקבי: ישבנו אתו, אמרנו לו שיש אנשים שזקוקים אבל הם לא מקבלים.
<אבנר עורקבי: מדברים אתו ומנסים לשכנע אותו – לא, מי שהייתה לו פעם דירה לא זכאי.
אורלי לוי אבקסיס: גם אם נולד לו ילד בעל צרכים מיוחדים.
<אבנר עורקבי: יש לי משפחה כזאת.
<אבנר עורקבי: היא גרה בדירה ויש להם ילדים בעלי צרכים מיוחדים.
<אבנר עורקבי: הם גרים בקומה גבוהה עם 34 מדרגות.
אורלי לוי אבקסיס: הם צריכים להעלות את הכיסאות.
<אבנר עורקבי: הם צריכים להרים את כיסא הגלגלים.
<אבנר עורקבי: יש להם שברים בגב והם הולכים להיות נכים.
<אבנר עורקבי: המדינה לא עוזרת.
<אבנר עורקבי: יש לי פנייה של הורים שגרים באזורי ספר והם גרים בדיור ציבורי ולא ממוגנים.
<אבנר עורקבי: הם כמו ברווזים במטווח.
אורלי לוי אבקסיס: ברגע שהם כבר עלו את ארבע הקומות, גם אם הם צריכים לרדת, הם כבר מוותרים על הירידה.
<אבנר עורקבי: אני מספר לך על כל המקרים בצורה מקוטלגת.
<אבנר עורקבי: יש לנו ילדים שהם כמו במטווח כי הם מתגוררים ביישובי ספר ואין פתרון של הגנה לילדים האלה בדירות שלהם כי אין מרחב מוגן לילדים בכיסאות גלגלים.
אורלי לוי אבקסיס: לילד בכיסא גלגלים לא מגיעה דירה נגישה?
<אבנר עורקבי: יש כאלה שיש להם את הדירה ואין להם נגישות.
<אבנר עורקבי: הם אומרים שהם לא רוצים את הדירה, שייקחו אותה כי הם רוצים דירה נגישה והם מוכנים לשלם קצת כסף מכספם, אבל משרד השיכון לא מוכן לכך.
<אבנר עורקבי: יש אימא שאומרת שיש לה כסף מבקשת שייתנו לה קצת כסף ואכן נותנים לה כסף שהוא בנוסף לכסף שיש לה אבל היא לא יכולה לקנות דירה במקום בו היא רוצה, שם נמצא הבן שלה שמקבל את כל הטיפולים להם הוא זקוק.
<צפרא דוויק: אם היא תעבור לדירה מרוחקת מעל חצי קילומטר, היא גם לא תקבל את קצבת הניידות.
אורלי לוי אבקסיס: יש את המוסד לביטוח לאומי שקובע את הניידות ומהצד השני יש את משרד השיכון שכמו שאנחנו שומעים כאן גם לאוכלוסייה עם צרכים מיוחדים אין מענים ואין מענים לילדים עם צרכים מיוחדים.
אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר שנפגשתם עם השר ועם הצוות של המשרד.
<אבנר עורקבי: נפגשנו עם רונן שיושב כאן ליד השולחן הזה.
אורלי לוי אבקסיס: ולא נמצאו פתרונות.
<אבנר עורקבי: אין פתרונות.
<אבנר עורקבי: לכל הפניות שלי אין פתרונות.
<דפנה: אני מנכ"ל הארגון, אימא לילד עם צרכים מיוחדים, אני גרה בדירת נ"ר של משרד השיכון.
<אבנר עורקבי: לא ממוגנת.
<דפנה: אני גרה בקרית ביאליק.
<דפנה: נפלו אצלנו טילים ואין לי ממ"ד.
<דפנה: כל הקירות שלי הם קירות חיצוניים והמקלט הכי קרוב הוא מאוד רחוק וגם אם אני רוצה לגשת אליו, הוא עם מדרגות.
<דפנה: הבן שלי בכיסא גלגלים, אם היום חס וחלילה קורה משהו, אין לי פתרון.
אורלי לוי אבקסיס: יש כאן אנשים שהיו מתפללים שאלה יהיו הצרות שלהם, שקודם כל תהיה להם קורת גג.
אורלי לוי אבקסיס: לכן אני אומרת שבמצב שלכולם רע, יש כאלה שמסתכלים עליך כעל ברת מזל.
<דפנה: צריך לפתור בעיות לפני שהן קורות.
אורלי לוי אבקסיס: אני מסכימה אתך.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים כאן על הכול יחסי בחיים.
אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מדברים על הכול יחסי בחיים, אנחנו רואים אוכלוסייה כל כך גדולה.
