GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איתן הרשקו: אני לא אמרתי את זה ואני לא מייצג את המפרסמים אלא אני מייצג דווקא את יועצי התקשורת ודווקא מנקודת הבנה של איך נראית תקשורת שהייתה נורמטיבית עד היום.
<איתן הרשקו: היום הכול פרוץ.
<איתן הרשקו: הרגולטור עושה מעט מדי.
אורלי לוי אבקסיס: נכון
<איתן הרשקו: הרגולטור עושה מאוחר מדי.
<איתן הרשקו: אם אלה תכניות ריאליטי ואם אלה פרסומות.
אורלי לוי אבקסיס: כאן אנחנו מסכימים.
אורלי לוי אבקסיס: יש לך רעיון יצירתי?
<איתן הרשקו: כן.
<איתן הרשקו: ראשי הערים מפרסמים שיבואו להצביע למישהו מסוים בתכנית כוכב נולד או הכוכב הבא או X פקטור.
<איתן הרשקו: אנשים רוכבים על הגל.
<איתן הרשקו: כל מיני פרסומי חוצות.
<איתן הרשקו: כמו שנעשה בקולנוע לפני שנים רבות בנושא של הסמאטרפונים, שמקרינים לך שקופית שאומרת להשתיק לפני הסרט, אפשר שלפני שעולה כל תכנית ריאליטי יעלו תקנות אזהרה שהציבור יהיה מודע.
<איתן הרשקו: אותו דבר קיים לגבי הסיגריות.
<איתן הרשקו: להקציב תקציבית לנושא של הסברה ומודעות.
אורלי לוי אבקסיס: אולי משרד התקשורת יצטרך להיכנס כאן
אורלי לוי אבקסיס: כסוג של רגולטור ולתת קנסות למי שבסופו של דבר לא יעמוד באיזה שהם סטנדרטים מסוימים ואולי ייקחו מכם את התפקיד ואולי הכספים האלה יהיו צבועים.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא יודעת, אני מעלה כאן כל מיני רעיונות יצירתיים.
אורלי לוי אבקסיס: ברור שאתם לא רוצים את זה אבל אני רוצה שאתם תביאו פתרון מספיק טוב שנוכל לחיות אתו בשלום.
<איתן הרשקו: יש תקציבים שמיועדים לתשדירים לקהילה ואפשר ליצור תשדיר שמסביר לצופים, להורים, מה הסכנות בתכניות ריאליטי.
אורלי לוי אבקסיס: אתה שוכח דבר אחד.
אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מפרסמים על הסיגריות, אסור לאדם מתחת לגיל 18 לצרוך אותן, אבל כאן בטלוויזיה אנחנו לא יכולים למנוע מאנשים לצרוך את הטלוויזיה.
<דוד רגב: קודם כל, אני רוצה להתחבר לנושא של שומר הסף.
<דוד רגב: כל היושבים בחדר הם שומרי הסף ואני מצהיר על עצמי שאני שומר סף בממלכה שלי ואני אמשיך ואעשה את זה.
<דוד רגב: אם זה באמצעות זה שלמשל אני הולך לפתוח בניסוי חדש בבתי ספר יסודיים ואני הולך לקחת שכבה שלמה של כיתות ו' ולהסביר להם מהי צפייה ביקורתית בתכנים, ללוות אותם שנה שלמה ולעודד אותם להתלונן.
<טובה בן ארי: לימדו את זה במערכת.
<דוד רגב: לחנך אותם להתלונן.
<דוד רגב: אני יוצר מסלול ירוק לתלונות שמטופלות במהירות גדולה ובצורה נחרצת.
<דוד רגב: דוגמה.
<דוד רגב: למה אני צריך לשמוע שהבן שלי בן השבע בבוקר, כשאני מכין אותו לבית הספר – הייתה סדרה בשם אלנבי, סדרת אלנבי והיה פרומו לתכנית הזאת ומראים רחמנא ליצלן את אחת הבנות על עמוד – ששואל אותי מה היא עושה על עמוד.
<דוד רגב: לך תסביר לילד בן שבע שזאת חשפנית.
<דוד רגב: באותו יום הפכתי את זה לתלונה ודרשנו שהקדימון הזה יוסר והוא הוסר והוא שודר בשעות מאוחרות ולא בשעות הבוקר.
אורלי לוי אבקסיס: אני שמחה שאתה במקצוע הזה ובתפקיד הזה.
<חוה פרידמן: כמה תלונות התקבלו?
<חוה פרידמן: שני מיליון תלמידים במערכת החינוך.
<דוד רגב: הילדים, כמו שאמרתי, הם נעלם אחד גדול, הם לא יוזמים תלונה.
<דוד רגב: תאמיני לי שכאשר ילד מתלונן, והיו לי כמה כאלה, אני לא עונה לו אלא אני נוסע אליו לבית הספר ובהסכמת ההורים אני מרצה.
<חוה פרידמן: זה מבורך, אבל כמה תלונות היו?
<דוד רגב: לגבי פגיעה בילדים או דברים שקשורים לפגיעה בילדים, למעלה מ-400 תלונות.
<דוד רגב: ספציפית לגבי פרסומות ותכניות של השתתפות ילדים, השנה זה הגיע ל-170 תלונות.
אורלי לוי אבקסיס: 178.
<דוד רגב: 178 תלונות.
