GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב אשר: אתה יודע כמה רבנים אנטי ציוניים יש באמריקה?
יעקב אשר: מי רודף אותם?
<שאול בויער: מדינת ישראל רצתה גם שהוא ייכנס לכלא בסופו של דבר לתקופה ארוכה.
<שאול בויער: הקונסול הישראלי ישב במשפט - - -
אורלי לוי אבקסיס: בגלל הטענות ששמענו כאן?
<שאול בויער: לא בגלל הטענות האלה, בגלל הדעות שלו.
<שאול בויער: והעובדה היא שהוא קיבל מעמד פליט בקנדה.
<שאול בויער: יש לו מעמד פליט.
<שאול בויער: עובדה.
<שאול בויער: אחרי ערעור בבית משפט פדראלי.
יעקב אשר: גם על אדמו"רים אחרים שיש להם דעות?
אורלי לוי אבקסיס: אמרת שנפל מעמד הפליט.
אורלי לוי אבקסיס: אמרת שבבית המשפט לא קיבלו את מעמד הפליט.
<שאול בויער: לא, קיבלו.
<שאול בויער: היה ערעור והערעור גם לא התקבל.
<שאול בויער: זאת אומרת מעמד הפליט אושר גם בבית המשפט הפדראלי.
<שאול בויער: זה כעובדה.
<שאול בויער: עכשיו, אפשר לראות ממה שהרבי כותב, אפשר לראות את הדרך של ההתנהגות.
<שאול בויער: הקהילה היא קהילה של - - -
יריב לוין: יש לו בכלל הסמכה לרבנות?
אורלי לוי אבקסיס: הוא עבר הסמכה?
יריב לוין: אין לו הסמכה בכלל, איזה רבי?
אורלי לוי אבקסיס: הוא נחשב רב מוסמך?
יריב לוין: מי הסמיך אותו?
<שאול בויער: הוא עבר, הוא הוסמך על ידי הרב יצחק יעקב וייס, אבל זה לא העיקר.
אורלי לוי אבקסיס: לא, כשאנחנו אומרים רבי, בואו נשים את זה קצת על השולחן.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עוד יכולים לטעות ולחשוב שמדובר פה באיזה צדיק של - - -
<שאול בויער: אז אני אסביר את זה.
<שאול בויער: אני אגיד.
יעקב מרגי: מה השם הקודם שלו, אתה יכול לומר לי?
יעקב מרגי: מה שם המשפחה הקודם שלו?
<שאול בויער: רק רגע, אני אגיד גם את השם הקודם שלו, אבל סבלנות, אחד אחד.
<שאול בויער: אחד אחד אני מבקש.
אורלי לוי אבקסיס: תענה לחברי הכנסת.
<שאול בויער: הוא הוסמך רשמית על ידי הרב יצחק יעקב וייס.
<שאול בויער: זה אחד.
<שאול בויער: באופן מעשי כל מי שמדובר - - -
אורלי לוי אבקסיס: זה לא מקובל פה.
אורלי לוי אבקסיס: אני רואה פה את כל הדברים ותאמין לי, הם מבינים יותר ממני.
אורלי לוי אבקסיס: הם אומרים שזו לא הסמכה.
יעקב אשר: אבל זה לא רלבנטי גם.
<שאול בויער: הרב יצחק יעקב וייס זה מעל ומעבר לכל הסמכה, אבל העיקר הוא אחר.
יעקב אשר: כל השימוש בטרמינולוגיות החרדיות פה הוא לא רלבנטי לחלוטין.
יעקב מרגי: הוא גם לא שייך לאדמו"רות ולא רבנות.
<שאול בויער: האדם עצמו מבחינת - - -
אורלי לוי אבקסיס: ואם הוא היה מוסמך ועושה את הדברים האלה, זה היה מכשיר אותו?
אורלי לוי אבקסיס: שאלה, במחילה רגע.
אורלי לוי אבקסיס: כל הילדים שנמצאים, אתה אומר למעלה מ-140 ילדים, כל המשפחות שמתלוננות על התעללות בילדים, ושמענו פה סיפורים מתוך מראה עיניים, ניתוק הקשר עם המשפחות בארץ, עם המשפחות בכלל, היותר רחבות, וחלקם גם כן דתיים בעצמם אני רואה.
אורלי לוי אבקסיס: כל הסיפור הזה זה פשוט משפחות שהכירו אחת את השנייה והחליטו לעשות יד אחת ולרדוף אתכם?
אורלי לוי אבקסיס: לא הרצון באמת להציל את הילדים?
אורלי לוי אבקסיס: הם מעלילים עלילות?
<שאול בויער: העובדה היא שיש משפחות שאין שום בעיה, שהן מסתדרות טוב מאד עם משפחות אחרות מבחוץ.
<שאול בויער: הגולדמנים מגיעים לבקר.
<שאול בויער: אם לא מחפשים - - -
אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר שכל החומר שנמצא - - -
<שאול בויער: הרי אותי עצמי, מה העובדה?
<שאול בויער: אותי עצמי, זאת אומרת איך הכריזו עלי, בבית משפט?
<שאול בויער: בכתב התביעה?
<שאול בויער: שאנחנו איבדנו את האחריות ההורית שלנו, שאנחנו כבר לא מתנהגים כהורים בפועל.
<שאול בויער: שאין לנו דעה משלנו.