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, הרבה יותר קל לפנות ילדים מאשר לפנות בית כנסת ואתה אומר שאתה צריך את האישור של היועץ המשפטי.
אורלי לוי אבקסיס: לאחר הדוח של מבקר המדינה, אני לא חושבת שתהיה איזושהי בעיה לקבל אישור מהיועץ המשפטי.
אורלי לוי אבקסיס: יתרה מכך, אני אשלח את המכתב ליועץ המשפטי לבקש עבורכם אישור.
<אבנר עורקבי: יש לי משפחה שממתינה לסיוע בשכר דירה והמשפחה הזאת נמצאת במצוקה כלכלית מאוד קשה.
אורלי לוי אבקסיס: בהמשך נרצה לשמוע את התייחסות משרד האוצר לדברים שנאמרו כאן.
אורלי לוי אבקסיס: רונית כץ, משרד החינוך, שירות פסיכולוגי ייעוצי.
אורלי לוי אבקסיס: מה קורה עם אותם ילדים?
<רונית כץ: אני מאוד מסכימה עם התיאור שתיארת.
<רונית כץ: ברור שאלה ילדים שמאוד סובלים והמשפחות מאוד סובלות.
<רונית כץ: מה שהיה חשוב לי לומר שאנחנו בבתי הספר, ברגע שנודע לנו שילד הוצא מביתו ---
אורלי לוי אבקסיס: ברגע שנודע לכם.
אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא מתייעץ אתכם.
אורלי לוי אבקסיס: נודע לכם, מיידעים אתכם.
אורלי לוי אבקסיס: מי מיידע אתכם?
<קריאה: במקרה הטוב.
<רונית כץ: נודע לנו – בדרך כל בגנים, בתי ספר יסודיים וחטיבות ביניים כאשר יש פסיכולוגית בבתי הספר, דרכה או דרך הרווחה מכיוון שברשויות יש את השולחן העגול וזה מגיע לפתחם.
<רונית כץ: זה הרבה יותר קשה בתיכון.
<רונית כץ: בתיכון זה בדרך כלל מגיע מהילדים עצמם, מהתלמידים או מהמשפחות שלהם.
<קריאה: גם ביסודי.
אורלי לוי אבקסיס: לאחר שפונו.
<רונית כץ: לא בהכרח.
אורלי לוי אבקסיס: אתם מצליחים לעצור פינויים?
<רונית כץ: ניסינו.
<רונית כץ: אני באופן אישי.
<רונית כץ: אנחנו מנסים, אנחנו עובדים על זה, אנחנו משכנעים את הרשויות אבל הרבה יותר קשה לנו.
<רונית כץ: מה שאנחנו מנסים, כל מה שאפשר לתת לילד, ברגע שאנחנו יודעים שהוא ילד במצוקה, הוא לא משלם את שכר הלימוד, הוא לא משלם עבור טיולים והוא יקבל את כל מה שמגיע לו במסגרת בית הספר.
אורלי לוי אבקסיס: קורת גג אתם לא יכולים לתת.
<רונית כץ: קורת גג אי אפשר לתת.
אורלי לוי אבקסיס: מה קורה עם אותם ילדים שמפונים?
אורלי לוי אבקסיס: איך אתם קולטים אותם במערכת?
אורלי לוי אבקסיס: מה אתם יכולים לספר לנו עליהם?
<רונית כץ: אלה ילדים במצב מאוד מאוד קשה.
<רונית כץ: אמרת קודם כתם על מצחה של החברה.
<רונית כץ: אלה ילדים שהולכים עם כתם.
<רונית כץ: אלה ילדים שמגיעים עם לבוש שמיד הילדים מסתכלים עליהם ורואים שאלה ילדים ממצוקה מאוד גדולה.
<רונית כץ: הלימודים שלהם בסוף סדרי העדיפויות והרבה יותר קשה להם חברתית.
<רונית כץ: אלה ילדים במצוקה.
<רונית כץ: הם ילדים מאוד מאוד בסיכון.
<רבקה בן לולו: כמה מהם נושאים?
<רונית כץ: הרבה מהם נושרים.
<רבקה בן לולו: זאת אומרת שהם גם לא יכולים לשנות את העתיד שלהם.
אורלי לוי אבקסיס: אלה מכפלות הכוח השלילי.
אורלי לוי אבקסיס: אם מבקשים מכם למלא דוח ומבקשים ממשרד הרווחה למלא דוח, לשם מה אתם צריכים את זה?
אורלי לוי אבקסיס: הרי בסופו של דבר הם לא מסתכלים, משרד הרווחה אומר שמתייקים את זה ואם הם מקבלים תשובה שהדוח הגיע, הם צריכים להגיד תודה.