GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת 0 עד 3, ששם הבעיות הגדולה, אנחנו מבינים שמדובר ב-1,300 ילדים, הבנו מה הקהילה יצרה כאיזה שהוא צורך, שזה היה מחסני הילדים הללו, עכשיו ראינו את החלופה, של המודל המעורב, של מסיל"ה, יוניטף, שעשו שם עבודה מדהימה, כי בעצם היא עונה על כמה צרכים ביחד ובתוך כל הקושי הזה שאלנו האם יש איזה שהוא מחסום של האוכלוסייה מלגשת לשם, מסתבר שלא, אפילו יש ביקוש, נאמר לנו שבאיזה שהוא אופן לפעמים זה גם יכול להיות אפילו רווחי, לא יודעת איך, אבל אולי ב - - - זה עדיין לא המעונות של ויצ"ו ונעמ"ת, אבל זה בהחלט פתרון הרבה הרבה הרבה יותר טוב ממה שאנחנו עדים לו היום.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים להגיע לנקודה שבה נדע כמה עולה בעצם לכסות את ה-1,300 הילדים הללו במסגרת התואמת את המודל, שהוא סוג של אב טיפוס, סוג של פיילוט, שכבר עובד ועובד טוב, מסתבר, וגם יש לו ביקוש.
אורלי לוי אבקסיס: מצטערת, אנחנו רק מנסים להיות פרקטיים, כי חבל על הזמן של כולם.
<דורית אלטשולר: גם אני מנסה להיות פרקטית.
אורלי לוי אבקסיס: ולכן היינו רוצים לדעת מה העלות, כי עדיין גובים שם, למשל הכוח של הקהילה, שאתם משתמשים בו, ממשיך לגבות כמו במחסני ילדים, אולי אפילו טיפה יותר - - -
<אפרת מייקין כנפו: יותר, 800 שקל, יותר מפי שניים.
<קריאה: לא, זה בין 400 ל-600.
אורלי לוי אבקסיס: בין 400 ל-600, אבל עדיין הקהל דורש את זה, זה לא חסם מבחינתו.
אורלי לוי אבקסיס: מה התוספת, מה הרבותא שמאותה עלות של לדוגמה מחסן, בייביסיטר, איך שתקראו לזה, לבין החלופה האחרת שהיא היום יכולה להיות אב טיפוס למשהו שאנחנו כן היינו רוצים.
אורלי לוי אבקסיס: את הסיפור הזה, היינו רוצים לראות איך אנחנו יכולים להביא איזה שהיא תכנית, לבוא עם איזה שהיא תכנית למשרד הרווחה, כמובן שעם משרד התמ"ת ביחד, כי יש פה קבוצות בסיכון, צריך להבין את זה, ועם המאטצ'ינג של הרשות המקומית, ואולי היכולת גם של גיוס כספים נוספים ולראות משהו שהוא בסדר ההיגיון.
<דורית אלטשולר: לא, הרשות המקומית לא משתתפת בתפעול של מעונות יום.
<דורית אלטשולר: בואו נעשה סדר.
<דורית אלטשולר: במדינת ישראל אין דבר כזה.
אורלי לוי אבקסיס: זה ברור, אבל בוויצ"ו ונעמ"ת יש איזה שהוא סידור.
<דורית אלטשולר: מסיל"ה זה לא מעון יום, מסיל"ה זה נותן מסגרת לטיפול לכל הקהילה.
<יחיאל מחדון: אני רוצה להגיד משהו.
<יחיאל מחדון: אנחנו נוכל לתת לכם את הסכום של כמה עולה לתחזק כזה מקום.
<יחיאל מחדון: מה שלא שמעתם פה זה כמה עולה גם שכירת המקומות, כי זו הוצאה מאוד גדולה, אנחנו מדברים על עשרות - - -
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על עלות כוללת.
<יחיאל מחדון: אנחנו ניתן לכם את העלות הכוללת של הסיפור.
<יחיאל מחדון: צריך גם להבין שמי שלוקח אחריות על העניין הזה מבין שעובדים בפורמט אחר ממה שעובדים עם הילדים האחרים.
<יחיאל מחדון: אין פה מבחני זכאות כספית, אלה אנשים שעובדים ללא תלושי שכר, לא ניתן לעשות מבחן הכנסות, השעות הן שעות אחרות, כי אלה אנשים שלא הלכו לעבוד והם עובדים משחר ועד לילה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא באנו לבדוק את המודל.
<יחיאל מחדון: אוקיי, אז נכתוב את המודל ואת העלויות.
אורלי לוי אבקסיס: אני הבנתי שהמודל מבוקש, גם על ידי הקהילה, הוא משהו שאפשר לחיות איתו בשלום מבחינת תנאים בסיסיים, היגייניים וכדומה.
אורלי לוי אבקסיס: אפילו יש פה איזה משהו מעניין של שילוב הקהילה עם התרבות החדשה, איזה גשר חדש.
אורלי לוי אבקסיס: זה משהו שאם אתם אומרים שהוא עובד טוב והוא מספק את כל הצדדים, אני מבחינתי - - -
<דורית אלטשולר: היא רוצה למנף את המודל הקיים.
<יחיאל מחדון: אוקיי.
<יחיאל מחדון: צריך להכניס גם מודל פיקוח ממלכתי שאין היום במה שנעשה.