<דוד רגב: אני יכול להגיד לך שלפחות בממלכה שלי, את רוב התלונות מצאנו מוצדקות והן טופלו בנחרצות.
<דוד רגב: רק הפרסומת של שוש, שמונים תלונות.
<חוה פרידמן: אנחנו מקום ראשון במדינות ה-OECD בצפיית ילדים של ארבע שעות ביום לימודים.
<חוה פרידמן: ארבע שעות ביום לימודים ילדים יושבים מול הטלוויזיה.
<חוה פרידמן: את הזכרת את זה שהוריהם בדרך כלל בשעות האלה במקומות עבודתם.
<דוד רגב: שילוב של נחרצות בטיפול, שילוב של חינוך ולחנך את הילדים.
<דוד רגב: חבר'ה, לחנך את הילדים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא נסיים היום ואני כבר באיחור גדול מאוד.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לשמוע את עמדת משרד המשפטים בנושא.
<פרץ סגל: תודה גברתי.
<פרץ סגל: לפני שלוש שנים ישבנו בחדר הזה ודיברנו האם הדרך הנכונה היא הדרך של האמנה או הדרך של רגולציה.
<פרץ סגל: ההעדפה שלנו הייתה לדרך של אמנה כדי שזה ייעשה בהידברות ושיתוף פעולה.
<פרץ סגל: בין היתר הרשות השנייה שלחה לנו את הטיוטה כדי שאנחנו נעיר הערות.
<פרץ סגל: אני רוצה להקריא שתי הערות שאנחנו שלחנו כי עד היום לא קיבלנו מעולם התייחסות.
<פרץ סגל: בדצמבר 2010 שלחנו את זה.
<פרץ סגל: למשל, כאשר מדובר במידע מלא או מפורט לגבי השתתפות בתכנית, כתבנו: "לרבות תכניה, מסגרת שידורה, לרבות שידורים חוזרים, אופן השתתפותו והמשתתפים האחרים והשלכותיה עליו מחוץ לתכנית ולכשיתבגר".
<פרץ סגל: זאת אומרת, שני הדברים שעלו כאן, זאת תוספת שאנחנו הוספנו.
<פרץ סגל: לעניין ההסכמה אמרנו שחזרה מהסכמה, "זכותו של ילד לחזור בו מהסכמתו ולסגת ההתקשרות ללא סנקציה אם הוא סבור כי שידור התכנית עלול לפגוע בו באופן ממשי או שהיא חורגת ממה שהוא הבין".
<פרץ סגל: השארנו בסימן שאלה את השאלה אם לפני הצילום או אחרי הצילום כי על זה רצינו לדבר.
<פרץ סגל: עד היום מעולם לא קיבלנו התייחסות והדברים עברו כמו שהם.
<פרץ סגל: כנראה שאין מוטיבציה אמיתית ואין מנוס אלא לחזור לדרך החקיקה ולא לדרך של לסמוך על האמנה.
אורלי לוי אבקסיס: אני מבינה שמשרד המשפטים ממליץ על חקיקה.
<פרץ סגל: אני חושב שלאור זה אנחנו המשרד הממונה על הדבר הזה ואימצנו לתוך האמנה את כל ההוראות שנמצאות עבודות נוער כי חשבנו שעל ידי שילוב הדברים יחד, הדברים יכולים להיעשות בדרך של הידברות.
<פרץ סגל: לצערי הרב הדרך הזאת לא הצליחה.
אורלי לוי אבקסיס: ערוץ 6 שדיברו עליו רוצה להגיב?
<הילי חורב קסוטו: בוודאי.
<הילי חורב קסוטו: ערוץ הילדים הוא לא ערוץ 6 כבר הרבה שנים.
אורלי לוי אבקסיס: זה 83?
<הילי חורב קסוטו: תלוי באיזה פלטפורמה.
<הילי חורב קסוטו: אני מנהלת גם את ערוץ הילדים וגם את ערוץ לוגי.
<הילי חורב קסוטו: אני אתייחס לערוץ הילדים כי הוא קיבל כאן את מירב ההערות.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לספר על תלונה אחת שקיבלתי אתמול תוך כדי, בלי לדעת שיש היום את ישיבת הוועדה.
אורלי לוי אבקסיס: הדובר של ועדת הרווחה שהוא עובד סוציאלי במקצועו אמר לי: תקשיבי, אני בחנוכה ישבתי עם הילד שלי מול ערוץ הילדים ומה שאני ראיתי שם, זאת התעללות בילדים.
אורלי לוי אבקסיס: שאלתי אותו מה היה והוא אמר שמעלים אותם עם איזה חוט ומסובבים אותם כאילו טלטול תינוקות זה כלום לעומת מה שעושים להם.
אורלי לוי אבקסיס: הוא אמר שאחרי שהם אדומים ועומדים להקיא, מורידים אותם ואז אומרים להם מהר מהר שאלות טריוויה.
אורלי לוי אבקסיס: אחר כך משפריצים עליהם שוקולד וריבה על הפרצוף והם אמורים להיות סופר ילדים, גם ליהנות ולחייך כי הם נורא ספורטיביים אבל גם לא לטעות כי אם הם יטעו, איזה פדיחה תהיה כי הם לא יודעים את התשובות.
<הילי חורב קסוטו: אני יכולה לענות?
<הילי חורב קסוטו: ערוץ הילדים הוא ערוץ בידורי.
