GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<תמר שטרנברג: הייתי בגן רגיל, הייתי בבית-ספר רגיל, בכיתה אקוסטית עם רמקולים, מורים שקיבלו הוראות מההורים שלי והיו מאוד מאוד סבלנים.
<תמר שטרנברג: אם הייתי צריכה עזרה, הם נתנו לי עזרה.
<תמר שטרנברג: עשיתי בגרויות באופן מלא בתיאטרון ושפות ועשיתי שירות לאומי.
<אילה טל-אל: מה את מרכיבה?
שולי מועלם-רפאלי: תני לה להתנהל באופן עצמאי.
שולי מועלם-רפאלי: הבחורה מספיק מבוגרת בשביל להגיע לכנסת.
שולי מועלם-רפאלי: תני לה.
<אילה טל-אל: זה נכון.
<תמר שטרנברג: אני שומעת בעזרת שתלים קוכליאריים.
<תמר שטרנברג: צריך לעשות ניתוח מיוחד, עברתי את הניתוח הראשון בגיל שנה וחצי.
פנינה תמנו: וזה קבוע?
<תמר שטרנברג: קבוע, כן.
<תמר שטרנברג: אני שמה את המכשיר, ואם אני מורידה אני לא שומעת כלום.
<תמר שטרנברג: הניתוח הראשון היה בגיל שנה וחצי באוזן שמאל, ובגיל עשר וחצי ניתוח כפול, שזה ממש לא היה ברור באותו זמן - זה היה לפני 9.5 שנים.
<תמר שטרנברג: עשיתי גם באוזן ימין.
<תמר שטרנברג: בחודשים האחרונים שוב עברתי סיפור לא פשוט, אבל העיקר שאני שומעת, מדברת רגיל, בחברה שומעת ורגילה.
<תמר שטרנברג: חשוב לי מאוד לציין שמאוד מאוד מאוד חשוב לשלב ילדים לקויי שמיעה בבתי-ספר רגילים, וגם האבחון המוקדם הוא מאוד חשוב, כי אם לא היו מגלים את זה לא הייתי מדברת ככה, לא הייתי משתלבת ככה.
פנינה תמנו: איך צלחת מבחינה חברתית?
פנינה תמנו: לפעמים ילדים יכולים להיות גם רעים וקשים, כשהם רוצים, אז איך הצלחת מבחינת המוגבלות לצלוח מבחינה חברתית?
<תמר שטרנברג: אם לא הייתי מבינה משהו הייתי שואלת.
<תמר שטרנברג: רוב האנשים באמת לא סבלניים, צריך ללמד אותם סבלנות כי זה לא משהו שלרוב האנשים יש.
<תמר שטרנברג: צריך לרכוש את הסבלנות.
פנינה תמנו: זה חוזר ל"אני זה אחר", אותה נישה חשובה שמוביל משרד החינוך.
פנינה תמנו: תודה לך ששיתפת.
פנינה תמנו: יש מסר שהיית רוצה להעביר לילדים בעלי לקות שמיעה?
<תמר שטרנברג: לא לפחד.
<תמר שטרנברג: הרבה פעמים הייתי מפחדת ובגלל זה לפעמים לא הייתי מצליחה להשתלב בקבוצות ובחברה.
<תמר שטרנברג: זה מאוד מאוד חשוב להיות עם ביטחון עצמי, להגיד: תנו לי סבלנות, תהיו סבלנים, תדברו אתי כמו שצריך.
<תמר שטרנברג: (מחיאות כפיים.
<תמר שטרנברג: )
פנינה תמנו: כל הכבוד, תמר.
פנינה תמנו: ניתן משפט בקצרה לד"ר רענן כהן-כרם, שהוא מזכיר איגוד רופאי אף אוזן גרון וכירורגיה.
פנינה תמנו: חשוב לי לתת לך את הבמה, טרחת והגעת לכאן.
פנינה תמנו: לאחר מכן אנחנו נסכם ונגיד מה המלצות הוועדה.
פנינה תמנו: כמובן שנעשה הכול כדי שתהיה גם ועדת מעקב, אבל במרווח זמן כדי שנוכל לבוא עם דברים חדשים.
<רענן כהן-כרם: תודה רבה על מתן זכות הדיבור.
<רענן כהן-כרם: לא אאריך, כבר הוצגתי.
<רענן כהן-כרם: בהכשרה שלי אני רופא אף אוזן גרון ילדים, כך שהתחום הזה מאוד קרוב ללבי ואני מתעסק בזה באופן יום-יומי.
<רענן כהן-כרם: אנחנו, כרופאי אף אוזן גרון, נמצאים בצומת בין האבחון לבין השיקום, כי רוב הילדים שמאובחנים מגיעים דרך רופאי אף אוזן גרון ואחרי זה מגיעים לשיקום.
<רענן כהן-כרם: הגופים שמתעסקים באבחון הם לא הגופים שמתעסקים בשיקום, והקצר הזה שנוצר בין האבחון לשיקום הוא לדעתי הבעייתי.
<רענן כהן-כרם: אני חושב שמבחינת האבחון אנחנו במקום הרבה יותר מחבק היום בהשוואה למה שהיה לפני 2010; והשיקום – כולנו יודעים שהעמותות למיניהן עושות עבודה מצוינת, אבל צריך לעבוד על ההנחיות ועל ההוראות של מה קורה עם הילד בין האבחון לבין השיקום.