<יחיאל מחדון: גם את זה צריך לעשות - - -
אורלי לוי אבקסיס: בוא, אנחנו יכולים לבקש הכול, אנחנו גם יכולים - - -
<יחיאל מחדון: לא, אבל מישהו צריך לפקח על משהו, אלא אם כן - - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל אתם עושים פיקוח.
<דורית אלטשולר: לא.
<דורית אלטשולר: אורלי, לא, לא.
<דורית אלטשולר: ממש לא.
<דורית אלטשולר: אנחנו לא מפקחים על מעונות יום, וגם לא על יוניטף.
מיכל רוזין: חבר הכנסת יוגב ואחר כך חבר הכנסת מזרחי.
<יחיאל מחדון: אני רוצה להגיד מילה על פיקוח.
<יחיאל מחדון: הפיקוח שלנו הוא לא פורמלי, כשאנחנו מזהים משהו שהוא קשה, אנחנו מפנים את זה לתמ"ת, למשטרה, לרישוי עסקים בעירייה.
<יחיאל מחדון: לנו אין שום סמכות.
<יחיאל מחדון: דרך אגב, הכניסה שלנו לאיפה שאנחנו נכנסים היא וולונטרית.
<יחיאל מחדון: אומרת לנו מנהלת המעון, 'תלכו מפה', אנחנו לא קיימים.
<יחיאל מחדון: אז שיובן, השיח שלנו הוא שיח של רצון טוב ולא שיח של מגע פורמלי.
<מיכל סביון: ואני רוצה רק להסביר ולהמשיך את הדברים שלך, הנושא הזה של מעונות מסכנים שנכנסנו אליו הוא נושא חדש.
<מיכל סביון: זה בכלל לא היה לפני שנתיים וישבנו פה בישיבה, ומהרצון טוב ובאמת כשאין לנו כוח אדם לזה בכלל, התחלנו להיכנס למעונות יום מסכנים מתוך ההבנה שאנחנו אחראים למסגרת מסכנת, כשמשרד הרווחה אחראי על הפעוטות בסיכון ויש הבדל.
<מיכל סביון: ובאמת אנחנו נמצאים במקום היום שבשנתיים האלה סגרנו 15 מעונות מסכנים, 3 מהם השתפרו מאוד בעקבות ה - - -
אורלי לוי אבקסיס: ויצרתם אלטרנטיבה?
<מיכל סביון: לא - - -
<מירי ברברו אלקיים: זה מה שאני רוצה לומר.
<מירי ברברו אלקיים: השיתוף קיים בשנתיים האחרונות, הבעייתיות היא כמה.
<מירי ברברו אלקיים: אל"ף, שלא תמיד קל לאכוף את הסגירה, הם באמת נפתחים כמו פטריות, זאת אומרת יכולים לסגור פה והם פשוט יילכו למקום אחר ויפתחו.
<מירי ברברו אלקיים: וזה גם יוצר בעייתיות, כי היום - - -
אורלי לוי אבקסיס: אז רגע, חוץ מלסגור היום, התמ"ת לא עושה כלום?
<מירי ברברו אלקיים: סוגר, נותן דוח ליקויים ו - - -
<יחיאל מחדון: לא, מי שעושה את המעורבות בתוך המעונות עצמם, כדי לתת שם את ההדרכה, זה אנחנו באמצעות גופים מתנדבים.
<יחיאל מחדון: סמינר הקיבוצים נכנס לעניין, תרומות - - -
אורלי לוי אבקסיס: גם את זה התמ"ת לא עושה?
<אפרת מייקין כנפו: אורלי, אני יכולה להציע, כיוון שמשרד הרווחה באמת הולך לבנות עכשיו תכנית מאוד רצינית, כדי לנסות לשנות את ההגדרות, אני מציעה, באמת אני מושיטה יד פה בוועדה למשרד התמ"ת לשתף איתנו פעולה ולראות איך אנחנו יכולים לעבוד ביחד איתכם, שאתם באמת תיקחו חלק ב - - - אנחנו הולכים לטפל באוכלוסייה שלנו, שהם יטפלו באוכלוסייה שתחת - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת להגיד לך משהו, אפרת, אם אתם תשנו את ההגדרה כולם יהיו תחת ההגדרה שלכם.
<דורית אלטשולר: רגע, שנייה, יש פה בלבול של דברים.
מיכל רוזין: משרד הרווחה.
<ורד כרמון: אני מפקחת ארצית לגיל הרך.
<ורד כרמון: אני את מיכל מכירה שנים רבות ויש בינינו הרבה דיבור מקצועי.
<ורד כרמון: העניין הוא שהמדיניות מלמעלה ממשיכה להתקדם.
<ורד כרמון: אני רוצה להפריד גם, אפרת, לגבי מה זה ילדים בסיכון, כי בסך הכול משרד הרווחה מסייע לפעוטות בסיכון על פי חוק.
אורלי לוי אבקסיס: לאוכלוסייה הישראלית.
<ורד כרמון: פעוטות בסיכון, על פי חוק, גם על פי הסכמות, הם פעוטות שהאמהות לא עובדות, או עובדות בחלקיות, ובדרך כלל 95% זה לא האוכלוסייה שאנחנו רואים עכשיו בבייביסיטרים ובמסגרות שהיום ביקרנו.