<שאול בויער: מילים מחרידות לחלוטין.
<אורית כהן: לקחת ילדים מירדן זו קצת בעיה.
אורלי לוי אבקסיס: אתה לקחת את הילדים שלך וניסית להבריח אותם דרך ירדן?
<שאול בויער: אז רגע, אני מתחרט על הטעות שעשיתי מלכתחילה, אבל זה - - -
אורלי לוי אבקסיס: ניסית להבריח את הילדים שלך דרך ירדן, באיזה אופן?
אורלי לוי אבקסיס: ספר לנו.
<שאול בויער: כן, כן, אז אני עשיתי את זה באופן - - -
יעקב אשר: אז אל תתחרט עוד שנה.
<שאול בויער: רק רגע, אני עשיתי את זה באופן שתשובי צופר עשו אותו יום יום במשך תקופה של שנים, בזמן שהיה - - -
יריב לוין: אז זה בסדר?
אורלי לוי אבקסיס: מה עשית?
אורלי לוי אבקסיס: איך העברת את הילדים?
<שאול בויער: האמת, העברתי אותם את הגבול בנחל חיון.
<שאול בויער: נכון.
אורלי לוי אבקסיס: העברת ילדים קטנים, באיזה גילאים?
<שאול בויער: העברתי ילדים בגילאי 17 עד 8.
יריב לוין: עשית את זה ביוזמתך או כי קיבלת הוראה לעשות את זה?
<שאול בויער: עשיתי את זה מיוזמתי כי המצב פה הוא קשה.
<שאול בויער: אם כבר מדברים על ענישה גופנית, בבית שמש - - -
אורלי לוי אבקסיס: הם חצו נחל?
<שאול בויער: בבית שמש יש קושי לילדים שלי בגלל השייכות לשם, בגלל השייכות ל"לב טהור".
<שאול בויער: שם הרבה יותר קל עבורם, בסדר?
<שאול בויער: זו הסיבה, אם כבר מדברים שעשיתי את זה, ואני מתחרט על זה מלכתחילה.
<שאול בויער: אבל אני חוזר ואומר, אנשים מצופר הלכו שלושה וחצי ארבעה קילומטרים - - -
יריב לוין: לעבור לעיר אחרת זה יותר פשוט מאשר לחצות את הגבול לירדן.
<שאול בויער: לתוך ירדן ולגדל שם במשך יום יום, לגדל שם אני יודע מה, אלפיים דונם.
<שאול בויער: זה מה שנקרא מובלעת צופר היום.
<שאול בויער: גם זה דבר שהוא לא טוב, גם זה לא חוקי, אני מסכים, אבל אני רוצה להגיד שאני מתחרט מלכתחילה, אבל אני מזכיר גם את החלק הזה.
אורלי לוי אבקסיס: רצית לומר עוד משהו?
<רחל ליכטנשטיין: אני מנהלת את המרכז לנפגעי כתות, ורציתי לומר קודם כל שזה מאד נחמד שהוא אומר שהוא היה בצבא ובדרגות מאד גבוהות, אבל אנחנו יודעים שדווקא אנשים כאלה נופלים לכתות, לצערנו הרב, והניסיון לפקוח את עיניו בישיבה הזאת לא יצליח.
<רחל ליכטנשטיין: הוא בן אדם שמצוי באמת בשבי מחשבתי מאד קשה וחבל בכלל אפילו לנסות.
אורלי לוי אבקסיס: לא, אבל את דעתו היינו צריכים לשמוע ואת התייחסותו.
יריב לוין: בוודאי, מה זאת אומרת?
יריב לוין: בכלל אין שאלה.
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, יש לי שאלה למשרד הרווחה.
יריב לוין: אנחנו גם לא שופטים אותו, אגב.
יריב לוין: תפקדינו פה לדאוג לחלץ את הילדים.
יריב לוין: אנחנו לא בית משפט שלו.
אורלי לוי אבקסיס: בהחלט, את הילדים לגמרי.
אורלי לוי אבקסיס: האם גורמי הרווחה יכולים ליצור קשר או יצרו קשר עם גורמים של הרווחה בקנדה?
<רננה תכלת: אני רננה תכלית, אני מנהלת המחלקה ליחסים בין לאומיים במשרד הרווחה.
<רננה תכלת: כחלק מפעילות המחלקה אנחנו מפעילים את השירות הסוציאלי הבין ארצי ואנחנו מטפלים כאשר מדובר בילדים בחו"ל, אם ילדים ישראלים או אם ילדים בעלי אזרחות כפולה, בדרך כלל אנחנו מטפלים יחד עם רשויות רווחה בחו"ל.
<רננה תכלת: המקרה הזה הגיע אלינו רק לאחרונה בעקבות הדיון הזה.
אורלי לוי אבקסיס: מה זה לאחרונה?
אורלי לוי אבקסיס: בעקבות הדיון הזה?
<רננה תכלת: כן.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שנתיים וחודשיים המערכות-.
אורלי לוי אבקסיס: תקשיבו, אין לי משהו להגיד על משרד הרווחה.
אורלי לוי אבקסיס: מה אתם עושים מעכשיו?
<רננה תכלת: מעכשיו העבודה שלנו כסדר עבודה עם משרד החוץ, אנחנו פונים למשרד הרווחה שם על מנת להבין מה מצב הילדים שם, ואנחנו מגישים ומציעים את כל הסיוע הנדרש, לבין איך זה קורה.