<רענן כהן-כרם: לא רק בסינון המוקדם אלא גם בתחנות המאוחרות יותר.
<רענן כהן-כרם: תודה.
פנינה תמנו: אמרת דברים מאוד חשובים ונכניס אותם להמלצות.
פנינה תמנו: אקריא את המלצות הוועדה כדי לסכם את הישיבה.
פנינה תמנו: כמובן שממשיכים לציין את יום החירש.
פנינה תמנו: אתם בטח מוזמנים לבדוק בתחנות השונות של הכנסת.
פנינה תמנו: דבר ראשון – בהמלצת סגן שר החינוך וורצמן - קמפיין משותף למשרד החינוך ומשרד הבריאות, ואני חושבת שצריך להוסיף גם את משרד הרווחה, להגברת המודעות בקרב ההורים וגם בכלל הציבור לגילוי מוקדם של לקויי שמיעה.
פנינה תמנו: מעבר לכך, גם כדי להנגיש לציבור את נושא לקויות השמיעה.
פנינה תמנו: אחת הבעיות הקשות שזו מגבלה שלא רואים.
פנינה תמנו: ההמלצה השניה - הוועדה קוראת להקים צוות חשיבה משותף.
פנינה תמנו: יש את השולחן העגול, אפשר לקחת את זה כפלטפורמה כי הארגונים כבר משולבים, רק שצריך לקחת את זה תחת מטרייה פורמלית.
פנינה תמנו: אנחנו צריכים אולי להוציא מכתב למשרדים הרלוונטיים כדי שמישהו ירים את הכפפה.
פנינה תמנו: ותעשו את זה תחת מטריה פורמית שמתכנסת, דנה בנושא הזה, עוקבת, בודקת ועונה על הצרכים.
פנינה תמנו: הנושא של הפריפריה – עלתה פה טענה שיש תורי המתנה ארוכים.
פנינה תמנו: צריך לבדוק את הנושא הזה, נציגות משרד הבריאות, להביא את זה למנכ"ל ומה שעולה להחזיר לוועדה כדי שנוכל לראות איך אנחנו עוקבים אחרי הנושא.
פנינה תמנו: אבל גם אתם, איך אתם משפרים את זה, כזרוע מבצעת.
פנינה תמנו: הוועדה תבחן תיקון חקיקה, להכליל את הלקות ברשימת המומים ברי הדיווח.
פנינה תמנו: זו כנראה לקונה שצריך לתקן כדי להסיר את החסמים האובייקטיביים והחסמים החוקתיים שקיימים ומפריעים לאנשי המקצוע לעשות את עבודתם נאמנה.
פנינה תמנו: חשיבה מחודשת, שיקום ואבחון כדי לחזק את החוליה החלשה שהעלה ד"ר רענן כהן-כרם.
פנינה תמנו: צריך לראות באמת מי אמון בכלל על המעבר הזה, כי אז זה נשאר בידי ההורים.
פנינה תמנו: אני נוטה לסמוך על הורים, אבל צריך לחזק את זה.
פנינה תמנו: הוועדה תקיים ישיבת מעקב בעוד כשישה חודשים במטרה להגיע לכאן עם בשורות טובות ועם כמה שיותר כלים נוספים למען הילדים שלנו, שאנחנו כל כך אוהבים.
אורלי לוי אבקסיס: שלום לכולם.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו פותחים את הישיבה של הועדה המיוחדת לזכויות הילד.
אורלי לוי אבקסיס: התאריך 26 בנובמבר 2013, כ"ג בכסלו תשע"ד.
אורלי לוי אבקסיס: למי שיש טלפונים בבקשה לכבות או לשים על רטט.
אורלי לוי אבקסיס: הנושא היום הוא במסגרת הצעה לסדר היום, במסגרת דיון מהיר, תלונות בדבר התעללויות בקטינים בכת לב טהור, של חבר הכנסת יריב לוין.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שמי שנחשף לחלק מהדברים לא היה יכול להישאר אדיש, לפחות לגבי מה שהובא לכאורה בצורה מאד מטרידה לגבי ילדים, וילדים הם ילדים באשר הם, אבל כאשר מדובר בילדים שהם גם אזרחי המדינה, אנחנו צריכים לשאול את עצמנו מה תפקידנו בכוח, מה אנחנו יכולים לעשות, ויתרה מכך – מה אנחנו חייבים לעשות.
אורלי לוי אבקסיס: שלום הילדים הללו זה לא משהו שאנחנו יכולים להקל בו ראש.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שהדיון פה בעיקר הוא כדי להבין בפני מה אנחנו מתמודדים, מה הן ההשלכות, כי מדובר פה גם על יחסים עם מדינה זרה, ומה הממשק עם אותה מדינה, מה הם הכלים העומדים לרשותנו, לפחות כדי לפקח מה קורה עם אותם ילדים.
אורלי לוי אבקסיס: לפני שנמשיך אני קודם כל רוצה לתת את זכות הדיבור ליוזם הדיון, חבר הכנסת, יו"ר הקואליציה ירין לוין, בבקשה.
יריב לוין: קודם כל באמת תודה רבה על קיום הדיון הזה.
יריב לוין: אני רוצה להתחיל באיזו שהיא הערה מקדימה שחשוב לומר אותה.
יריב לוין: כל הסוגיה של כתות היא סוגיה מאד מאד מורכבת.