<ורד כרמון: יש ילדים והם בסיכון, על פי חוק הנוער, זאת אומרת באנו לבית, מצאנו כך וכך, אז הסיוע הוא לקחת ולתת עזרה וטיפול, זה לא בהכרח - - -
<יחיאל מחדון: לא אותם 85 שנמצאים מחוץ לבית.
<קריאה: גם על פי חוק פעוטות בסיכון לא יכולים להגיע למעונות, גם היום, בגלל - - -
<ורד כרמון: כרגע, אוקיי, אבל זה פלח מאוד מאוד קטן - - -
<דורית אלטשולרל: אבל לא רק זה.
<דורית אלטשולרל: רגע, אורלי, יש פה בלבול ואני לא רוצה שתצאו מפה מבולבלים, אני באתי לעשות סדר.
מיכל רוזין: אנחנו לא מחפשים להוציא את הילדים מההורים שלהם, אנחנו רוצים לתת להם פתרון בתוך הקהילה ושיהיו להם חיים בכבוד.
<דורית אלטשולר: אבל יש פה בלבול, סליחה.
<דורית אלטשולר: עובד סוציאלי שמוצא במשפחה ילד בסכנה או בסיכון, הוא דואג שהילד, יחד עם ההורים, יהיה במעון, מסדר לו הוֹעדה.
<דורית אלטשולר: הוא לא מפקח, אין לנו שום הרשאה, לא פדגוגית, לנהל, לפקח, כלום.
אורלי לוי אבקסיס: לא, אני אגיד לך איפה הייתה הטעות שלי.
אורלי לוי אבקסיס: כשהיינו בביקור בבייביסיטר הראשון נאמר לנו שאתם עושים סוג של פיקוח מסוים.
<דורית אלטשולר: לא, לא, זה לא פיקוח.
אורלי לוי אבקסיס: תחת איזה כובע אתם עושים את הביקורות האלה?
<דורית אלטשולר: זה לא פיקוח, זה בהתנדבות.
<דורית אלטשולר: זה פשוט בהתנדבות.
אורלי לוי אבקסיס: הבנתי, אז תגדירו, שאנחנו נבין.
אורלי לוי אבקסיס: כשאומרים לי 'אנחנו מפקחים', אני חושבת סוג של פיקוח.
אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו מעבירים את המודל למודל שאנחנו ראינו מקודם, זה מודל שכבר בִּילד אִין יש לכם סוג של פיקוח, כי אתם כבר יודעים מה נהיה שם, אתם יודעים מה התוכן.
<דורית אלטשולר: לא מספיק.
<יחיאל מחדון: אני לא מפקח ברמה שאני יכול לאכוף משהו.
<יחיאל מחדון: אני יכול היום לאכוף כי אני נותן כסף, אבל אין לי יכולת לאכוף - - -
אורלי לוי אבקסיס: אז בוא אני אגיד לך משהו, היות שאני מכירה את חוק פיקוח על מעונות בגיל הרך, שלא עבר בכנסת הקודמת, יש בו יותר מדי חורים וכדומה, גם היום הגנים הישראליים, לצורך העניין, שאינם בפיקוח, לא כמו ויצ"ו, נעמ"ת, אמונה וכדומה, הפרטיים, לא מפוקחים.
<דורית אלטשולר: אבל הפיקוח הוא באחריות משרד התמ"ת.
<דורית אלטשולר: מה הם עושים עם זה, זה כבר לא - - -
אורלי לוי אבקסיס: עזבו, זה כל כך מסועף.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים פה על חוק שהוא כל כך גדול ויש בו את הכול בפנים, מה צריך להיות בגן, מה לא צריך להיות בגן, מה גובה האסלה, איפה הכיור, כמה הרוחב, כמה בלטות צריך לילד, מה גובה ה - - - וכדומה.
אורלי לוי אבקסיס: אז כשאנחנו מדברים על אותו חוק פיקוח לגיל הרך, הוא לא נכון גם פה, כי הוא גם לא מקוים היום באוכלוסייה גדולה בישראל.
מרדכי יוגב: הוא מקוים וכל מי שרוצה מקבל גם - - -
מיכל רוזין: אבל בואו רגע נתרכז - - -
אורלי לוי אבקסיס: לכן השיח צריך להיות - - -
<דורית אלטשולר: זה דיון אחר, זו לא הכתובת שלנו.
אורלי לוי אבקסיס: זה דיון אחר, אנחנו מנסים להיות פרקטיים.
מיכל רוזין: לגבי האוכלוסייה פה, חבר הכנסת יוגב, חבר הכנסת מזרחי, בבקשה.
מרדכי יוגב: אני אגיד כמה נקודות.
מרדכי יוגב: אחת, להערכתי, בהערכת אצבע, בשביל לתת תשובה של מספר, בהנחת יסוד שגם ההורים הזרים משתתפים במשהו ובהנחת יסוד שבשביל להרוויח על מעון, לא בצפון תל אביב, 3,800, זה 1,700, 1,500, צריך פה סדר גודל של 500-600 שקל לילד מינימום, קרי סדר גודל של 18-20 מיליון יעשו את העבודה לשנה.
<יחיאל מחדון: לתפעול שוטף, לא להקמה.
מרדכי יוגב: אני מדבר על המאטצ'ינג הזה, פחות או יותר בחשבון של 12 חודש, כפול ה-500-600 כפול - - -
אורלי לוי אבקסיס: כמה ילדים החשבת?