<רננה תכלת: אבל כמובן שהעבודה שתתבצע היא כמובן לפני כן ולפני הכל, בעבודה מול הרשויות שכבר מטפלות ומעורבות.
אורלי לוי אבקסיס: חברים, אני מאד מאד מתנצלת, רק נציג משרד החוץ אם נמצא פה, כמה מילים, התייחסות קצרה, כי אני צריכה להתכנס לסיכום, כי יש לנו עוד ועדה בהמשך.
<אילנה רביד: תראי, אני מכירה את הסיפור דרך המשפחות.
<אילנה רביד: שמי אילנה רביד, אני מנהלת המחלקה לישראלים במצוקה במשרד החוץ.
אורלי לוי אבקסיס: לא דרך הרשויות?
<אילנה רביד: לא דרך הרשויות.
<אילנה רביד: אני מכירה את זה דרך שני מקרים.
אורלי לוי אבקסיס: מה תפקידך במשרד החוץ?
<אילנה רביד: מנהלת המחלקה לישראלים במצוקה בחו"ל.
אורלי לוי אבקסיס: ולא פנו אליך מהמשרדים?
יריב לוין: זה כל הסיפור פה, נו.
<אילנה רביד: פעם אחת לפני - - -
אורלי לוי אבקסיס: זה כל הסיפור.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מבינים עכשיו את התמונה.
יריב לוין: זה היה ברור מלכתחילה, נו.
<אילנה רביד: בראש השנה לפני שנה וחצי, הייתי מעורבת כשאורית פנתה אלי, שנשלחו שתי בנות קטינות לקנדה והצליחו להוציא צו מניעה ועצרנו את זה באמת כשהן הגיעו לשם, הצלחנו לעצור.
אורלי לוי אבקסיס: להחזיר אותן ארצה?
<אילנה רביד: נכון.
<אילנה רביד: בפעם השנייה טיפלתי ברגע שהם עברו לירדן.
אורלי לוי אבקסיס: עם הילדים שניסו להעביר אותם בדרך לא דרך, לחצות נהר.
<אילנה רביד: לשחרר אותם, להחזיר אותם לארץ.
<אילנה רביד: זה הטיפול שלנו.
<אילנה רביד: אני בקשר עם אורית.
<אילנה רביד: אני חושבת שגם עם הוועדה שפנו אלינו, זאת כשאמרתי בערך את מי צריך להזמין כאן.
<אילנה רביד: אבל חשוב להדגיש, אני יכולה לפנות ולפעול רק ברגע שפונים אלי.
אורלי לוי אבקסיס: בהחלט, אנחנו הבנו עכשיו את כל התמונה.
אורלי לוי אבקסיס: חברים, אנחנו בסיכום.
יריב לוין: אני יכול להציע?
אורלי לוי אבקסיס: כן, יריב, וזה יהיה חלק מהסיכום לגבי השולחן העגול, וגם תהיה פה ישיבת מעקב.
אורלי לוי אבקסיס: תשובות תוך שבועיים.
אורלי לוי אבקסיס: יריב, בבקשה.
יריב לוין: תראו, אני באמת לא רוצה, התגלתה פה תמונה שהיא תמונה מאד בעייתית בכלל בצורת העבודה, אבל עכשיו מה שמעניין אותי זה קודם כל לטפל בבעיה הנקודתית, ואחר כך אולי מתוכה גם נצליח להגיע לאיזו שהיא עבודה יותר טובה.
יריב לוין: קודם כל, באמת אני מבקש, אני מציע שאנחנו נקבל כאן החלטה שאנחנו מבקשים ופונים למשרד החוץ, לגורמי הרווחה הרלבנטיים, למשטרת ישראל, למשרד הפנים, לפרקליטות המדינה – תעשו ישיבה משותפת.
יריב לוין: כל אחד יביא את מה שהוא יודע, כל אחד יביא את היכולות שלו לתוך העניין הזה.
אורלי לוי אבקסיס: את הכוחות שלו, את הקשרים שלו.
יריב לוין: ונקיים כאן, אם אפשר בעוד שבועיים, ישיבת מעקב, כדי לשמוע מה עלה בישיבה הזאת ומה ננקט עד אז.
יעקב מרגי: כמו שאמרת, אנחנו גם רוצים לדעת מה המצוקות.
יריב לוין: עוד נקודה אחת שהיא מאד חשובה והיא נוגעת - - -
אורלי לוי אבקסיס: משרד החוץ.
יריב לוין: לא נמצאים כאן נציגי משרד החינוך, אני חושב שגם אותם אתם צריכים לצרף למהלך הזה, משום שלתדהמתי אני שומע שלאנשים ששייכים ל-, אני אקרא לה קהילה כי אני לא רוצה להיכנס עכשיו לוויכוחים.
יריב לוין: לקהילה הזאת – מאשרים חינוך ביתי, שזה פשוט לא להאמין, על פניות.
אורלי לוי אבקסיס: בלי ביקורת ובלי לדעת מה המצב.
יריב לוין: אני מפנה כרגע את העניין לרווחה.
יריב לוין: אני ברשות
יריב לוין: כם חושב שבדבר הזה אתם צריכים לטפל מיידית.
יריב לוין: בואו נטפל גם באנשים שנמצאים כאן.