יריב לוין: אין לה מענה אמיתי בחקיקה היום והיא סוגיה מורכבת קודם כל בשאלת ההגדרה מה נופל לגדר כת, מה איננו נופל לשם.
יריב לוין: יש לה כמובן השלכות ישירות על חירות הפרט, על הזכות של אדם לחיות באמונתו וכן הלאה.
יריב לוין: ואני חושב שהסוגיה הזאת, כפי שראינו גם מהסקירה שקיבלנו כאן מהמרכז למחקר ומידע של הכנסת, היא באמת טעונת טיפול ואנחנו גם ננסה, אני מניח בכוחות משותפים, לקדם משהו בעניין הזה.
אורלי לוי אבקסיס: אני רק אפסיק אותך לשנייה אחת, אנחנו נקיים דיון יותר מורחב בנושא הכתות בתאריך אחר, יש לנו כבר את התאריך, אנחנו נפרסם אותו, אנחנו גם נקבל יותר נתונים.
אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת יריב לוין גם פועל מאד בעניין.
אורלי לוי אבקסיס: היום הנושא הוא לא כתות באופן כללי.
אורלי לוי אבקסיס: היום הנושא הוא "לב טהור".
יריב לוין: בדיוק, ולכן אני אומר.
יריב לוין: אני הייתי מבקש שבאמת לא נכנס לשאלה האם זו כן כת, זו לא כת, לא ניכנס להגדרות של המשבצת שלתוכה צריך להכניס את הקהילה הזאת, אלא ניכנס, וזאת המטרה לפחות מבחינתי, לשאלות העובדתיות של לבדוק את השאלות הקשות והמזעזעות שישנן על התעללות בילדים.
יריב לוין: רשימה ארוכה של דברים שמפורטת במסמך המתומצת והמסודר שהוכן כאן על ידי הוועדה.
יריב לוין: אני הייתי מבקש שאנחנו נבדוק את הדברים, ראשית כמובן ברמה העובדתית עד כמה שניתן בתוך המסגרת הזאת; ושנית באמת נבדוק עם כל הגורמים, עם כל הרשויות הנוגעות בדבר: משרד הפנים, משרד החוץ, משטרת ישראל וכן הלאה, מה נעשה, מה המידע שלהם יש ולנסות לסנכרן את כל הגורמים, כדי שתינקטנה הפעולות הדרושות על מנת להבטיח שלא תהיה פגיעה קודם כל בילדים, כי זה המנדט של הוועדה הזאת.
יריב לוין: יכול להיות שנמצא שצריך לטפל גם במישור רחב יותר, אבל קודם כל בנושא הזה של ילדים, משום שכאשר באים אלי ילדים למשרד ומתארים לי תיאורים נוראיים על הכאת ילדים, על נישואים של קטינים בגילאי 14 עם אנשים מבוגרים בגילאי 35 ו-40, על יצירת מצב של נידוי, חרמות, הוצאת ילדים מהמשפחות, שלילת מזון, דברים מהסוג הזה, אני חושב שאלה דברים שמחייבים בירור מלא.
יריב לוין: אני גם מוכרח לומר שכאשר ישבתי עם בני המשפחות, מעבר לכאב הנורא שלהן, הם גם הביעו לפחות תחושה מאד מאד קשה של תסכול ושל העובדה שהם לא מצליחים לצאת מהסבך הבירוקראטי ואין להם באמת אוזן קשבת אמיתית אצל הרשויות השונות.
יריב לוין: יכול להיות שהדבר הזה הוא תחושה סובייקטיבית, יכול להיות שהוא נובע מאיזה שהן בעיות באמת בסנכרון של העבודה בין הרשויות השונות והעובדה שהדבר הזה הוא מורכב באופן מיוחד בגלל המעבר של האנשים למדינה זרה, אני הייתי מבקש, עד כמה שניתן, באמת שננסה לברר את העובדות מצד אחד, וננסה לראות מי הרשויות, כל אחת מה תפקידה כדי לייצר פעולה משולבת ומשותפת שתבטיח את זה שלא יהיה ילד אחד שיופקר יום אחד נוסף לאיזו שהיא התעללות מאיזה שהוא סוג.
אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך חבר הכנסת יריב לוין.
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אנחנו ניתן את זכות הדיבור קודם כל לחבר הוועדה, חבר מאד פעיל בוועדה, השר לשעבר, חבר הכנסת מרגי.
יעקב מרגי: אני שמח על הדיון מצד אחד וכואב את כל מה שנחשפנו לו.
יעקב מרגי: קודם כל לגבי הגדרת כת או לא כת, מי שמשמש כעד מומחה בבתי המשפט בנושא זה, יש לי מסמך מפורש שלו שאומר שהיא נחשבת לכת.
יעקב מרגי: עובדתית זו כת.
אורלי לוי אבקסיס: מי הבחור?
יעקב מרגי: קוראים לו הרב שטיגליץ, הוא מוכר בבתי המשפט, הוא מומחה - - -
<קריאה: אין עד מומחה לזה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא נכנסים לדברים.
אורלי לוי אבקסיס: של פה ניהול של הוועדה, מדברים רק ברשות דיבור ממני, ואני מבקשת לא להפסיק את חברי הכנסת.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, מרגי.
יעקב מרגי: יש עדויות מצמררות, מגובות בתמונות, את כל השיטות של החלפת זהויות לכל מי שנמצא בכת.
