GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי לוי אבקסיס: ראשית אני רוצה לדעת מה קורה עם אותה ועדה של משרד הרווחה, הבריאות והחינוך.
<איגור ברש: הוועדה אכן עובדת.
<איגור ברש: הוועדה חיה, פועלת, נושמת ואמורה להציג את תוצאותיה בפני המנכ"לים עד ינואר.
<איגור ברש: נותרו לה עוד שלושה שבועות עד כך.
אורלי לוי אבקסיס: יש התקדמות?
<איגור ברש: יש התקדמות.
<איגור ברש: עם זאת קיימת מחלוקת.
<איגור ברש: לא בכל דבר הסכמנו.
<איגור ברש: יתכן שגם לא נסכים על הכול וזה יגיע להכרעת המנכ"לים ואולי אפילו להכרעת השרים.
<איגור ברש: מה עיקר המחלוקת?
<איגור ברש: עיקר המחלוקת היא על איזו אוכלוסייה יקבל אחריות משרד הבריאות ועל איזו אוכלוסייה יקבל אחריות משרד הרווחה.
<איגור ברש: משרד הבריאות סבור שאנחנו יכולים וצריכים לקחת אחריות על קבוצה של סיביר מנטל אילנס, על סכיזופרניה שככל הנראה בטוח אחר כך יהיו זכאי סל שיקום וימשיכו בו.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, רק אם הם יקבלו הגדרה.
<איגור ברש: הגדרה פסיכיאטרית.
אורלי לוי אבקסיס: הגדרה פסיכיאטרית שתהווה מבחינתם מחסום בעתיד.
אורלי לוי אבקסיס: רק על אותם ילדים משרד הבריאות ייקח אחריות?
<איגור ברש: ייקח אחריות ויכניס אותם לסל שירותים.
אורלי לוי אבקסיס: מה קורה כל היתר?
<איגור ברש: אנחנו סבורים שהאחריות המשרדית אמורה להיות ברווחה עם סיוע טיפולי שלנו אבל ללא קיום חוק שיקום נכי נפש.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא - אם אנחנו מדברים על אותם ילדים אותם אנחנו לא מגדירים ולא יהיו תחת משרד הבריאות - איך אנחנו מבטיחים את כל השירותים הבריאותיים שכביכול אם היו מוגדרים, היו מקבלים אותם.
<איגור ברש: כנראה שבמסגרות הרווחה נצטרך לתת את התשומות שלנו.
אורלי לוי אבקסיס: תקנון ותקציבים.
<איגור ברש: עבור תקנים של מטפלים.
אורלי לוי אבקסיס: גם במסגרת החוץ ביתיות וגם במסגרות בקהילה, שאני מקווה מאוד שיקומו.
<איגור ברש: כמובן.
<איגור ברש: משרד הרווחה חושב אחרת.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נשמע גם את משרד הרווחה.
אורית סטרוק: לגבי אותם ילדים ובני נוער שאתה אומר שאתם כן סבורים שתוכלו לתת להם משהו דומה לסל שיקום, מה אתם בעצם מציעים, שמה שנותנים היום לבגירים יינתן גם לקטינים?
<רונית דודאי: אני ממונת שיקום בבריאות הנפש.
<רונית דודאי: אנחנו סבורים שהסל, אם יוחלט להרחיב את סל השיקום, הוא חייב להיות מותאם לצרכים של האוכלוסייה הזאת וזה אומר לבנות מערכת שונה של שירותים.
<רונית דודאי: לדוגמה, אחד הדברים המרכזיים שאנחנו חושבים שחייבים להחליט עליו הוא איזשהו קייס מנג'מנט שמלווה את כל המשפחה על כל גווניה ומתכלל בין כל המשרדים, שזה שירות חובה כאשר מדובר באנשים צעירים, בילדים מתחת לגיל 18.
<רונית דודאי: כמובן שצריכות להיות עוד התאמות.
<רונית דודאי: זה אחד התנאים שאנחנו נדרוש אם נקבל על עצמנו את זה.
אורלי לוי אבקסיס: ינואר הוא תאריך יעד סופי למסקנות?
אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת שבאוקטובר היו אמורות להיות מסקנות של הוועדה שהקימה שרת הבריאות.
<מלכה פרגר: אני מנהלת השירות הארצי לעבודה סוציאלית במשרד הבריאות ואני עומדת בראש הוועדה הזאת.
<מלכה פרגר: אנחנו ביקשנו הארכה מאחר שרצינו לשמוע את הנציגים של השירותים בקהילה כמו עמותות, חברת המתנ"סים וגם אב לנערה.
<מלכה פרגר: ביקשנו הארכה כדי שנוכל ללמוד יותר את הנושא ואת המסגרות.