יריב לוין: מישהו אצלכם שיהיה אחראי על זה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים להסמיך מישהו, ואני רוצה לפנות לנציגה ממשרד החוץ.
אורלי לוי אבקסיס: את מוכנה לקחת את זה עליך כדי לגבש את כולם?
<אילנה רביד: אני חושבת שהרווחה צריכה.
<אילנה רביד: אנחנו יכולים ביחד.
יריב לוין: הרווחה, אין בעיה.
<אפרת שרעבי: אנחנו עובדים מצוין ביחד.
אורלי לוי אבקסיס: בשיתוף פעולה, כמובן עם כל הגורמים, כולל המשטרה, כולל הפרקליטות, כולל כל הגורמים שהוזכרו פה.
יריב לוין: ומשרד החינוך.
יריב לוין: תבדקו את העניין של החינוך הביתי, זה פשוט לא להאמין.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו בעוד שבועיים כאן עם תשובות.
אורלי לוי אבקסיס: אני פותחת את הישיבה של הוועדה המיוחדת לזכויות הילד.
אורלי לוי אבקסיס: התאריך: 26 בנובמבר 2013, כ"ג בכסלו תשע"ד.
אורלי לוי אבקסיס: הנושא היום הוא ציון יום למניעת אובדנות – ניסיונות אובדניים והתאבדויות בקרב ילדים ובני נוער.
אורלי לוי אבקסיס: את היום הזה יזם חבר הכנסת אברהם מיכאלי, שהוא יושב ראש השדולה לנושא הזה גם, והיינו רוצים לקבל תמונת מצב, גם לגבי היקף התופעה בקרב הילדים ובני הנוער, מה הן הסיבות, איך הגורמים השונים, הן במשרדי הבריאות, החינוך וכן הלאה וכן הלאה, שבאים באיזה שהוא מגע עם הילדים, מתמודדים עם התופעה; איך מנסים למנוע אותה; האם הנסיבות שמביאות, אנחנו יודעים שבסופו של דבר הכל נמדד או נספר במקרי המוות, אבל ישנם ניסיונות לא מעט שאולי לא מגיעים לתוצאה הסופית, אבל כן היינו רוצים לשמוע גם עליהם, כי אני חושבת שיש להם איזה שהוא SAY בנושא הזה, ומפה אנחנו יכולים לתפוס תמונת מצב הרבה יותר גדולה; ואולי עם שותפות ההורים, עם מערכת החינוך וכן הלאה, נוכל לדעת איך אנחנו גם יוצרים שיח עם אותם ילדים ובני נוער, וגם אולי מבינים את הראייה שלהם ומנסים להראות להם שהמצב הוא באמת בר שינוי.
אורלי לוי אבקסיס: אבל בשביל זה אנחנו צריכים לאתר אותם.
אורלי לוי אבקסיס: אני אתן את רשות הדיבור לחבר הכנסת אברהם מיכאלי, שיזם את הדיון.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, חבר הכנסת מיכאלי.
אברהם מיכאלי: תודה גברתי יושבת הראש.
אברהם מיכאלי: אכן זה כבוד לכנסת שהיא מקיימת את יום הדיון המיוחד הזה, בנושא של מניעת אובדנות ובמיוחד לך, כאחת שדואגת ואיכפת לה התחום הזה של הגילאים הצעירים, שלצערנו הנתונים שאנחנו מדווחים עליהם - בתחום הזה של אובדנות - הם נתונים מאד לא נעימים.
אברהם מיכאלי: ואם אנחנו נטמון את הראש באדמה ולא נפקח גם את העיניים וגם את האוזניים, אנחנו עלולים להמשיך עם המצב של המשך האסונות שקורים אצל הגילאים האלה, והמערכת לא תתמודד.
אברהם מיכאלי: ולכן למזלנו, בגלל שאני שעומד בראש השדולה הזאת כחמש שנים ויותר, אחרי חברי חבר הכנסת רן כהן, שהוא היה יושב ראש השדולה לפני בעניין הזה, אנחנו רואים מודעות חדשה בקרב הגורמים שהם עסקו בזה וממשיכים לעסוק בזה.
אברהם מיכאלי: לצערנו עד עכשיו היה כמעט אפס תקצוב לדבר הזה.
אברהם מיכאלי: כמעט אפס תקצוב.
אברהם מיכאלי: זה משהו נוראי.
אברהם מיכאלי: אם אני משווה, ואמרנו את זה היום בכמה ועדות, אם אני משווה את זה לתאונות דרכים, בהן יש בערך כ-300 הרוגים בשנה והמדינה מתקצבת במסגרת הרשות למניעת תאונות דרכים בערך 400 מיליון שקלים בשנה, ואני מעודד את זה ואני שמח שהם מתקציבים שם כדי למנוע עוד תאונה ועוד תאונה.
אברהם מיכאלי: פה מדובר במספר מתאבדים בשנה כ-500, שיש אחוז מסוים שאם ד"ר לוי ידבר פה בהמשך יסביר לנו, שיש אחוז של מוסווים, שהם לצערנו התאבדו, אבל במרשם הרפואי הם לא רשומים כהתאבדות.
אורלי לוי אבקסיס: למה הם לא רשומים כהתאבדות?
אברהם מיכאלי: יש הרבה סיבות לזה.
אורלי לוי אבקסיס: חלק מזה גם דתיות, נכון?