<הילי חורב קסוטו: הוא פונה לכלל ילדי ישראל.
<הילי חורב קסוטו: המטרה שלנו היא להעניק להם מצד אחד בידור כדי שהם יהיו אתנו כי אתם רוצים שהם יהיו בערוצי הילדים ולא רק בזכייניות.
אורלי לוי אבקסיס: בערוצים שלא יקראו להם רק ערוץ הילדים אלא שיהיה להם גם תוכן לילדים.
<הילי חורב קסוטו: אמרתי בערוצי הילדים.
<הילי חורב קסוטו: אני חושבת שבערוץ הילדים יש הרבה תוכן ראוי מאוד לילדים.
אורלי לוי אבקסיס: יש גם.
<הילי חורב קסוטו: זה הערוץ היחידי בארץ שיש בו מהדורת חדשות לילדים מדי יום במשך רבע שעה בגובה העיניים.
<הילי חורב קסוטו: זה הערוץ היחידי שיש בו פרויקטים מקסימים.
אורלי לוי אבקסיס: גם בערוץ הראשון יש.
<הילי חורב קסוטו: תסתכלו על המהדורה הזאת שנעשית על ידי חדשות ערוץ 2 והיא מהדורה מאוד ראויה והיא משודרת רק בסוף שבוע.
<הילי חורב קסוטו: זה סיכום של המהדורה היומית בערוץ הילדים.
<הילי חורב קסוטו: הערוץ לוקח על עצמו אחריות חברתית מאוד גדולה.
<הילי חורב קסוטו: זה הערוץ היחידי שהיה בו קמפיין להעצמה נשית לילדות, יש בו סרטים.
<הילי חורב קסוטו: כמעט ולא עלה כאן דיון על האינטרנט וערוץ הילדים הוא הערוץ היחידי שעשה סרט שזכה בפרס אונסקו על התנהגות של ילדים.
אורלי לוי אבקסיס: לא באנו לסגור לכם את הערוץ.
<הילי חורב קסוטו: קשה לי עם הביקורת החמורה שהושמעה כאן שהייתה מאוד מגמתית וביקורתית.
<הילי חורב קסוטו: לראיה, גמבול, היא זכתה שנתיים ברציפות בפרס האמ"י בקטגוריית סדרת האנימציה למצוינות לילדים.
<הילי חורב קסוטו: אגב, רוב מי שעוסקות בערוץ ועובדות הן נשים, אימהות שאכפת להן מאוד מהילדים, שמקפידות מאוד לשים נשים במרכז ולעשות העצמה נשית.
<הילי חורב קסוטו: יש בסדרות הדרמה שלנו דמויות נשיות מאוד חזקות ומאוד מובילות.
<הילי חורב קסוטו: אני חושבת שעושים כאן עליהום שהוא לא במקום ולטעמי הוא גם לא מרכז הדיון.
<הילי חורב קסוטו: אני יכולה לדבר על זה שעות.
אורלי לוי אבקסיס: בואי נשים את זה בפרופורציה.
אורלי לוי אבקסיס: אני מבינה שכל אחד רואה רק איפה שכואב לו.
אורלי לוי אבקסיס: דיברנו לא רק על ערוץ הילדים.
אורלי לוי אבקסיס: דיברנו על תכניות ריאליטי.
אורלי לוי אבקסיס: מה שבסדר אצלכם, בסדר ואותו אנחנו לא באים לתקן.
אורלי לוי אבקסיס: תפקידנו לבקר היכן שלא בסדר והיכן שלא בסדר, תצטרכו להתגמש.
<הילי חורב קסוטו: התייחסתי למה שנאמר.
<הילי חורב קסוטו: באשר לזה, אין לנו שום בעיה היות וערוץ הילדים מצלם ילדים במשך שנים רבות.
<הילי חורב קסוטו: הוא עושה את זה תמיד באישור משרד הכלכלה.
<הילי חורב קסוטו: אנחנו מקפידים על הכול.
<הילי חורב קסוטו: אנחנו מקפידים על אישור של מנהל בית הספר.
אורלי לוי אבקסיס: גם משרד הכלכלה, כמו שאנחנו יודעים ועכשיו גם נחשפנו לזה, הוא לא מספיק מכוון.
<הילי חורב קסוטו: אנחנו מאוד מקפידים.
<הילי חורב קסוטו: יתרה מזאת, אנחנו שומרים מאוד על הילדים.
<הילי חורב קסוטו: גם התכנית עליה את מדברת היא תכנית שהיא שעשועון לחנוכה שהוא באמת מדמה, זה כמו להגיד שלד שעולה בלונה פארק, אתה משפיל אותו.
אורלי לוי אבקסיס: הוא לא אמור לייצג את הכיתה שלו ולהביא לה את הפרסים.
<הילי חורב קסוטו: הוא לא מייצג את הכיתה שלו.
אורלי לוי אבקסיס: זה שנשפריץ שוקולד לתוך העין תוך כדי שהוא מסתובב?
<קריאה: ממש פגיעה בכבודו.
<הילי חורב קסוטו: אני הרבה שנים בתעשיית הטלוויזיה.
<הילי חורב קסוטו: לפני כן הייתי במשך שש שנים העורכת הראשית של ערוץ הופ ואני מבינה בתכני ילדים.