יעקב מרגי: יש לי פרטים, בידיי יש מסמכים עם שמות, אני לא יכול לחשוף אותם, של הנישואים, של הגילאים, עם השמות.
אורלי לוי אבקסיס: תן לנו דוגמא.
יעקב מרגי: יש פה גרף שמתאר את השיטה המחוכמת שלו, להשיג מהמשפחה הזאת, עם בן המשפחה, עם ...
יעקב מרגי: לקשור כמו איזה פקעת כזו, שיהיה מסורבל ושלא יהיה אפשר לצאת מהפקעת הזאת.
יעקב מרגי: גם את זה אני יכול להציג.
יעקב מרגי: יש פה מסמך תצהיר ושטר גילוי דעת שכל אחד חותם שהוא סובל ממחלה נפשית שמוגדרת כ-BPD, ודוחפים להם שם כדורים.
יעקב מרגי: יש הנחיות שלא מחליפים לתינוקות טיטולים פעמיים ביום, יש לי תמונות מזעזעות של ישבנים של תינוקות, איך שהם נראים.
יעקב מרגי: ההתנהלות שם פושעת בכל קנה מידה, ביקשת דוגמאות.
יעקב מרגי: יש טופס של סדר יום, מושג של התבטלות בוקר, התבטלות ערב ואם לקחנו ויטמינים.
יעקב מרגי: מה זה הויטמינים?
יעקב מרגי: זה כדורים פסיכיאטריים.
יעקב מרגי: יש פה רשימה של עדים.
אורלי לוי אבקסיס: זה עדויות מתוך הקהילה.
יעקב מרגי: כן, כן.
יעקב מרגי: יש פה רשימה עם טלפונים שכל מה שהם עברו בכת הזאת, סיגופים, דברים מזעזעים שהם מוכנים להעיד בכל פורום.
יעקב מרגי: אני אחסוך לכם את התמונות המזעזעות והמזוויעות.
יעקב מרגי: זה דוגמא.
יעקב מרגי: קשר נישואין בין אחד לשני כדי לסבך את העניינים.
יעקב מרגי: מה גם, לפני שנישאים, מתחייב הגבר שביום שהוא יונחה לגרש את אשתו, זה לא יהיה תלוי בו, הוא יגרש אותה.
אורלי לוי אבקסיס: יונחה על ידי מי?
יעקב מרגי: על ידי ראש הכת.
יעקב מרגי: יש פה רשימה עם תצהיר של בן אדם, לפיו ילדים נלקחים ממשפחה אחת, מועברים למשפחה אחרת.
יעקב מרגי: מחייבים אותם לנעול נעליים קטנות, כשהאצבעות מקופלות, זה חלק מהיצירה, שלא נדבר על ההופעה המרושלת עם בגדים שיש עליהם כתמי פטריות כבר של עובד.
יעקב מרגי: כל זה כדי ליצור-.
יעקב מרגי: אם זו לא התנהלות של כת, מה זו?
יעקב מרגי: זו כת של סדיסטים, שמתמרנים את כולם לצורך הגחמות והתאוות האישיות שלהם.
יעקב מרגי: אין שום אזכור, שום עדות במה שכתוב פה, זה לא מגובה בשום דבר שהוא הלכתי.
יעקב מרגי: זה ההיפך וההיפך וההיפך מכל-.
יעקב מרגי: שלא ינסו להתכסות באיזו אצטלה.
יעקב מרגי: זה בדיוק הפוך.
יעקב מרגי: וסליחה על ה - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא, אתה לא צריך לבקש סליחה על זה.
אורלי לוי אבקסיס: אני באמת רואה שזה בא באמת מעומק הלב.
אורלי לוי אבקסיס: הנקודה שחבר הכנסת מרגי מעלה פה, שלא ננסה להפוך את זה לאיזו שנאת דתיים או הפיכה.
אורלי לוי אבקסיס: יש פה באמת שאלות מהותיות שגם אם לא היה את המלבוש, את הכסות, את התחפושת, כל אחד יבחר לו את הביטוי שהוא רוצה-.
אורלי לוי אבקסיס: אוי, יכולת לחסוך את זה ממני.
יעקב מרגי: זה כדי לתת ביטוי.
אורלי לוי אבקסיס: שבשורה התחתונה אנחנו רוצים לגלות מה קורה שם.
אורלי לוי אבקסיס: בואו נוציא לרגע, כי אנחנו קיבלנו גם תגובה מאותה קהילה, כת, WHAT EVER, שטוענת על סוג של אנטישמיות.
אורלי לוי אבקסיס: אז זה לא המקרה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו באים לבדוק מה קורה באמת לגבי אותן טענות.
אורלי לוי אבקסיס: הייתי רוצה לשמוע את נציגי המשפחות הנפגעות, לפני שנעבור לנציגי הרשויות.
אורלי לוי אבקסיס: מי רוצה לפתוח עם הדברים?
<צופיה נהון: אתי תדבר על מה שהיא כתבה.
אורלי לוי אבקסיס: אתי, מה את?
אורלי לוי אבקסיס: תני לנו קצת רקע.
<אסתר קצובשוילי: אני אמא.
אורלי לוי אבקסיס: אמא לילדים שנמצאים שם?
<אסתר קצובשוילי: לילדה.
<אסתר קצובשוילי: קודם כל שלום לכולם.
<אסתר קצובשוילי: שמי אסתר קצובשוילי ואני אמא של מגי, בת 24.