אברהם מיכאלי: חלק מזה גם דתיות.
אורלי לוי אבקסיס: בגלל הקבורה או הצד הביטוחי, פוליסות.
אברהם מיכאלי: אגב הרבנים היום מצאו גם פתרון איך לכבד את הנפטרים האלה בצורה כזאת שהמשפחות לא תפגענה.
אברהם מיכאלי: הנקודה היא משהו אחר.
אברהם מיכאלי: הנקודה היא שלכל משפחה יש את החשש, את הסטיגמה, מה יגידו, ולכן הם בצורה כזאת או אחרת משכנעים כנראה בתיעוד הרפואי שזה לא יופיע.
אברהם מיכאלי: ולכן אם אנחנו מדברים פה על המספר של מספיק 500, על 500 שאין תקציב כמעט, זה אומר שאומרים – בסדר, שימשך העסק הזה.
אברהם מיכאלי: אנחנו לא יכולים לעסוק כלום, והדבר הוא לא נכון גברתי.
אברהם מיכאלי: מדובר פה במומחים שיושבים פה וחלק שלא יושבים פה.
אברהם מיכאלי: כולם מעידים היום שהתעסקות בצורה חכמה בתופעה, התמודדות מול התופעה – מצמצמת.
אורלי לוי אבקסיס: בוודאי, ראינו את זה בצה"ל.
אברהם מיכאלי: ראינו את זה בצה"ל וראינו את זה בפיילוט, ויושבת פה ד"ר ימימה גולדברג שהיא הפסיכולוגית הראשית של משרד הבריאות, היא יושבת פה והיא הובילה פיילוט בכמה יישובים ואנחנו קיבלנו את התוצאות של זה.
אורלי לוי אבקסיס: מה היו התוצאות בפיילוט?
אברהם מיכאלי: היו תוצאות של ירידה אחרי שהתעסקו עם זה.
אברהם מיכאלי: ולכן בנו פה פרויקט שייקרא הפרויקט הלאומי, שאנחנו רוצים כמובן להוביל אותו ולתת לממשלה ולמדינה להיות מעורבים בכמה משרדי ממשלה.
אברהם מיכאלי: היום שרת הבריאות ליוותה אותנו בחלק מן הוועדות כבר, שהיא בעצם התגייסה בצורה מאד מאד חזקה מאז שהיא נכנסה לתפקיד ו - - -
אברהם מיכאלי: שרת הבריאות התגייסה והיא משתפת פעולה.
אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד לך למה אני אמרתי מי, כי לא נעים לי לאודות, אבל אני מעורבת כבר הרבה זמן בתוך איזה שהוא תהליך שער"ן, שבאמת אני חושבת שהם אולי הוותיקים בתחום, שנמצאים 24 שעות סביב המוקדים הטלפוניים כדי להתמודד עם אותם אנשים שהרבה פעמים דווקא הנושא שמדברים עם מישהו שהוא לא מוכר, עם מישהו שיכולים לשמור איתו על האנונימיות שלהם, אבל יש שם גם מקרים של הצלת חיים תוך כדי - - -
אורלי לוי אבקסיס: עומדים בפני קריסה כלכלית, והיה אצלנו, אני אומרת לכם, ועדה שאני זימנתי בוועדת העבודה והרווחה, דין ודברים בין משרד הבריאות לבין משרד הרווחה, על שיתוף פעולה ועל גיוס.
אורלי לוי אבקסיס: על מה אנחנו דיברנו?
אורלי לוי אבקסיס: על שני מיליון שקלים כדי להציל את הפרויקט הזה שהוא כל כך חשוב, והוא גם נותן דרך אגב שירותים לעוד מוסדות ממסדיים, ובשורה התחתונה התחייבות בתוך ועדה לפרוטוקול, לא יצאה לפועל ולא בגלל משרד הרווחה, נאמר כך, בלשון המעטה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נשמע עוד מעט את דוד קורן, מנכ"ל ערן, שיאיר קצת את עינינו.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שבאין פתרון אחר, אנחנו צריכים גם להציל את השירות הכל כך חשוב הזה, ואני מקווה שהיום אנחנו נשמע חדשות טובות.
אברהם מיכאלי: מפני שכמו שאני חושב, ער"ן הוא אחד הגופים שיהיה שותף בפרויקט הזה.
אברהם מיכאלי: אני יודע שעד עכשיו גם הם בקשר בפרויקט הלאומי, שעשינו עד עכשיו פיילוט.
אורלי לוי אבקסיס: הוא יהיה שותף אם הוא ישרוד עד אז.
אברהם מיכאלי: לא, לא, אנחנו כרגע מדברים פה על הפעלת פרויקט שהוא אמור להתבצע, לפי הבשורות שקיבלתי כבר הבוקר, אפילו האוצר מוכן סוף סוף להתגייס ולתת כסף לזה, כי בלי כסף אי אפשר לעשות כלום, ולכן אין ספק, גם ער"ן ויש גם עוד ארגון אחד או שניים שפנו אלי בנושא הזה של סיוע נפשי שהם מגישים לאנשים, והם ייכנסו לפיילוט.
אברהם מיכאלי: אבל עוד פעם, הנקודה היא שהמחקרים נעשו בעולם והמחקרים שנעשו כבר בארץ, כולם אומרים – מטפלים בצורה נכונה במניעה – אנחנו יכולים למנוע עוד ועוד מקרים.