<הילי חורב קסוטו: אני צופה כל שנה, כבר עשר שנים אני נוסעת כל חצי שנה לשוק הבין לאומי וצופה בסדרות ילדים.
<הילי חורב קסוטו: אתם צריכים להבין שבדיון כאן יש איזושהי נקודה שלא התייחסתם אליה והיא שבסוף הערוצים עומדים בתחרות.
<הילי חורב קסוטו: החינוכית יכולה לעשות מה שהיא רוצה.
<הילי חורב קסוטו: אתה צריך מצד אחד להשאיר את הילדים אצלך כדי שהם יצפו בך והם לא יצפו רק בערוצים למבוגרים שמספקים להם תכנים שלא קשורים אליהם כמו אלנבי למשל שאתה לא רוצה שהילדים יצפו בזה.
<הילי חורב קסוטו: אתה צריך להעניק להם משהו שמצד אחד נותן להם חוויה מהנה ומצד שני מעשיר אותם.
<קריאה: אבל לא להשפיל אותם.
אורלי לוי אבקסיס: הכי מפריע לי זה שיש ערוצים מאוד טובים לילדים שהם אפילו לא נמצאים באופציה של הערוצים הפתוחים וכדי להגיע אליהם צריך באופן מאוד מאוד נקודתי להזמין ולשלם עבורם עוד תשלום.
אורלי לוי אבקסיס: תכניות שיש שם באמת תכנים ראויים שאני יודעת שאני רוכשת אותם באופן נפרד ואז אני מזמינה אותן בשעות הרלוונטיות אבל אוכלוסיות שלמות לא יכולות לעשות זאת ולכן אנחנו בעצם מפקירים את האוכלוסייה החלשה, לא רק שיעשו עליה מניפולציה אלא באמת לחשוף אותה לאותו תוכן שיווקי לא ראוי כי להורים גם אם יש רצון למנוע חלק מהדברים, אין להם יכולת כלכלית לעשות זאת.
<הילי חורב קסוטו: אני אברך אם ערוץ לוגי ייכנס.
<הילי חורב קסוטו: כאמור, אני מנהלת גם אותו והוא באמת ערוץ מדהים.
אורלי לוי אבקסיס: אני מודה שהוא אחד הערוצים הטובים.
אורלי לוי אבקסיס: יש כאן שאלה של מחלקת המחקר של הכנסת.
<שרון סופר: דיברנו על החשיבות של צפייה ביקורתית, ללמד ילדים איך לצפות ביקורתית, זה קורה בערוץ הילדים?
<הילי חורב קסוטו: יש תכנית שנקראת "למה ככה" שהנחה אתה רוגל הלפר והיא הייתה תכנית שעודדה חשיבה ביקורתית.
<הילי חורב קסוטו: כמה פרקים התייחסו בדיוק לנקודה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: היא הייתה?
אורלי לוי אבקסיס: למה בלשון עבר?
<הילי חורב קסוטו: אלה עונות.
<הילי חורב קסוטו: היא צולמה והיא משודרת.
<הילי חורב קסוטו: היא התייחסה בדיוק לצפייה ביקורתית.
<נועם פייגנבאום: מועצת הנוער הארצית.
אורלי לוי אבקסיס: זאת הוועדה שלכם.
<נועם פייגנבאום: אני תלמידת כיתה י"ב בבית ספר אליאנס בחיפה.
<נועם פייגנבאום: שמעתי התייחסות מאוד חשובה לילדים הצעירים ואני חושבת שיש כאן איזה פספוס של בני הנוער.
<נועם פייגנבאום: אני אתן דוגמה ממש מהירה.
<נועם פייגנבאום: X פקטור, כולנו ראינו, תכנית שאני אישית מאוד אוהבת ולא אפסיק לאהוב כנראה, אבל מי מאתנו שראה את פרק הפתיחה, הייתה בחורה בלונדינית, עדי סי, לומדת אתי בשכבה, לומדת אתי במגמת תיאטרון.
<נועם פייגנבאום: היא הגיעה, הייתה מאוד בטוחה בעצמה שהיא יודעת לשיר, שהיא מדהימה, שהיא מהממת – אגב, אני עדיין חושבת שהיא מקסימה – ויצאה לא רק מהעריכה אלא יצאה לא מאוד אינטליגנטית ולא בצורה מאוד יפה שלה.
<נועם פייגנבאום: גם כשעורכים דברים, אפשר לערוך נכון.
אורלי לוי אבקסיס: איך זה השפיע עליה?
<נועם פייגנבאום: זאת הנקודה אליה אני מגיעה.
<נועם פייגנבאום: אחרי שזה נגמר,X פקטור תמיד מעלה את המועמד עם כל מיני גרפיטי מאוד משעשעים, ובמקרה שלה העלו תמונות שלה כנורא נורא סתומה והעלה תמונות שלה עם עוד כל מיני דברים כאלה מאוד מזלזלים.
אורלי לוי אבקסיס: בת כמה היא?
<נועם פייגנבאום: 17.
<קריאה: כי זה רק עד גיל 16 ואחר כך הכול בסדר.
<נועם פייגנבאום: מה שקרה אחר כך, מעבר לפגיעה האישית, אנשים – לא רק ילדים אלא גם אנשים מבוגרים, אתם אומרים שילדים זה עם נורא?