מרדכי יוגב: 3,000.
מרדכי יוגב: אתם אומרים 1,000 לידות בשנה.
מיכל רוזין: כרגע יש, ממה שאני הבנתי, בין 1,300 ל-1,500 ילדים.
<קריאה: הערכות גסות.
מרדכי יוגב: שתיים, זו שאלת יסוד שפעם דיברנו עליה, שלא נפתור אותה פה, איפה חינוך ילדים 0-3, אם זה בתמ"ת, כדי שאמא תצא לעבודה, או במשרד החינוך.
מרדכי יוגב: לא נפתור אותה פה עוד פעם, צריך להעלות אותה.
מרדכי יוגב: שלוש, כל שיתוף פעולה מבורך, בין כל משרד, עוד לפני שבאים לפתור כל בעיה ברמת עומק, ברמת הממשלה.
מרדכי יוגב: כל המושגים של ילדים בסיכון פה לא מתקיימים, כמו שנאמר, אנחנו לא מגיעים לשם, אנחנו מנסים להגיע למדרגה אחרת, של לדעת שתינוק זה תינוק וילד הוא ילד ואיך אנחנו מתייחסים אליו, גם אם הוא זר.
מרדכי יוגב: יש פה אינטרס מנוגד, צריך להגיד את זה פה, שומע אותנו פה גם אחד העובדים של הקהילה הזרה, יש פה אינטרס מנוגד, ככל שיהיה יותר טוב, ואני חושב שאסור לפגוע בילד וצריך שיהיה לו טוב, אז יכולים להיות פה יותר תינוקות.
מרדכי יוגב: אם יהיה טוב, אז יהיה טוב.
מרדכי יוגב: אז אנחנו צריכים גם לדעת, אני אומר את זה גם לחבר הכנסת משה מזרחי, למרות שהתעמתנו פה גם לפני הבחירות, שבאמת צריך להחזיר את תל אביב לתושביה התל אביבים.
מרדכי יוגב: הייתה פה מציאות לא קלה, מציאות קשה, צריך להתייחס לזרים כבני אנוש ולראות איך מטפלים בהם ובילדיהם, ובשאיפה שלעתיד לבוא הם יחזרו בעזרת ה' גם למקומות מגוריהם ולמדינתם, או למקומות אחרים, ושיהיה להם שם שלום ושלא יהרגו בהם.
מרדכי יוגב: אבל זה גם צריך לשים כסימן וגם את זה לדעת.
מרדכי יוגב: להגיד עוד דבר, זה לא פרויקט של עיריית תל אביב, זה צריך להיות פרויקט לאומי.
מרדכי יוגב: אנחנו צריכים שיהיה פה פרויקטור, לשם אני מכוון, מטעם משרד ראש הממשלה, שיידע לתכלל את כל המציאות הזאת, כולל המציאות עם משטרת ישראל ועם אחרים את מי, בסדרי עדיפות, מעבירים אם מעבירים, איזה אינטרס יש להעביר, האם את האלים או את האחר, או האם את מי שאפשר.
מרדכי יוגב: כל זה צריך לעשות במחשבה, במחשבה אנושית שמתחשבת גם בתושבים, וכבר אני שמח שדיברתם על התושבים השורדים פה, היהודים, שזה היה ביתם ובקושי הם מסוגלים לשרוד בו.
מרדכי יוגב: ולהתחשב בצורה אנושית גם בזרים, בוודאי בילדים.
מרדכי יוגב: אני חושב שלפרויקטור שכזה, אנחנו צריכים לבקש שהסכום הזה אכן ייצא מהאוצר, ואם עיריית תל אביב, איך לקרוא לה, הגוף המתכלל הטוב ביותר, היא הזרוע הארוכה של מדינת ישראל, אז להעביר דרכה את הכסף.
מרדכי יוגב: זו הדרך הכי נכונה - - -
<דורית אלטשולר: עיריית תל אביב לא תקים פה 50 - - -
מרדכי יוגב: לא, היא לא יכולה, אבל בנוסח מה שראינו עכשיו במעון בתחנה המרכזית, עמותה בנוסח ויצ"ו, אמונה, העמותות האחרות - - -
<קריאה: לא, לא, לא.
<קריאה: שנה וחצי לקח לנו למצוא מקום - - -
מרדכי יוגב: עמותה הוגנת שתזכה במכרז, אולי צריך להגדיל את התקציב, כדי שגם משרד התמ"ת יעמיד לזה לצורך העניין פיקוח בשניים-שלושה תקנים, וכל גוף או הבריאות או כל גורם אחר בתוך ה - - - אז אני אומר להישאר ב-20 מיליון, לראות פה דבר שפרויקטור יודע לתכלל.
מרדכי יוגב: ואז לשים גם את נציג הבריאות וגם את נציג התמ"ת וגם את נציג הרווחה, וגם את נציג החינוך, את כל אותם המשרדים - - -
מיכל רוזין: וגם הרשות המקומית.
מיכל רוזין: צריך לזכור שבמדינת ישראל הרשויות המקומיות הן אלה שדואגות לחינוך, לבריאות, לרווחה.
מרדכי יוגב: נכון, אבל זה גדול על עיריית תל אביב.