אברהם מיכאלי: אנחנו גם צריכים - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר לך משהו, חבר הכנסת מיכאלי, ברשותך.
אורלי לוי אבקסיס: אני מסתכלת על המסמך הזה שקיבלנו, שבחלק מן המקרים אתה אומר אוקיי, אתה יכול להתמודד עם התופעה ובחלק אני חושבת שלצערי הרב אנחנו נגיד שזה רחב וגדול מדי ואני תיכף גם אתן את רשות הדיבור ליוכי סימן טוב, שבעצם יצרה את המסמך הזה, שתאיר את עינינו.
אורלי לוי אבקסיס: אבל כשאנחנו מסתכלים, אני חושבת שזה צריך לזעזע כל אחד ואחת מאיתנו, לאיזה מצב הגענו.
אורלי לוי אבקסיס: זה הנתון הכל כך ברור, הכל כך משמעותי, כמעט 50%, אנחנו מדברים על 46% מהמתאבדים שהם ממשפחות מצוקה, עם בעיות כלכליות חמורות שאצל 22% מהם שני ההורים מובטלים, כשהסיבה היא בעצם חברתית כלכלית, או ששם - - -
<יוכי סימן טוב: הסיבה היא מורכבת.
אורלי לוי אבקסיס: אבל שם באמת היכולת אולי להתמודד עם הדברים היא הרבה, כנראה כשהכל כבר נראה שחור, אז הרבה יותר קל ליפול למטה.
<יוכי סימן טוב: זה גורם סיכון, אבל צריך לזכור שיש הרבה מאד גורמי סיכון.
אברהם מיכאלי: הניתוח של הנתונים האלה הם ניתוחים באמת כואבים, באמת קשים, ולכן אם אין גוף אחד, ואגב בגוף הזה שותפים היום לפני ההתארגנות שאנחנו, וגם בפיילוט זה היה, אבל כרגע לפי ...
אברהם מיכאלי: ששרת הבריאות הצליחה להביא גם את משרד החינוך, גם את משרד הרווחה וגם את משרד העלייה והקליטה, גם את המשרד של השר אורי אורבך, המשרד לאזרחים וותיקים, וכולם ביחד, יחד עם משרד ראש הממשלה שכנראה מתערב לאחרונה באכפתיות שמגלים.
אברהם מיכאלי: אז אני חושב שהתקדמנו פה בתודעה לפחות, ורק צריך להפוך את זה כרגע למעשה בתקצוב הנכון.
אברהם מיכאלי: ולכן, יש פה גוף שעומד לקום באופן קבוע, מתוקצב, שיטפל בכל הבעיות האלה בצורה הכי מקצועית שאפשר.
אורלי לוי אבקסיס: תחת מי הוא יהיה?
אברהם מיכאלי: תחת משרד הבריאות, משרד הבריאות הוא המוביל, והשרה באמת גילתה אכפתיות מיוחדת לזה, וד"ר לב שמלווה אותנו בדבר הזה כבר שנים, ימשיך ללוות כגורם מקצועי, יחד עם כל הגורמים המקצועיים האחרים מכל המשרדים, כדי שהדבר הזה יצליח.
אברהם מיכאלי: אין ספק שיש פה איזו תופעה שלצערנו עד עכשיו נמשכת, שאנשים חוששים לדבר על הסוגיה הזאת, חוששים מהסטיגמות, חוששים ממה יגידו.
אברהם מיכאלי: ולכן, אני אמרתי את זה היום כבר פעמים, אני אחזור על זה.
אברהם מיכאלי: בהתחלה כשלקחתי את השדולה הזאת אמרו לי – תגיד לי, מה אתה משוגע?
אברהם מיכאלי: אין לך מה לעשות, להתעסק עם מתאבדים?
אברהם מיכאלי: אז אני אומר, לפעמים בכנסת אנחנו גם עושים את העבודה האפורה, של אלה שבסוף צריכים להגיע ולקבל את ה - - -
אורלי לוי אבקסיס: ואתה יודע לעשות גם את העבודה האפורה.
אברהם מיכאלי: אין מה לעשות, צריך לעשות את זה.
אברהם מיכאלי: ויש פה עמותה שהיא עובדת ללא אמצעים בכלל, עמותת בשביל החיים, שבה יושבים הורים שהם מלח הארץ, ממשפחות שהן אגב לא מהאוכלוסייה החלשה דווקא, מכל האוכלוסיות.
אברהם מיכאלי: לכן את רואה כמה אנשים מוכנים להיתרם ולעזור לאחרים, שזה לא יקרה אצלם, כי הם הבינו שיש אפשרות למנוע.
אברהם מיכאלי: זה לא משהו שהוא כוח עליון בלבד, וזהו.
אברהם מיכאלי: כוח עליון שאומרים לאנשים רבותי, אפשר לעשות משהו כדי למנוע את זה.
אברהם מיכאלי: ואנחנו תפקידנו, גם ככנסת, גם כחברי כנסת שאין אחד כמוך שאיכפת לו מהסוגיות הרגישות האלה, צריכים לעשות הכל כדי שנוכל ביחד להתגייס ולעזור אחד לשני, כדי שנביא פה לתוצאות של כל נפש שאנחנו נציל, אנחנו הצלנו עולם ומלואו.