<אסתר קצובשוילי: היא נשואה ליניב אליאס ונקראת היום על ידי כת "לב טהור" – ציפורה יוכבד.
<אסתר קצובשוילי: אני גם סבתא לנכד בן 5 יצחק, ולנכד בן 4 יוסף דוב, שנולדו כאן בארץ ולפני שלוש שנים הם הגיעו לשם, לכת "לב טהור".
<אסתר קצובשוילי: נולדו לה שם עוד שני ילדים קטנים – מרדכי יואל, בן שנתיים וחצי ובת שבע מלכה בת שנה שלא זכיתי לראות אותה לצערי הרב.
<אסתר קצובשוילי: אני מדברת כאן לבד אבל אני מדברת בשם כל האימהות, כל האבות, כל הדודים וכל מי שרק אפשר, כי כולנו כואבים את הכאב הזה.
<אסתר קצובשוילי: אני מתרגשת, אז אני מעדיפה לקרוא, כי אני מפחדת לשכוח משהו.
<אסתר קצובשוילי: אני בחרתי לא לפחד ולא לשתוק, כל עוד בתי ונכדי הקטנטנים נמצאים במקום שנשלט על ידי אדם פושע, שנשפט והורשע וישב בכלא על חטיפה והסתרת קטין.
<אסתר קצובשוילי: אדם שבנו ברח ממנו כל עוד נפשו בו ודאג להציל את חמשת ילדיו הקטנים מסבם הסדיסט.
<אסתר קצובשוילי: אדם שנשללה ממנו זכות הורית ובתו נלקחה ממנו במצב נפשי קשה אחרי שהיא גם אושפזה בבית חולים לחולה נפש בקנדה.
<אסתר קצובשוילי: אשתו, שיודעת את כל מעללי בעלה ושותקת בגלל איומים על חייה וגם ברחה לארצות הברית.
<אסתר קצובשוילי: בחרתי לא לשתוק, כל עוד אני יודעת שקיים מקום שמדי יום ביומו נעשים בו פשעים נתעבים בשם הדת, נגד גברים, נשים וילדים.
<אסתר קצובשוילי: חיים שחיים בפחד יומיומי מעונשים, חרמות, הלשנות, גלגולים בשלג, צומות של ימים עד שהם מתמוטטים.
<אסתר קצובשוילי: טבילה באגם קפוא של מינוס 22 מעלות, לקיחת ילדים מהוריהם לצורך חינוך מחדש.
<אסתר קצובשוילי: אונס של קטינות על ידי גברים בוגרים, השפלות קשות, נעילת נעליים קטנות בכמה מידות עד כדי עיוות האצבעות וגרימת נכות.
<אסתר קצובשוילי: הלקאות, הצלפות, רצח של תינוקות, הסתה נגד משפחות ועוד רב הנסתר מן הגלוי.
<אסתר קצובשוילי: וכל אלה בהוראה של ראש הכת.
<אסתר קצובשוילי: הפנים של ילדי כת "לב טהור" הם פנים של שואה.
<אסתר קצובשוילי: פנים נטולי הבעה.
<אסתר קצובשוילי: פנים של ילדים שלא זוכים לחיבוק ולנשיקה ולחופש חשיבה.
<אסתר קצובשוילי: ילדים שמעולם לא חגגו להם ימי הולדת או השמיעו מנגינה, כי כל זה רגש ורגש זה מנהג הגויים וטומאה.
<אסתר קצובשוילי: ילדי לב טהור סובלים מהזנחה רפואית, תזונה לקויה ודלה ביותר, בעוד ראש הכת זוכה לסעודות דשנות.
<אסתר קצובשוילי: מנהיג הכת נותן לעצמו זכות להשחית את גופם ונשמתם של ילדים תמימים ומלמד אותם שלשקר, להלשין ולשנוא – זה מצווה.
<אסתר קצובשוילי: הייתי במקום הארור הזה וישבתי מול הגורו שטוען שהוא אדמו"ר ושנשמות של 120 צדיקים מתקיימות בו.
<אסתר קצובשוילי: שמעתי אותו מתגאה באוזניי שהיו לו מורים טובים: היטלר, סטלין, רספוטין, ושהוא האלוהים.
<אסתר קצובשוילי: הוא הנביא.
<אסתר קצובשוילי: הוא המושיע.
<אסתר קצובשוילי: ואם מישהו לא סוגד לו – דינה מיתה ממחלה קשה.
<אסתר קצובשוילי: זאת לא התורה שלנו.
<אסתר קצובשוילי: זאת לא האמונה שלנו.
<אסתר קצובשוילי: הגורו טוען שהוא צדיק וקדוש ומעונה, שהוא אוסף אליו נשמות אבודות וסובלות ממשפחות הרוסות.
<אסתר קצובשוילי: הבאתי איתי מכתב פרידה מהבת שלי, שנכתב בכתב ידה, ואני מבקשת מכם לקרוא אותו.
<אסתר קצובשוילי: זה משהו פרטי שלי אבל אני רוצה לשתף אתכם: "לאנשים היקרים לי בעולם, אני לא יודעת בדיוק איפה נהיה כשתמצאו את זה, בעזרת השם כבר מסודרים ואחרי מנוחה טובה בקנדה.
<אסתר קצובשוילי: טוב, אז איך אני אתחיל לכתוב ולנסות להגיד את מה שיש לי בלב.
<אסתר קצובשוילי: אין לי מושג.
<אסתר קצובשוילי: ניתן לזה לזרום על הדף.