מיכל רוזין: לא יודעת, אמרה פה חברת הכנסת לוי מה התקציב של עיריית תל אביב, התקציב של עיריית תל אביב בשנה הוא - - -
אורלי לוי אבקסיס: 4 מיליארד.
מיכל רוזין: אז בואו קודם כל נדבר על - - -
מרדכי יוגב: תשמעו, איש הקואליציה תוקף את הממשלה ואיש האופוזיציה מגן על הממשלה.
<אפרת מייקין כנפו: הערה קטנה.
<אפרת מייקין כנפו: אם נטפל גם, זה יכול לצאת יותר זול גם למדינה, אם אתה מטפל והילדים לא נדבקים במחלות ומגיעים לבית החולים - - - כל תפיסה, אם תהיה מדיניות מסודרת, יכולה להיות גם כלכלית יותר טובה, ולכן צריך לעשות הפוך על הפוך.
מרדכי יוגב: אני אומר, כמו שראש הממשלה מינה פרויקטור לראות איפה המדינה השלישית, כך צריך לשים פה פרויקטור רציני, אדם בעל יכולות שיידע לתכלל את משרדי הממשלה ויידע גם להוציא את הכסף הזה כדי להעביר אותו למי שצריך.
מיכל רוזין: רעיון מצוין.
מיכל רוזין: חבר הכנסת מזרחי.
משה מזרחי: רק הערה לאורלי, לעניין התעדוף הפנימי שעושים פה, בתוך הישות הזאת שקוראים לה תל אביב.
משה מזרחי: בוודאי שעושים תעדוף, אני הייתי פה מפקד תחנה לפני הרבה מאוד שנים, הרבה לא השתנה בשכונות האלה, גברתי.
מרדכי יוגב: לא היו פה אז עובדים זרים.
משה מזרחי: מה הקשר עכשיו לעובדים זרים?
מיכל רוזין: זה כמה משקיעים בצפון מול דרום.
משה מזרחי: כל השכונות שהיא הזכירה אותם, יפו ג', יפו ד', עג'מי, דרום תל אביב, לא - - -
אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע, גם בגיהינום יש מדורים.
אורלי לוי אבקסיס: לפעמים אתה נמצא במדור כזה ואז מורידים אותך עוד אחד למטה.
משה מזרחי: נכון מאוד.
משה מזרחי: אני צוחק שאפילו המשטרה למדה להפריד בין שתי התל אביב.
משה מזרחי: היא עשתה משטרת הדרום, שהיא חובקת את כל השכונות הקשות, וניקתה את משטרת הצפון.
משה מזרחי: פעם זה היה מעורב.
<קריאה: התחנה המרכזית החדשה לא הוקמה סתם ב - - -
משה מזרחי: בדיוק, זה הכול ל - - -
<קריאה: מדינה בפני עצמה.
משה מזרחי: נכון.
משה מזרחי: אז אני רוצה להגיד רק משפט אחד, וזה קשור לכל ההגדרות האלה, שעכשיו - - -
אורלי לוי אבקסיס: הם מורידים לך פעמיים, אתה יודע למה?
אורלי לוי אבקסיס: כי אם הם לא מוגדרים כאשכול 1 עד 3, שזה המצב האמיתי, הם מוגדרים בגלל השייכות שלהם לתל אביב לאשכול 8, אבל עיריית תל אביב לא משקיעה בהם מה שהמדינה הייתה משקיעה בהם אם הם היו מוגדרים - - -
<דורית אלטשולר: זה לא נכון.
<דורית אלטשולר: אני אתן לך את המספרים ואת - - -
משה מזרחי: אני זוכר שבאופן סיסטמתי הייתי צריך ללכת למפקד תחנה - - -
מיכל רוזין: זה לא הדיון שלנו היום.
משה מזרחי: בואו נתמקד.
משה מזרחי: הדיון הזה הוא מאוד חשוב.
משה מזרחי: מגיע לחבר'ה האלה שמרימים על הגב שלהם פה את החבילה הזאת, לתת להם בגדול.
משה מזרחי: חולדאי עשה מעשה גדול, הקים פה סוג של מִנהלת.
משה מזרחי: אנשים מתבלבלים פה, זה לא טיפול במעונות.
משה מזרחי: זה מִנהלת, על בעיה קשה ואיומה.
משה מזרחי: דרך אגב, עוד לפני ההגירה מהסוג הזה הייתה הגירה ברישיון.
משה מזרחי: בואו נעשה קצת סדר.
משה מזרחי: הייתה הגירה ברישיון, שמדינת ישראל הביאה לפה ובנווה שאנן, אני מדבר על 95'-96', קמה ישות זרה, בלב תל אביב.
משה מזרחי: ב-96', אמרת שהוקמה מסיל"ה?
<דורית אלטשולר: 99'.
משה מזרחי: זה לא מהגרים, מר יוגב, לא אלה שקפצו מעל הגדר, לא מסתננים מחפשי עבודה.
משה מזרחי: מדינת ישראל הביאה אותם, ואלפים מהם ללא היתר הקימו פה מה שאתה רואה, את ההתיישבות פה, האפריקנית, ככה זה היה בתחנה המרכזית הישנה שהייתה נטושה.
משה מזרחי: נעזוב, עכשיו לא ניגע בזה.