אברהם מיכאלי: לגבי הנתונים, יושבת איתנו גם מנהלת המרכז למחקר ומידע של הכנסת, שירלי אברמי, שהיא עשתה פה מחקר מאד מאד מקיף.
אברהם מיכאלי: אני אתן למקצוענים לדבר.
אורלי לוי אבקסיס: אז אתה יודע מה, חבר הכנסת אברהם מיכאלי, אני רוצה לומר קודם כל תודה רבה על היום המיוחד הזה, על תשומת הלב לנושא הזה.
אורלי לוי אבקסיס: זה נושא כל כך כואב, וכל משפחה שחווה אותו עוברת גם בראש – מה יכולנו לעשות, האם היו איתותים, למה לא שיתפו אותנו, או אם מישהו ידע.
אורלי לוי אבקסיס: אולי לא התייחסנו ברצינות, אולי היינו צריכים להגיב.
אורלי לוי אבקסיס: ואני חושבת שמעבר לאובדן הגדול הזה, המה היה אילו, זה משהו שקורע את הלב.
אורלי לוי אבקסיס: אני מודה, אתמול הייתי בדרכי הביתה בשעת לילה מאוחרת כי סיימנו פה מאד מאוחר ולי יש דרך ארוכה הביתה.
אורלי לוי אבקסיס: שמעתי ברדיו ראיון שערך קובי מידן - - -
אברהם מיכאלי: כי לא קיזזתי אותך בזמן.
אברהם מיכאלי: היא רצתה ללכת שעתיים לפני.
אורלי לוי אבקסיס: לא נכון, אני לא הולכת בזמן הדיור הציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: ביקשתי אחרי הדיור הציבורי.
אברהם מיכאלי: בסדר, נכון.
אורלי לוי אבקסיס: והנושא שם היה ראיון של קובי מידן לפני כמה שנים לדעתי, עם דוב לאוטמן זכרו לברכה, אחד מהאנשים המשפיעים, החשובים והמאד מאד רגישים, ואז אולי בפעם הראשונה שהייתה לי באמת היכרות טובה איתנו ושיתפנו פעולה בנושאים מאד רציניים, בכל מה שקשור לחינוך, לילדים, להזדמנויות שוות, פריפריה מול מרכז, מצב סוציו אקונומי כזה מול אחר, ואז הוא דיבר בפתחון לב על התאבדות בנו ועל מה היה אילו.
אורלי לוי אבקסיס: ואיך הוא לא ראה דברים מסוימים.
אורלי לוי אבקסיס: ואיך החברים יכלו לראות איתותים.
אורלי לוי אבקסיס: ואתה שומע ואתה אומר – זה יכול לקרות בכל משפחה.
אורלי לוי אבקסיס: הסיבות יכולות להיות מגוונות, אבל אתמול אני פשוט ישבתי ככה, תוך כדי נהיגה, וידעתי שיש לנו את הדיון היום ואמרתי לעצמי – כמו שהבן אדם מתחבט וחושב, למרות שהוא מנסה לקבל ולעבור לסדר היום, זה משהו שלא עוזב והשאלות לא עוזבות וכדי לקבל את תמונה מלאה.
אורלי לוי אבקסיס: אז זה ככה, אנקדוטה שהייתי חייבת להעלות אותה, שזה באמת מראה שזה תופס בכל השכבות, בכל המגזרים, בכל המגדרים, ממש בחתך הרוחבי של החברה הישראלית.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נתחיל עם שירלי אברמי ממחלקת המחקר והמידע של הכנסת ומיד לאחר מכן אנחנו נפנה ליוכי סימן טוב, שיצרה את המסמך שנמצא בפנינו.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה שירלי, בקצרה, אם אפשר.
<שירלי אברמי: כן, בהחלט.
<שירלי אברמי: צהריים טובים, תודה רבה ליושבת ראש הוועדה, חברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס, ותודה רבה ליושב ראש השדולה, חבר הכנסת אברהם מיכאלי שיזם את היום הזה ואת הדיונים בוועדות הכנסת ואחר כך גם במליאה.
<שירלי אברמי: אני אדבר בקצרה על שני דברים.
<שירלי אברמי: קודם כל אני חושבת שההערה שלך היא מאד חשובה.
<שירלי אברמי: אני מכירה את יוכי ומעריכה מאד את עבודתה ואני גם מניחה שהמחקר שהיא תציג כאן הוא מחקר יסודי ורציני.
<שירלי אברמי: צריך מאד להיזהר מלעשות הכללה במחקר שכפי שהיא מציינת, בדק 70 תיקים ולהחליט מהמחקר הזה לגבי כלל האוכלוסייה.
<שירלי אברמי: היא בדקה 70 תיקים, מתוך ה-70 תיקים האלה, אכן, כפי שציינת בצדק, כמעט מחצית הן משפחות מצוקה.
<שירלי אברמי: אין שום דרך להכליל מזה לגבי האוכלוסייה.
אורלי לוי אבקסיס: לא, אבל אפשר לראות תמונה מסוימת.
<שירלי אברמי: לא.
<שירלי אברמי: היא בדקה 70 תיקים, יכול להיות שהם היו בשכבות סוציו אקונומיות נמוכות, יכול להיות גם שלא.
<שירלי אברמי: אני לא רוצה להיכנס למתודולוגיה שלה, אין לי מושג.