<נועם פייגנבאום: אתם לא רוצים לדעת מה הורים, דודים, סבים לילדים כתבו, ואלה אנשים מבוגרים עם מספיק אינטליגנציה והם ידעו לכתוב: תמותי, תידרסי, אין לך מקום בעולם, אין לך מה לחפש בעולם.
<נועם פייגנבאום: לא רק היא לא שרה יפה, לא רק שרמסו לילדה את החלום ביום אחד ואמרו לה: חמודה, מה שאת עושה מגיל אפס שווה לתחת, סליחה על המילה, את לא שווה ואת לא מעניינת, אלא שגם אין לך מקום בעולם שלנו כי תסתכלי על עצמך.
<נועם פייגנבאום: אולי זאת לא רק אשמתה של ההפקה, ואני לא מאשימה, אני לא אהיה תמימה כי ההפקה עושה את מה שהיא עושה וזה מאוד יפה – שוב, אני ממשיכה לצפות בתכנית ולא מפסיקה לרגע – אבל יש משהו בתגובה גם של בני הנוער האחרים ולנו כמועצה ארצית חשוב לשים לב.
<נועם פייגנבאום: גם אנשים מבוגרים, קחו אחריות, יש לכם ילדים בבית.
<נועם פייגנבאום: אני חושבת שהדיון כאן מאוד חשוב.
אורלי לוי אבקסיס: איך התמודדו אצלכם בבית הספר עם זה?
<נועם פייגנבאום: היועצת של בית הספר טיפלה אבל זאת ילדה שהיא מאוד מאוד אהובה.
<נועם פייגנבאום: היא קיבלה מהחבר שלה, מהחברות שלה, מהמשפחה שלה ומבית הספר המון המון תמיכה, אבל מה קורה לילד שאין לו את התמיכה הזאת?
<נועם פייגנבאום: מה קורה לילד שמגיע לבית הספר והחברים שלו לא מחבקים אותו ואומרים לו שהוא מקסים?
<נועם פייגנבאום: הוא הולך לבית הספר וצוחקים עליו.
<נועם פייגנבאום: אני אומרת שבני הנוער הם עם יותר אכזרי שחשוף להרבה יותר דברים.
אורלי לוי אבקסיס: אני מאוד מודה לך על שהתעקשת לדבר.
<נועם פייגנבאום: זה מאוד חשוב להתייחס לעניין כי גם החוק לא בדיוק מתייחס.
<נועם פייגנבאום: מישהו כאן התייחס לאייל גולן והבנות שהן מתחת לגיל 16 ולכן הן מסכנות, אבל מה קורה לבנות שהן מעל לגיל 16?
<נועם פייגנבאום: אם היא בת 17, הכול בסדר וזה בהסכמה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מזמינים אותך לכאן באופן קבוע.
אורלי לוי אבקסיס: רק אל תפספסי לימודים.
אורלי לוי אבקסיס: משרד החינוך לא ייתן אישור, גם לא לריאליטי הזה.
<לילי הלפרין: תכניות לנוער בסיכון.
<לילי הלפרין: הנושא הזה שאנחנו רק תוקפים את הריאליטי, אני רוצה לומר משהו שהיה בעקבות הדחתם של שני גזענים מתכניות האח הגדול.
<לילי הלפרין: ההשפעה של ההדרה של שני השחקנים האלה מאוד עבדה עם בני הנוער.
<לילי הלפרין: אם עד עכשיו הקבוצות שעבדתי אתן היו בני נוער בסיכון בעד אלימות, אלה שנבחרים לקבוצה, הצדיקו את הגזענות וכדומה, היו בעד שני השחקנים האלה , וכמה שאנחנו כאנשי חינוך ניסינו לעבוד על אמפתיה וכדומה, זה עזר, אבל ברגע שהם הודחו מהתכנית, פשוט חל שינוי.
<לילי הלפרין: ההדחה הזאת שעלתה לערוץ 2 הרבה כי הרבה אנשים ביטלו את המנוי כי הם היו בעד מיילי והשני, שני הגזענים, ההדחה של שניהם ממש השפיעה לטובה.
<לילי הלפרין: צריך לאמץ את זה.
<לילי הלפרין: כמו שיש להם מודל חיקוי שלילי, העבודה הזאת בהדחה ולקחת את ההפסד הכספי הזה פעלה נהדר עם בני הנוער האלה.
אורלי לוי אבקסיס: זה גם העלה להם את הרייטינג.
<הילה וייצמן וייס: אני רוצה לציין - דווקא בסוף הדיון אולי זה מתאים לומר – שהרשות מברכת על הדיון הזה.
<הילה וייצמן וייס: היא רואה את טובת הילד וזה נושא שנמצא בראש סדר העדיפויות והוא דבר שנעשה כבשגרה בשנים האחרונות ומיושם גם לגבי תכניות וגם לגבי פרסומות.
<הילה וייצמן וייס: זה בא לידי ביטוי גם בהפרות שהרשות פותחת וגם לפעמים זה נעשה לפני.
<הילה וייצמן וייס: לא תמיד אנחנו מגיעים להפרות אלא הרבה פעמים אנחנו עושים את ההידברות עם הזכיינים.
<הילה וייצמן וייס: הטלוויזיה, וזה כן בא לידי ביטוי, משקפת תופעות חברתיות וצריך גם את זה להבין.
אורלי לוי אבקסיס: גם תופעות חברתיות צריך לתקן.
<הילה וייצמן וייס: נכון.