משה מזרחי: אני מאמין שאם מדינת ישראל הייתה מבקרת בגן הזה, באורווה הזאת, במחסן הילדים הזה, שמישהו במדינת ישראל, יהודי וישראלי, מחזיק ככה ילדים, חבר'ה, כל מי שהיה מעורב בזה היה עומד למשפט פלילי.
משה מזרחי: אם מישהו יגיד לי פה אחרת, שיסלח לי אלוהים, הם כולם היו עומדים - - - סליחה, מה פרטי?
משה מזרחי: פרטי לא מפוקח?
משה מזרחי: את יכולה להחזיק משפחתון של עד כמה, שישה, שמונה ילדים, בלי היתר?
משה מזרחי: אין המצאה כזאת.
משה מזרחי: שמישהו יחזיק לול עם ילדים, עם 50 ילדים, במצב תברואתי כזה, אני לא מדבר על המעטפת - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא שולחים לשם פקחים.
אורלי לוי אבקסיס: זה בשורה התחתונה, כשאנחנו מנסים לבדוק את ה - - -
משה מזרחי: גברתי, אני אומר לך שמי שיחזיק גן כזה, ישראלי שיחזיק גן כזה יעמוד למשפט וייכנס לכלא.
משה מזרחי: שלא נתבלבל, זו לא הגדרה בסיכון, לא הוא בסכנה, לא הוא בסכנת סבתא של אמא שלי.
משה מזרחי: אני בקריז מזה שאנחנו הולכים להגדרות.
משה מזרחי: צריך שיהיה ברור שמי שמחזיק ילדים כאלה צריך היה במדינה נורמלית לעמוד למשפט וללכת לכלא, על זה אני חושב שאין אף אחד יכול להתווכח פה בלי שום שאלה.
משה מזרחי: ההגדרה, אלוהים אדירים, מה זה קשור?
משה מזרחי: לכן אני אומר, ועם כל הכבוד, באמת, אני מבין את ראש עיריית תל אביב, שהרים את הדגל ב-96' ואני מבין למה הוא חמק מזה, כי המשמעות של לקחת אחריות זה לקחת וַאחַד תיק ולשלם מחיר כבד עליו.
משה מזרחי: הוא אמר את זה בפה מלא וצריך להגיד את זה, בלי עכשיו להסתתר עם המעשים הטובים, ובאמת אני מצדיע.
משה מזרחי: אולי בצדק, הוא לא רצה, כי אם הוא היה לוקח את זה - - -
<קריאה: זאת הייתה המדיניות - - -
משה מזרחי: נכון, אז צריך להגיד את זה, אם הוא היה לוקח את זה, זה היה נשאר רק על ראשו.
משה מזרחי: עכשיו, כל זה מתחולל מהממשלה הזאת, שמתעלמת מהמציאות הזאת כאילו היא לא קיימת.
משה מזרחי: לא הממשלה, אני מדבר על מדינת ישראל, כדי שלא נלך לפוליטיקה.
משה מזרחי: מדינת ישראל מתעלמת מזה, כאילו היא לא קיימת, ומניחה לעיריית תל אביב, בלי שום קשר לסוגיה ההיא, שההקצאות הן בלתי נסבלות - - -
<דורית אלטשולר: אל תגידו את זה, כי אתם לא יודעים את המספרים.
משה מזרחי: לא עובדים זרים, אני הולך למשהו ב - - -
מיכל רוזין: סליחה, דורית.
<דורית אלטשולר: אני יכולה להגיב.
<דורית אלטשולר: גם בכנסת מגיבים.
מיכל רוזין: רק חברי כנסת.
משה מזרחי: אני מרשה לה.
משה מזרחי: אני חושב שהוועדה באמת לא יכולה להניח לחרפה הזאת להתקיים ולא חשוב מי אחראי.
משה מזרחי: באמת.
משה מזרחי: מוטי, אתה אמרת נכון, יש פה תשתית של מִנהלת, המסיל"ה, בסופו של דבר זה תקורות, כל הכסף הזה, זה לא למהות, זה בסדר גמור, זה לתקורות פה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל תקשיב לי, אני מנסה להיות הגיונית, בוא נשים כמה דברים על השולחן.
אורלי לוי אבקסיס: נכון, צריכה להיות תכנית עבודה מוסדרת, מובנית, עם מִנהלת, עם מה שלא תקרא, אתם באמת חושבים, היום, שחוק פעוטות בסיכון לא מתוקצב לישראלים, שעכשיו יקימו לך מִנהלת שתטפל בזה?
אורלי לוי אבקסיס: שיקימו לך עכשיו גוף - - -?
אורלי לוי אבקסיס: אני כן חושבת שצריכה להיות תכנית עבודה מובנית, אני לא יודעת אם תחת משרד הרווחה, או תחת משרד אחר, מה קורה בתכל'ס?
אורלי לוי אבקסיס: עד שנחכה שיקימו גוף כזה - - -
משה מזרחי: אבל את לא שומעת.
משה מזרחי: לא, מה זה להקים את זה?
משה מזרחי: זה בדיוק עשר שניות.
משה מזרחי: לקחת פיגורה - - - את יודעת מה?
משה מזרחי: לא עשר.
משה מזרחי: תהיי רצינית, הם יושבים פה, נציגים של משרדים שונים - - -
אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע ממתי אנחנו - - -
משה מזרחי: - - -ומתקוטטים על הגדרות.