<אסתר קצובשוילי: אז אתם יודעים שאני בטוח מתגעגעת אליכם בלי סוף ואוהבת אוהבת אוהבת.
<אסתר קצובשוילי: לא רוצה לעשות חס ושלום שום צער על הלב או געגוע לא במקום.
<אסתר קצובשוילי: אמא, אני מתארת לעצמי, בטח את זאת שקוראת את זה, שעכשיו את עוברת חדר חדר עם הסדר המיוחד שלך.
<אסתר קצובשוילי: מדי פעם מסניפה את הבגדים של יוסף דוב וחושבת, אוף אמא, פעם ראשונה בחיים שלי שאת לא פה לידי.
<אסתר קצובשוילי: נכון, בעזרת השם טוב לי, אבל עוד לא מושלם.
<אסתר קצובשוילי: שלמות יש בעולם אחר.
<אסתר קצובשוילי: אמא, את לא יודעת כמה אני מעריכה אותך, אין גבולות, לא יודעת איך להסביר אבל את בטוח מבינה מה אני מרגישה עכשיו.
<אסתר קצובשוילי: הרי הקשר שלנו הוא משהו לא כל כך רגיל.
<אסתר קצובשוילי: כמו שאת רוצה שלי יהיה טוב, אני רוצה בדיוק את הטוב שלכם.
<אסתר קצובשוילי: בימים האחרונים את הדבר היחיד שאני חושבת עליו.
<אסתר קצובשוילי: הדבר היחיד שאני בוכה בגללו.
<אסתר קצובשוילי: אני מדמיינת אותך מטיילת עם יוסף דב והלב שלי משתגע.
<אסתר קצובשוילי: הדמעות לא נעצרות, אבל בעזרת השם יהיה טוב.
<אסתר קצובשוילי: את יודעת שהלכנו למטרות טובות וסך הכל לעשות באמת את הייעוד האמיתי שלנו בעולם.
<אסתר קצובשוילי: לעבוד את השם, שאני חייבת לו כל כך הרבה.
<אסתר קצובשוילי: אני חייבת לו הכל.
<אסתר קצובשוילי: את החיים הוא נתן, לגדול הוא נתן, להיות בידיים כל כך טובות שלכם הוא נתן, את יניב, את יוסף דב ויצחקוש, ולידות כל כך קלות, בית, משחקים בשפע, אוכל בלי מחסור, ושאני לא אחזיר לו את מה שהוא רוצה?
<אסתר קצובשוילי: אז באמת, לכם אני מודה על הכל, אבא ואמא.
<אסתר קצובשוילי: אני לא מאמינה שהקדוש ברוך הוא ברא בעולם הורים יותר טובים ומסורים מכם.
<אסתר קצובשוילי: עכשיו סוף סוף תוכלו לחיות קצת בשביל עצמכם, כי את הכל הבאת לנו ובעזרת השם נתתם לנו לחיות ללא צמצום, באמת ביישוב הדעת, וגם לכם יש המון אחוזים עלינו.
<אסתר קצובשוילי: תהיו בטוחים, השם רואה הכל.
<אסתר קצובשוילי: הוא רואה בדיוק מה בלב כל אדם.
<אסתר קצובשוילי: אני מצטערת שלא הייתי אתכם מספיק, לא הערכתי, לא דיברתי יפה, לא כיבדתי ולא מיציתי מספיק את היותי בת שלכם וכל מה שנתתם לי.
<אסתר קצובשוילי: איך לא להחזיר?
<אסתר קצובשוילי: רק בתפילות שתהיו חזקים בשבילנו.
<אסתר קצובשוילי: כמה שזה רחוק ופתאומי, הלב שלנו הוא תמיד תמיד ביחד, ולא יעזור כלום.
<אסתר קצובשוילי: ובעזרת השם בעוד כמה חודשים אנחנו כבר נפגשים.
<אסתר קצובשוילי: תודה על הכל.
<אסתר קצובשוילי: אין לי עוד מילים.
<אסתר קצובשוילי: עכשיו אני הולכת".
אורלי לוי אבקסיס: יש לי שאלה אליך.
אורלי לוי אבקסיס: קודם כל אני מאד מעריכה ששיתפת אותנו באמת בקטע המאד אישי הזה והמאד כואב הזה.
אורלי לוי אבקסיס: את לא בקשר עם בתך ועם הנכדים עכשיו?
<אסתר קצובשוילי: לא.
אורלי לוי אבקסיס: קשה לי להאמין שמי שכתבה מכתב כזה מעוניינת לנתק לגמרי את הקשר עם ההורים האלה, שהיא כל כך מעריכה.
אורלי לוי אבקסיס: ביזמת מי זה?
<אסתר קצובשוילי: אני אגיד לך יותר מזה.
אורלי לוי אבקסיס: ניסיתם ליצור קשר?
<אסתר קצובשוילי: כן.
<אסתר קצובשוילי: לפני חודש וחצי אנחנו חזרנו מקנדה, אחרי שלפני שנתיים אנחנו היינו שם שלוש פעמים בסך הכל.
אורלי לוי אבקסיס: קיבלו אתכם?
אורלי לוי אבקסיס: הכניסו אתכם?
<אסתר קצובשוילי: בפעם הראשונה קיבלו אותנו ועשו לנו מחווה, הצגה יותר נכון, מאד יפה.