<הילה וייצמן וייס: לגבי האמנה, האמנה הזאת היא אמנה פורצת דרך.
<הילה וייצמן וייס: צריך להבין שבמדינות אחרות אין כאלה דברים.
<הילה וייצמן וייס: מאז האמנה יושמה בתחילת ינואר 2013 היו מעט מאוד תכניות ריאליטי והדברים ייבחנו.
<טובה בן ארי: משפט אוטופי.
<טובה בן ארי: אמנת זכויות הילד שמדינת ישראל אשררה מחייבת גם את אמצעי התקשורת ללמוד את האמנה כדי לשמור על הילדים.
<טובה בן ארי: אני מבקשת לעשות זאת.
אורלי לוי אבקסיס: אני מסכמת את הדיון.
אורלי לוי אבקסיס: הוועדה התרשמה כי האמנה בנושא השתתפות ילדים בתכניות טלוויזיה אינה מגינה מספיק על הילדים מפני תכנים.
אורלי לוי אבקסיס: כך דעתה לגבי חוק עבודת ילדים ונוער במשרד הכלכלה.
אורלי לוי אבקסיס: הוועדה קוראת למשרד החינוך ליצור איזושהי תכנית שבה יועברו המסרים לגבי צפייה ביקורתית בתוך המערכת החינוכית.
<טובה בן ארי: יש תכניות.
<טובה בן ארי: יש תכנית נהדרת כזאת.
אורלי לוי אבקסיס: תפיצו אותה בצורה יותר רחבה כדי שתקיף את כל בתי הספר היסודיים והעל-יסודיים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מברכים על העבודה שלכם.
אורלי לוי אבקסיס: הוועדה מברכת ורוצה לראות אתכם מפתחים עוד כלים.
אורלי לוי אבקסיס: הוועדה – וזה הנושא הכי ענייני כי אנחנו כאן פועלים בשני ערוצים מקבילים וכאן יהיה מרוץ סמכויות - קוראת לטלוויזיה המסחרית – וזה אומר לרשות השנייה, לשידורי הכבלים וכדומה – ליצור איזשהו בסיס חדש ולהציג אותו לפנינו, דבר שייתן מענה גם לנקודות שהעלה משרד המשפטים.
אורלי לוי אבקסיס: במקביל הוועדה פונה למשרד המשפטים להכין לה טיוטת חוק שתבוא לסגור את כל הנושא הזה מאחר שכמו שהתבשרנו משרד המשפטים תומך בהצעת חוק.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עדיין לא בטוחים שזה מה שאנחנו רוצים.
אורלי לוי אבקסיס: כן היינו רוצים להכניס לכאן את משרד התקשורת ונראה איך אנחנו מגיעים אליהם כי לצערי הרב הנציגים שלהם ברחו לפני סוף הדיון.
<פרץ סגל: אני לא יודע אם זה בסמכות שלנו.
<פרץ סגל: צריך לבדוק עם משרד התקשורת.
אורלי לוי אבקסיס: לכן אני אומרת יחד עם משרד התקשורת.
אורלי לוי אבקסיס: זה יהווה חלופה במקרה שלא נקבל תגובה, וכמו שאמרתם, מ-2010 ועד עתה לא קיבלתם תגובה ועברו שלוש שנים.
אורלי לוי אבקסיס: כמה זמן לדעתכם צריך כדי לערוך תיקונים?
<הילה וייצמן וייס: תיקונים לאמנה?
אורלי לוי אבקסיס: הצעות.
<הילה וייצמן וייס: אני צריכה לבדוק את זה.
<הילה וייצמן וייס: אני אחזור אליכם.
אורלי לוי אבקסיס: יש לכם ארבעה חודשים.
עליזה לביא: בוקר טוב לכולם, ה-20 לנובמבר 2013, יום רביעי, י"ז בכסליו תשע"ד.
עליזה לביא: אני שמחה מאוד לפתוח את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האשה, ואת השקת הדוח השנתי של איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית בנושא "דורות – הורות בצל הפגיעה".
עליזה לביא: זאת ישיבה משותפת של הוועדה לקידום מעמד האשה, עם הוועדה לזכויות הילד.
עליזה לביא: לצערי הרב, חברת הכנסת אורלי לוי, יושבת ראש הוועדה לזכויות הילד, אינה חשה בטוב, והיא לא נמצאת איתנו כאן.
עליזה לביא: הצטרפו אלינו חברי כנסת שהם חברי הוועדה לזכויות הילד, נמצאת פה מנהלת הוועדה, גם מנהלת הוועדה שלנו.
עליזה לביא: אנחנו יחד בישיבה בוועדה הזאת.
עליזה לביא: אני רוצה בראש ובראשונה לברך את איגוד מרכזי הסיוע לנפגעי ולנפגעי תקיפה מינית, על הישיבה של הוועדה על הדוח, אבל יותר מכל על העבודה הרבה שלכם בתחום בנושא, על ההתאמה שלכן למציאות המשתנה, על העובדה שאתן כל יום מאירות ב-א' ובע' את הסוגיות, את המצוקה, לא מתעוררות רק כמה ימים לפני השבוע שבו מציינים את יום האלימות הבינלאומי נגד נשים, ונמצאות בתחרות כזו או אחרת עם פרסום נתונים, או עם ויכוח על פיסת מקום באמצעי התקשורת, אלא יום יום ושעה שעה, עובדות למען כולנו בנושא הזה של מיגור התופעה של אלימות, הגברת המודעות, כניסה למערכות החינוך הפורמליות, הבלתי פורמליות, ועוד ועוד.