<שירלי אברמי: אבל אני חושב שצריך להיזהר להכליל מ-70 תיקים, שזה הרבה כאשר מדובר על ניתוחים של תיקים.
<שירלי אברמי: אין לזה משמעות כשרוצים להכליל מזה, כשאני רוצה להזכיר שאנחנו יודעים שבישראל מתאבדים בשנה 500 אנשים, זאת אומרת בכל שנה מתאבדים פי כמה וכמה ממספר התיקים האלה.
<שירלי אברמי: ועוד דבר שצריך לזכור, שהיא בדקה בני נוער שהם גם קבוצה מסוימת עם מאפיינים מסוימים להתאבדויות שלהם.
<שירלי אברמי: אז שוב אני אומר, אני מכבדת מאד אתה מחקר שלה אותו היא תציג בהמשך.
<שירלי אברמי: צריך להיזהר מלהכליל מהמחקר הזה.
<שירלי אברמי: ואני מציינת את זה כי אני חושבת שכפי שאמרת בצדק, חברת הכנסת, התאבדות יכולה להתרחש בכל משפחה.
<שירלי אברמי: יש לזה שתי משמעויות.
<שירלי אברמי: משמעות אחת היא שאם אנחנו נגיד שזה במשפחות מצוקה, הרבה מאד אנשים יגידו – אוקיי, אז זה לא אצלנו.
<שירלי אברמי: אז לא צריך לטפל.
<שירלי אברמי: אז לא צריך כספים.
<שירלי אברמי: צריך להיזהר מזה.
אורלי לוי אבקסיס: אוקיי, אז ניזהר מאמירה כזו, אבל נבין שכשהכל שחור, בטח המחסור הזה הוא לא תורם.
<שירלי אברמי: זה נכון, חלק מההתאבדויות נעשות עקב מצוקה כלכלית.
<שירלי אברמי: אנחנו יודעים שרק בחצי השנה האחרונה התאבדו מספר אנשים עקב מצוקה כלכלית.
<שירלי אברמי: זה נכון.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יודעים שבשנה וחצי האחרונות שבעה אנשים שרפו את עצמם למוות.
אורלי לוי אבקסיס: זה מוות בהתאבדות מאד מאד אלימה, וכל המקרים שם בנקודה הזו, היו על רקע כלכלי.
<שירלי אברמי: זה נכון, אבל אנחנו גם יודעים שזו אחת הסיבות להתאבדות ויש סיבות נוספות.
<שירלי אברמי: זה יכול להיות דיכאון, זה יכול להיות נסיבות משפחתיות, זה יכול להיות היבטים ביולוגיים, פסיכיאטריים.
<שירלי אברמי: זה יכול להיות נסיבות חיים וזה יכול להיות דברים אחרים.
<שירלי אברמי: מצוקה כלכלית היא רק אחת מהן.
<קריאה: אבל מדברים רק על בני נוער לא על מבוגרים.
<שירלי אברמי: כן, מדברים פה על בני נוער.
אורלי לוי אבקסיס: בוועדה הזו נדבר על ילדים ובני נוער.
<שירלי אברמי: ואני חושבת שיש עוד משמעות לאמירה, שהיא אמירה הצהרתית, אבל היא חשובה, שהתאבדות יכולה להתרחש בכל שכבות האוכלוסייה, כי אם היא מתרחשת בכל שכבות האוכלוסייה, אז ידברו עליה.
<שירלי אברמי: ואנחנו יודעים שככל שמדברים יותר על התאבדות, יתאבדו פחות אנשים.
<שירלי אברמי: זה נכון שצריך לדבר על התאבדות באופן אחראי, זה נכון שצריך לחשוב איך לדבר על התאבדות.
<שירלי אברמי: בלי גלוריפיקציה, לא בעמוד הראשון של העיתון, בלי כותרת, בלי לספר איך האדם התאבד, בלי להתייחס להתאבדות של אנשים מפורסמים, הכל נכון.
<שירלי אברמי: אבל עדיין, ככל שידברו יותר על התאבדות, יתאבדו פחות אנשים, וזה נכון גם לגבי בתי ספר.
<שירלי אברמי: כי אנחנו יודעים שחלק מהתכנית הלאומית יש לה את הנושא של הכשרת שומרי סף.
<שירלי אברמי: שומרי סף הם בין השאר גם המורים ואנשים שנמצאים בקשר ראשוני עם התלמידים וחשוב מאד שהם יהיו מודעים לתופעה ויידעו איך לטפל בה.
<שירלי אברמי: סוגיה אחרונה שאני רוצה להעלות במסגרת זו שנתת לי את רשות הדיבור, היא לגבי המחקר שאנחנו כתבנו ושלא הוצג כאן.
אורלי לוי אבקסיס: לא, הוא מונח לכולם על השולחן.
אורלי לוי אבקסיס: לכולם יש?
<שירלי אברמי: מי שרוצה יש כאן עוד עותקים.
<שירלי אברמי: המחקר נמצא גם באתר הכנסת, כל מי שרוצה – המחקר מופיע כבר באתר הכנסת, בדף הבית של מרכז המחקר והמידע.
<שירלי אברמי: מה שאנחנו בדקנו, זה מה שנקרא למידה מהצלחות.
<שירלי אברמי: זאת אומרת כאשר תכניות לאומיות נגד התאבדות בעולם הצליחו – למה הן הצליחו?