<אסתר קצובשוילי: בפעם השנייה כשהיינו שם וכשראיתי את המכות של הבת שלי, שהיא מרביצה לילדים וכל מיני דיבורים שלא קיבלתי, אנחנו גורשנו מהבית.
<אסתר קצובשוילי: גורשנו מהבית של הבת שלי ביום השני להגעתנו.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שמשהו מאד בסיסי השתנה בהתנהגות של בתך, שלא היה כשהיא הייתה בקרבתכם.
<אסתר קצובשוילי: ועכשיו, נכון לעכשיו - - -
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת היית מגדירה את זה התעללות בילדים?
אורלי לוי אבקסיס: מכות?
<אסתר קצובשוילי: גם.
<אסתר קצובשוילי: זה לא רק המכות, זה גם המכות, כמובן.
<אסתר קצובשוילי: המכות הן מאד קשות.
<אסתר קצובשוילי: מדובר שם בילדים מאד קטנים, אבל המכות הנפשיות - - -
<אסתר קצובשוילי: כמו למשל, היא אומרת לילד שאם הוא רוצה להרגיש איך זה בגיהינום, אז היא פותחת תנור חם והיא אומרת לו לשים את הראש בתוך התנור.
<אסתר קצובשוילי: כמו למשל ילד שמסובב עם ידיים בכיסים, אז היא מוציאה גפרורים והיא אומרת לו שהיא תשרוף לו את הידיים כי זה מנהג הגויים.
<אסתר קצובשוילי: כמו למשל שהיא משכיבה את הילד לישון והיא מספרת לו על מלאך שחור, על כף הגיהינום ועל אש, על כל מיני דברים שאני לא הכרתי את המושגים האלה.
<אסתר קצובשוילי: יש עוד המון המון דברים שאני יכולה לספר לך, שפשוט, את יודעת, אני ראיתי איך בעלה מכניס ילד שעדיין לא הגיע לגיל שלוש, הוא מכניס אותו לחדר ואני שומעת שהוא מדבר איתו בקול מאד מונוטוני, אבל הדיבור שלו זה שעתיים, זה שלוש.
<אסתר קצובשוילי: זה משהו שזה פשוט, אני לא רוצה כל פעם לחזור על אותה מילה, על אותו מושג – שטיפת מוח – אבל מה זה אם זה לא זה?
אורלי לוי אבקסיס: יש עוד מישהו מהמשפחות הנפגעות שרוצה לשתף אותנו, שנבין באמת.
<אברהם מנדל הורביץ: מי שמכיר אותי ברחוב, השם הוא מנדל הורביץ.
<אברהם מנדל הורביץ: יש לי שם בן, מוטקה יואל הורביץ.
<אברהם מנדל הורביץ: אנחנו שמענו כבר פה מאיך שהיא דיברה, אבל אני רוצה להוסיף.
<אברהם מנדל הורביץ: כשאני שמעתי שאשתו של הבן שלי מתעללת בילדים אחרים, היא לא מתעללת בילדים שלה.
<אברהם מנדל הורביץ: יכול להיות שאמא לא יכולה להתעלל בילדיה.
<אברהם מנדל הורביץ: אני ראיתי דברים ויש פה אנשים - - -
אורלי לוי אבקסיס: מה זאת אומרת מתעללת בילדים אחרים?
אורלי לוי אבקסיס: למה הם בחזקתה?
אורלי לוי אבקסיס: באיזה מובן היא מתעללת בהם?
<אברהם מנדל הורביץ: בוא נדבר בצורה כזאת, אני אסביר את זה.
<אברהם מנדל הורביץ: כאילו היא העובדת הסוציאלית של הכת.
אורלי לוי אבקסיס: הכלה שלך?
<אברהם מנדל הורביץ: כן.
אורלי לוי אבקסיס: ואיך היא מתעללת בילדים?
<אברהם מנדל הורביץ: בילדים שלה היא לא מתעללת.
אורלי לוי אבקסיס: בילדים האחרים כן.
<אברהם מנדל הורביץ: נו, את אמא ואת יודעת ששום אמא לא תתעלל בילדיה.
<אברהם מנדל הורביץ: זה דבר ברור וזה דבר שאנחנו יודעים את זה.
<צופיה נהון: וגם זה קורה.
<אברהם מנדל הורביץ: אני אדם שמסתובב הרבה מאד, אני מציל חיים.
<אברהם מנדל הורביץ: מסתובב בבתי חולים, אבל מה שאני ראיתי, דברים שאנחנו לא יכולים להבין את זה.
<אברהם מנדל הורביץ: מתחתנים, נו?
<אברהם מנדל הורביץ: איך עושים כסף?
<אברהם מנדל הורביץ: כמו שאנחנו פה עושים כסף, הולכים לעבוד?
<אברהם מנדל הורביץ: הוא לא משוגע כזה.
<אברהם מנדל הורביץ: מה שהוא עושה, הוא עושה דבר אחד חד משמעי.
<אברהם מנדל הורביץ: מחתנים, מגרשים.
<אברהם מנדל הורביץ: אם לא תתני גט – אז תהי אומללה לכל החיים.
<אברהם מנדל הורביץ: תהי עגונה.
<אברהם מנדל הורביץ: זה היה על הבן שלי, עוד כשהוא היה בבוטרמן 16 בניו יורק.
<אברהם מנדל הורביץ: יש לי הרבה מאד מה לדבר.