עליזה לביא: דרכי יצירה עם כל השימושים הטכנולוגיים, הנגשה של הידע, של המודעות גם במצב של תמיכה, אבל גם כמובן במצב של אחרי עבירה כזאת או אחרת.
עליזה לביא: על כך תבורכו, תודה מכולנו לכן כאן.
עליזה לביא: כמו שאני אומרת תמיד, רק שיתוף פעולה בזמן אמת בין ארגונים, ובין הבית הזה, חברות כנסת, שברוך השם יש לנו חברות כנסת עם מודעות, עם הבנה, עם שיתוף פעולה חוצה מפלגות, זרמים, אידיאולוגיות, למדנו לשים הבדלים אידיאולוגיים בינינו כדי לפעול ובין השאר כמובן בנושא הזה.
עליזה לביא: נמצאות איתי פה הבוקר חברת הכנסת מיכל רוזין, וחברת הכנסת מרב מיכאלי, שותפות נאמנות שנים עוד לפני שהגיעו לבית הזה, ומי כמוכן מכירות אותן, ויחד נצליח ונתקדם הלאה.
עליזה לביא: לא ביקשנו הבוקר לפתוח כמנהגנו בדמות של אשה משום שהדוגמאות שאתן תבאנה, ואנחנו קוראים את הנתונים, אני לא ארחיב על הנתונים.
עליזה לביא: דלית ואני ישבנו הבוקר וקראנו בכאב גדול את הנתונים ששמתם פה לפנינו בחוברת מאירת העיניים, הקוהרנטית, המסודרת, למעט כל התוכן הקשה מאוד, אבל באמת ברכה על הדרך שבה אתן מציגות, מנגישות, מביאות את המידע, את הידע, חושפות בצורה מלומדת את הנתונים גם כדי שנכיר ונדע, אבל גם בהחלט שזה ישמש כלי עבודה לגבי המשך הטיפול.
עליזה לביא: הנתונים הם מאוד קשים.
עליזה לביא: אני משאירה לכן כמובן להציג את הנתונים בפני הועדה, ובפני כל הגורמים המוסמכים שנמצאים כאן אתנו בחדר הזה.
עליזה לביא: עיקר הנתונים זה באמת של 64% מהפניות שמגיעות אליכן, הם של פגיעה בילדים עד גיל 18.
עליזה לביא: כולנו צריכים לחזור ולחשוב על כך, בטח ובטח בהמשך לסוגיה שעלתה בשבוע האחרון על קשר בין צעירות לבין דמויות ציבוריות, תרבותיות כאלה ואחרות.
עליזה לביא: אני חייבת לומר לכם, חשבנו על כך המון, גם על המקום שלנו בבית הזה, אנחנו נגיש הצעת חוק שעבדנו עליה בשבוע האחרון.
עליזה לביא: הרבה מאוד סוגיות של איך אפשר למגר, ואיך אפשר להתמודד, בטח ובטח עם תופעות של נערות שאומרות שהן היו עושות את זה גם אם זה היה קורה פעם שנייה, עם תשובות של מודלים חיקוי שאומרות – היי, זה משובת ילדות, גם אנחנו עשינו את זה, בואו לא ניתמם.
עליזה לביא: כלומר, לגיטימציה תרבותית, ציבורית, חברתית לכל המעטפת הזאת של מה שקורה כאן.
עליזה לביא: כאשר ישבנו וחשבנו מה אנחנו יכולים לעשות, וגם בהצעת החוק שאנחנו מבקשים להגיש, שבשיתוף כמובן האיגוד ונעמ"ת, ניסחנו את הצעת החוק שאנחנו רוצות להוסיף להגדרה, לחזקת התלות, ואומרות, שאם הנאשם גדול מהקטין, קטינה בעשר שנים, והוא מנצל את מעמדו, חזקה שגם יחסי המין נעשו תוך ניצול יחסי תלות.
עליזה לביא: אני באה ואומרת שגם כאן, בטח במקומנו כאן כמחוקק, לתת מענה מידי, אבל גם לא פופוליסטי, ההבדל לפעמים הוא מאוד דק.
עליזה לביא: אבל שוב, שיתוף פעולה גם עמכם, עם הארגונים, עם האיגוד, עם נעמ"ת, לאחר ליבון הנושא, החלטנו שיש מקום להגיש הצעת חוק, וגם עליה עוד נרחיב בהמשך.
עליזה לביא: 88 מהפגיעות נעשו על ידי אדם מוכר, 28 מכלל הפניות על ידי גילוי עריות, באמת, נתונים מאוד קשים שאתם תציגו אותם בפנינו.
עליזה לביא: אני רוצה להציג לכם ספר קטן מאוד, שאני כבר סוחבת אותו בתיק שלי שבועיים, אני חוזרת אליו כל שנה.
עליזה לביא: ספר שכתב אותו ז'אק סמלאן, שהוא היסטוריון ידוע, שהקדיש את מרבית חייו לחקר האלימות ואי האלימות.
עליזה לביא: הוא חוקר צרפתי מרתק, שעושה מעשה - עוזב לכמה זמן את הפעילות האקדמית שלו, המחקרית שלו, וכותב ספר לבנות שלו.