משה מזרחי: לוקחים מִנהלת, לא לצורך - - - עזבי את המילה מִנהלת, הם לוקחים פרויקטור שיחמוק מכל ההגדרות המטופשות האלה ויילך על הרציונל.
משה מזרחי: הוא צריך להיות מתוקצב, שיהיו לו סמכויות.
משה מזרחי: לעזוב את ההגדרות, הן תואמות מדינת ישראל, לא תואמות מה שקורה פה.
משה מזרחי: אנחנו מדברים רק על הילדים, לא על הבעיה הגדולה ההיא וכו', אם אתה רוצה למנוע את ריבוי הילדים - - -
<דורית אלטשולר: הילדים, שמחר נכנסים למערכת החינוך ואנחנו מתקצבים אותם ממילא.
<דורית אלטשולר: והם מגיעים עם צרכים מיוחדים ומעוכבים ב - - -
משה מזרחי: אני אומר לכם, את כל אלה צריך לאגד.
משה מזרחי: באמת, אלה לא סכומים בשמים, גם לא צריך להקים להם עכשיו מעונות ויצ"ו, כי אין לזה היתכנות.
משה מזרחי: המודל המדהים הזה, אני אומר לכם, זה ממש, איך קוראים למי שמנהלת?
משה מזרחי: עפרה, חסידת אומות עולם.
משה מזרחי: אין לי מילה אחרת לאיך שהיא מנהלת את המודל הזה ואיך שהיא - - - חסידת אומות עולם, הגברת הזאת.
משה מזרחי: וכאלה יש לנו בלי סוף, בלי שום קשר עכשיו לשום ויכוח, שצריך לארוז אותם ולהוציא אותם מפה.
משה מזרחי: לא אומר לך לאן, מפה, ואפשר לעשות את זה, והמדינה יכולה להרים את זה בקלי קלות, לקחת אותם, להוציא, לא את כולם, אבל את הליבה שלהם ולסדר אותם באופן אחר.
משה מזרחי: אני אומר לך את זה באחריות, אם רוצים עושים את זה.
משה מזרחי: אבל בינתיים, ראבאק.
משה מזרחי: אני חושב שהוועדה צריכה באמת לתת את השורה התחתונה ופה להצביע על זה שמדינת ישראל לא יכולה להרשות לעצמה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אסור לה גם, היא חתומה על אמנה - - -
משה מזרחי: מה אסור לה?
משה מזרחי: היא בעצמה צריכה לעמוד לדין על זה שהיא מתירה את זה.
מיכל רוזין: אני מזכירה לחברת הכנסת לוי אבוקסיס שלפני - - -
משה מזרחי: לכן אל תברחו לי להגדרות, תלכו על הרעיון הזה באמת בלי שום קשר לכלום.
משה מזרחי: המדינה שותפה למעשים פליליים.
משה מזרחי: אני לא רוצה להרחיק לכת, אבל מישהו זרק לי, ולא נגיד מי, כשראינו שם את שני הגננים שיושבים שם עם התינוקות.
משה מזרחי: תסלחו לי, לא נלך למקומות ההם, אני לא יודע איזה תעשייה נוספת מתרחשת לנו פה מתחת לעיניים, שאנחנו לא מודעים לה.
אורלי לוי אבקסיס: מי שראה את הגנן יבין.
משה מזרחי: או שאנחנו עוצמים את העיניים ועיוורים לדברים האיומים האחרים, שאולי קורים כאן, ואנחנו לא רוצים לדעת אותם, באחריות.
משה מזרחי: כי אנחנו לא שם, אין שום פיקוח ושום בטיח.
<קריאה: אנחנו עם עיניים פקוחות - - -
משה מזרחי: איזה פיקוח?
משה מזרחי: מי אומר לך פיקוח?
אורלי לוי אבקסיס: לכן אני שואלת מה זה הפיקוח.
אורלי לוי אבקסיס: נאמר פיקוח.
משה מזרחי: אין פיקוח.
משה מזרחי: זה עולה על הדעת?
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר כמה דברים ואני חייבת לזוז.
מרדכי יוגב: רק שאלת הבהרה למשה, אילו הוועדה המשותפת מזמנת את המנכ"לים של בריאות, רווחה, עם המנכ"ל של משרד ראש הממשלה ואומרת לו 'עליך'.
משה מזרחי: עליך.
משה מזרחי: אני אגיד לו, אני אומר לו, 'אתה אחראי'.
משה מזרחי: אני אומר לך אחראי בפלילים.
משה מזרחי: זו שותפות.
משה מזרחי: לדעת שדברים כאלה ושילדים פה נחנקים, לא יודע, קראתי שאחד בלע, השני נחנק לא יודע מ - - - זה פלילי.
משה מזרחי: תסלחו לי שאני מדבר שוטרוּת, אבל אני בא ממקום אחר שהוא לא שיטור כשאני אומר את זה.
משה מזרחי: לכן ממש לא מעניין אותי ההגדרות האלה.
משה מזרחי: אני חושב שזה נכון ומוטי צודק - - -
אורלי לוי אבקסיס: העלו פה באמת רעיונות יפים, אני גם חושבת שיש פה איזה שהיא תכנית, אתה לא צריך להמציא יש מאין, כי יש פה מודל, אתה אומר שיש גם סוג של מִנהלת.