<אברהם מנדל הורביץ: אני רוצה פה, שני חברי הכנסת הנכבדים שפתחו את פיהם ודיברו מה שיש להם, ואני רוצה לפנות אליהם, לכל חברי הכנסת, שיראו את אחד הדברים הכי נבזיים והתעללות בילדים בצורה הכי פרטיזנית שיכולה להיות.
<אברהם מנדל הורביץ: אני ניצול שואה, אבא שלי היה ניצול שואה.
<אברהם מנדל הורביץ: הגעתי לישראל ודברים כאלה לא ראיתי בחדר שלי ולא ראיתי בישיבות.
<אברהם מנדל הורביץ: הוא מתעלל בצורה הכי אכזרית בעולם שיכולה להיות.
<אברהם מנדל הורביץ: ושאף אחד לא יגיד לי שזה לא זה.
<אברהם מנדל הורביץ: אתמול בלילה אני שמעתי את מה שדיבר נחמן אלברנס, אני מיד התקשרתי לשידור ואני אמרתי לו מילים כאלה: שאתה יכול להתבייש שאתה הופך את המילים, מרע אתה עושה אותן טוב.
<אברהם מנדל הורביץ: ואני שאני עושה אותן טוב, הוא עושה אותן רע, בדיוק ההיפך מזה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא יכולים לרדת לסף הדברים כי אנחנו לא מכירים את השיחה שהייתה או את השידור שהיה.
אורלי לוי אבקסיס: אתה יכול לתת לנו דוגמא ספציפית להתעללות שראית, שידעת.
<אברהם מנדל הורביץ: זה היה בבוטרמן 16 בניו יורק, שלג כבד.
<אברהם מנדל הורביץ: אני הגעתי לשם עם איזה חבר, לקח אותי לשם, אומר בוא נראה.
<אברהם מנדל הורביץ: מה אני רואה?
<אברהם מנדל הורביץ: אני ראיתי, יש שם כזה כמו גינה כזאת עם הרבה עצים.
<אברהם מנדל הורביץ: הוא מפשיט אותם - - -
אורלי לוי אבקסיס: את הילדים?
<אברהם מנדל הורביץ: לא, את הילדים.
<אברהם מנדל הורביץ: הם אז היו בחורים.
<אברהם מנדל הורביץ: אותם ילדים שמדברים עליהם.
<אברהם מנדל הורביץ: הם היו בחורים בגיל צעיר.
<אברהם מנדל הורביץ: הבן שלי היה בגיל צעיר.
<אברהם מנדל הורביץ: ואני ראיתי שהם עושים גלגולי שלג.
אורלי לוי אבקסיס: מגלגלים אותם בשלג כשאין לגופם בגדים?
<אברהם מנדל הורביץ: כן, עושים גלגולי שלג.
<אברהם מנדל הורביץ: נותנים להם מלקות.
<אברהם מנדל הורביץ: הנה, אני יכול להגיד לחבר הכנסת, הוא גם לא ראה א זה.
<אברהם מנדל הורביץ: ואין היום לתת מלקות.
<אברהם מנדל הורביץ: זה רק היה לפני ש-.
<אברהם מנדל הורביץ: זה לא בזממנו.
<אברהם מנדל הורביץ: זה היה בזמן בית המקדש.
<צופיה נהון: אשמח לתת הערה.
<צופיה נהון: שמי צופיה נהון, אני חברת הנהלה בדור הצעיר של הליכוד.
<צופיה נהון: אני מסייעת ומלווה את המשפחות.
<צופיה נהון: מה שהוא ניסה להגיד קודם לגבי הכלה שלו, קיים גוף בתוך כת "לב טהור", שנקרא עזרת משפחה.
<צופיה נהון: הם הרווחה, הם העובדים הסוציאליים, הם כל הגופים.
אורלי לוי אבקסיס: כמובן נגיד שהם לא עם הסמכה מתבקשת כמובן.
<צופיה נהון: בהחלט.
יעקב מרגי: הם גם לא "לב טהור".
יעקב מרגי: תאמרו הכת.
יעקב מרגי: איזה לב ואיזה טהור יש פה?
<צופיה נהון: הם בעצם מנהלים את הכת, מבצעים את ההוראות של מנהל הכת.
<צופיה נהון: ביניהם ההלקאות, הוצאת ילדים ממשפחה אחת והעברה שלהם למשך שנתיים.
<צופיה נהון: אחות של עודד, נלקחו ממנה כל ילדיה והועברו למשפחה זרה.
<צופיה נהון: במשך שנתיים היא לא ראתה את הילדים שלה.
<צופיה נהון: לאחר שנתיים, כשעודד - - -
אורלי לוי אבקסיס: מה זה, עונש?
<צופיה נהון: סוג של עונש, כן.
<צופיה נהון: היא הראתה סימנים של חששות או של חוסר אמון מוחלט במנהל הכת.
אורלי לוי אבקסיס: לקחו לה את הילדים?
<צופיה נהון: לקחו לה את הילדים לשנתיים, ביניהם ילד מאד מאד צעיר.
יעקב מרגי: זו תופעה שבשגרה שם.
<צופיה נהון: כן.
<צופיה נהון: ולאחר שנתיים, כשעודד הגיע לבקר שם, עשו לו הצגה והביאו את הילדים לביקור בבית, על מנת שהוא יחשוב שהם נמצאים שם.
<צופיה נהון: הגוף הזה שנקרא עזרת משפחה הם אנשים אכזריים ביותר.