עליזה לביא: הוא מסביר לבנות שלו איך מחנכים לאי אלימות, ומה זה אלימות.
עליזה לביא: הספר הזה נותן כלים חינוכיים מאוד מדויקים ומחודדים.
עליזה לביא: אני רוצה לקרוא קטע קצר מההקדמה שלו לבנות שלו.
עליזה לביא: הוא אומר כך: "אבא המושג אי אלימות הוא מושג מוזר.
עליזה לביא: אתה יכול להסביר לי אותו"?
עליזה לביא: ואז הוא עונה: "זה 20 שנה בקירוב, אני עוסק בחקר האלימות, והפעולה הלא אלימה, כיצד להשיב בפשטות לשתי בנותיי בנות ה-13 וה-8.5 - התכנסנו אני ובנותיי ספר קומיקס בנושא מאבקם של מרטין לותר קינג, ושחורים אמריקאים אחרים.
עליזה לביא: הקשבתי לתגובות של הבנות שלי, ורשמתי לפניי את השאלות שלהן.
עליזה לביא: רוב השאלות נגעו לחיי היום יום שלהן, מה עליי לעשות אם מישהו מתקיף אותי, כיצד עליי לנהוג במקרה של הטרדה וסחטנות אלימה בבית הספר.
עליזה לביא: איך להתנגד לתקיפה מינית, ומה על אלימותם מול בני הנוער – הגזענות.
עליזה לביא: וכדי להשיב על השאלות הללו, היה עליי לעזוב את מחקריי היקרים וכך כתבתי כמה דפים ומסרתי אותם לעיוניהן של בנותיי.
עליזה לביא: חזרתי וכתבתי דפים אלה שוב ושוב פעמים אחדות.
עליזה לביא: רציתי לומר להן שאי האלימות אין פירושה פאסיביות.
עליזה לביא: אי אלימות זו גישה לחיים, דרך פעולה שמטרתה לפתור קונפליקטים, להיאבק נגד אי צדק, לכונן שלום מתמשך.
עליזה לביא: הסתמכתי על דוגמאות רבות מחיי היום יום יום ומההיסטוריה".
עליזה לביא: אני ממליצה לכולם על הספר הזה – ז'אק סמלאן אי האלימות כפי שהסברתי לבנותיי.
עליזה לביא: אורית סוליציאנו, שותפה נאמנה, מנכ"לית איגוד מרכזי הסיוע.
עליזה לביא: אני מבקשת ממך לפתוח את הישיבה.
<אורית סוליציאנו: אני רוצה להודות לחברת הכנסת עליזה לביא ולחברת הכנסת אורלי לוי.
<אורית סוליציאנו: אנחנו מאוד מעריכות את שיתוף הפעולה אתכן.
<אורית סוליציאנו: אין ספק שהיום יש לנו כנסת שהיא פשוט נפלאה למאבק הזה של כולנו נגד אלימות נגד נשים, ילדים, גברים, אלימות מינית ובכלל.
<אורית סוליציאנו: אנחנו החלטנו השנה לעסוק בדוח השנתי של איגוד מרכזי הסיוע בנושא הורות בצל הפגיעה.
<אורית סוליציאנו: אנחנו נרחיב על זה בהמשך, אבל פגיעה מינית, אנחנו קוראות לה פיגוע רב משתתפים, יש את הנפגעת עצמה, או הנפגע, נדבר בלשון נקבה, אבל כמובן זה תקף לבני שני המינים.
<אורית סוליציאנו: יש את כל המערכת שסובבת אותה, וצריך לתת יחס וטיפול לכל המערכת הזאת.
<אורית סוליציאנו: אנחנו ראינו בנתונים שלנו שיעור די נמוך של הורים שבנות בגיל העשרה הן מקור המידע לפגיעה.
<אורית סוליציאנו: אפרופו מה שקרה בתקופה האחרונה הסיפור על פרשת הזמר המפורסם, וכל מה שסביב זה, ואיפה היו ההורים, וכל השאלות האלה שנשאלות עכשיו, זה במקרה מתקשר לנושא שלנו היום.
<אורית סוליציאנו: אני אציג קצת את הנתונים השנתיים של תשעת מרכזי הסיוע שפועלים ברחבי הארץ, ואחר כך נשמע עדויות.
<אורית סוליציאנו: אנחנו רוצות כאן לדבר על מה המשמעות של פגיעה מינית, כי אנחנו חושבות שהציבור לא מבין את זה מספיק טוב.
<אורית סוליציאנו: אין לנו נתונים ל-2012, כי 2013, עוד לא נגמרה.
<אורית סוליציאנו: ל-9 מרכזי הסיוע שפועלים ברחבי הארץ הגיעו כ-40 אלף פניות, מתוכם 7,700 פניות חדשות.
<אורית סוליציאנו: וכפי שציינה חברת הכנסת עליזה לביא, הנתון הכי מזעזע בעיניי 64% מהפניות אלינו ילדים עד גיל 18.
<אורית סוליציאנו: אני חושבת שהחברה הישראלית לא מודעת שיש כזאת פגיעה נרחבת בילדים, זה מדבר עם הדוח שהוצג בשבוע שעבר בוועדה לזכויות הילד, על כך ש- 17% מהילדים דיווחו על פגיעה מינית, זה נתון שקשה מאוד לעכל את זה, אחד משישה.