אורלי לוי אבקסיס: בסופו של דבר פה יש לנו חובה, לא רק מוסרית, חובה גם מאמנות שאנחנו חתומים עליהן, אבל בשורה התחתונה אני חושבת שכל אחד מאיתנו, הורה או לא הורה, אני בעיקר יש לי ילד כזה קטן, בן שנה וחודש, בבית, כשאני ראיתי מה שקורה שם, היו שם דברים שהעבירו בי צמרמורות.
אורלי לוי אבקסיס: ועוד נשאלתי אם אני רוצה לראות מחסני ילדים אחרים, בתנאים יותר גרועים, תודה רבה, ראיתי מספיק.
<דורית אלטשולר: זה לא הכי גרוע, מה שראית.
אורלי לוי אבקסיס: אני הבנתי, אני לא רוצה לתאר מה - - - בשורה התחתונה, כשאתה נכנס ואתה רואה גן כזה, של 50-60 ילד, בצפיפות נוראית, ואתה לא שומע קול, והילדים ערים, הם לא ישנים, השקט הזה מצמרר.
אורלי לוי אבקסיס: כשאתה רואה את הילדים שוכבים ככה, הם אפילו לא מעסיקים את עצמם במשהו, אפילו לא עם האצבעות, הם פשוט בוהים.
אורלי לוי אבקסיס: לא צריך לחזור על זה - - -
משה מזרחי: לא אתפלא אם לא מהממים אותם באיזה שהיא דרך.
משה מזרחי: אני לא אתפלא.
משה מזרחי: אורלי, למה אני אומר לך?
משה מזרחי: אנחנו עוצמים את העיניים מלדעת - - -
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא עוצמים, אבל אם הבנו, השורה התחתונה - - -
מרדכי יוגב: לא היה בכי.
<קריאה: הם לא בוכים, הם אדישים.
משה מזרחי: זו לא פעם ראשונה שאני מבקר פה, אבל תמיד - - -
אורלי לוי אבקסיס: והריח שם שעמד באוויר, זה הכניס אותך לסרט כליאה, כמו אקספרס של חצות, לילדים.
אורלי לוי אבקסיס: זו פשוט הזיה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כולנו מסכימים שהם צריכים לתת פתרון.
אורלי לוי אבקסיס: לצערי הרב, אני ביקשתי איזה שהיא נקודת התחלה של מיפוי, לפני שלושה-ארבעה חודשים בוועדה שהייתה, עדיין לא הגיעה, אנחנו מחכים לתוצאה, אני מבינה שעובדים במשרד הרווחה על זה, אבל אי אפשר לחמוק ולהגיד שלמשרד התמ"ת אין פה חלק.
אורלי לוי אבקסיס: הם באים, רק סוגרים גנים, לא יוצרים אלטרנטיבה חדשה, זאת אומרת שאנחנו מעלימים עין.
אורלי לוי אבקסיס: איך אמרת?
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו פורצים עין אחת, ואז הם פותחים את השנייה, סגרנו, שמנו מנעול, מחר יהיה - - -
מיכל רוזין: דירה ליד.
אורלי לוי אבקסיס: בדיוק, ואני לא יודעת אם לא יותר גרוע.
אורלי לוי אבקסיס: השורה התחתונה היא שאי אפשר להחזיק אותם בתנאים האלה, זה לא אנושי.
אורלי לוי אבקסיס: כל עוד הם נמצאים פה יש לנו חובה בסיסית הומניטארית לדאוג להם לתנאים המינימליים.
אורלי לוי אבקסיס: אם מה שראינו, המודל הזה, זה תנאי מינימלי, צריך לראות איך אנחנו יוצרים את הפלטפורמה שבה אנחנו נדע שזה המינימום ההכרחי שיוכלו לחיות עם זה בשלום.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שזו אחריות משותפת, לא רק של המשרדים שנאמרו פה, גם של העירייה, ואם בסופו של דבר השירות הזה יתרחב, גם אם אנחנו מדברים על מאטצ'ינג, ההתחייבות שלכם תגדל ואולי מן הראוי שהגיע הזמן שאתם גם תיתנו קצת יותר ביחס לתקציב הכולל.
אורלי לוי אבקסיס: זה יעזור גם לתושבים של המקום, תאמינו לו.
משה מזרחי: זה לתושבים, לא לאריתריאים.
אורלי לוי אבקסיס: לא רק לזרים.
אורלי לוי אבקסיס: זה א'-ב' וכולם בסדר וכולם צדיקים וזה, אבל בשורה התחתונה - - - אני מקבלת ואני מברכת את העצה של חבר הכנסת מוטי יוגב.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נבקש, אני משאירה פה את המנהלת, אני חייבת לרוץ, את ה - - -
<אפרת מייקין כנפו: אני רק רוצה למקד, את ה-0 עד 3.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים רק על 0 עד 3.
<אפרת מייקין כנפו: לא, אבל 0 עד 3, אני רוצה להסביר מה באמת משרד הרווחה, למרות שאין לנו בררה, אנחנו עובדים לפי תקציבים, אם את יכולה להסביר בדיוק על 0 עד 3, במה אנחנו לוקחים חלק ובמה לא, כדי שלא יובן שאנחנו - - -
אורלי לוי אבקסיס: עזבי, אנחנו מדברים על תכנית חדשה משותפת.