אורלי לוי אבקסיס: עד שלא קמה הוועדה הזאת ודנה בנושא הזה, עד אז לא למדתם את הנושא?
אורלי לוי אבקסיס: עד שלא הגענו למסקנה שאתם צריכים להקים ועדה משותפת לכל המשרדים, לא הייתה מודעות לגבי מה שקורה בשטח?
<איגור ברש: רוב בני הנוער היו במסגרות וכשהם היו זקוקים לאשפוז, הם אושפזו.
אורלי לוי אבקסיס: כשהיה תור של שלושים ילדים שהיו צריכים לחכות למעלה משלושה חודשים, אתה לא יכול להגיד לי שניתנו כל המסגרות וילדים שהיו צריכים לקבל אשפוז אכן קיבלו אשפוז.
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, לגבי מיטות אשפוז לילדים בגילאי שש עד 12 במיוחד, משרד הבריאות הבטיח לטפל בזה כי כאן המחסור החמור ביותר.
<איגור ברש: בשנה הבאה מתוכננת תוספת של עשר מיטות לילדים האלה בנס ציונה, חמש מיטות בטירת הכרמל וחמש מיטות בדרום.
<איגור ברש: אנחנו מתכננים תוספת של עשרים מיטות לילדים עד גיל 12.
<קריאה: למה לאשפז אותם?
<קריאה: אולי אפשר לטפל בהם?
<אריאנה מלמד: בטירת הכרמל ובבאר שבע אין מחלקות ילדים.
<איגור ברש: יש שם מחלקות נוער.
<איגור ברש: מחלקה בנס ציונה יכולה לקבל בלי בינוי עוד עשר מיטות.
<איגור ברש: עשר אלה שאפשר להוסיף בלי בינוי, התווספו.
<איגור ברש: אנחנו סבורים שלילדים האלה חשוב הקשר עם ההורים ועם המשפחות, ולכן אי אפשר שכל הילדים האלה יהיו רק במרכז.
אורלי לוי אבקסיס: לזה אני מסכימה.
<איגור ברש: יש שתי מחלקות.
אורלי לוי אבקסיס: חברים, יש כאן יושבת ראש והיא קובעת את הסדר ולכן לא יהיו כאן התפרצויות.
אורלי לוי אבקסיס: אתם מכירים את הנוהל כאן.
אורלי לוי אבקסיס: למרות שאנחנו אוהבים כאן שיח חופשי כי לפעמים הוא מעלה נקודות, אם למישהו בוער לומר משהו, שיצביע ואם לא, הוא ידבר יותר מאוחר.
אורלי לוי אבקסיס: אני עדיין לא סיימתי עם משרד הבריאות.
אורלי לוי אבקסיס: יש עוד כמה הבטחות שניתנו בישיבת הוועדה הקודמת וגם עליהן אני רוצה לקבל תשובה.
אורלי לוי אבקסיס: אריאנה מלמד, בבקשה.
<אריאנה מלמד: אני כאן בכובע כפול, גם כאימא לילד שנזקק לשירותי בריאות הנפש על כל גווניהם - לצערי הבן שלי סובל מתסמונת אלכוהול עוברי – וכמי שבעל כורחי מייצגת גם את העמדה של בית החולים בנהריה מפני שאי אפשר היה לשלוח היום רופא מהמחלקה להדרכת הילד.
<אריאנה מלמד: אני לא רואה הקצאה של מיטות לנהריה למרות שאני יודעת שהובטחו ל-2014 עוד ארבע מיטות למחלקה להדרכת הילד.
<אריאנה מלמד: המחלקה הזאת משרתת אנשים מקצרין ועד טירת הכרמל.
<אריאנה מלמד: התשובות שלכם, של משרד הבריאות לעניין האשפוז שאומרות סעו לטירת הכרמל, הן בלתי רלוונטיות לקשר עם ההורים, במיוחד כאשר רוב האשפוזים הראשונים של ילדים כורכים גם טיפולים דיאדיים וטיפולים משפחתיים והורים אמורים להיות ארבע-חמש פעמים בשבוע בבית החולים.
<אריאנה מלמד: הם לא יגיעו מקריית שמונה לטירת הכרמל.
<אריאנה מלמד: הם לא יכולים לעשות את זה.
<אריאנה מלמד: איפה המיטות לנהריה?
<איגור ברש: קודם כל, הם יקבלו.
<איגור ברש: אני לא זוכר כמה.
<אריאנה מלמד: מדובר על ארבע מיטות.
<איגור ברש: ארבע מיטות יקבלו.
<איגור ברש: הבעיה שם היא שהמחלקה לא יכולה לקחת אחריות אזורית.
<אריאנה מלמד: סליחה, זה לא נכון.
<איגור ברש: ביקשנו שאם המחלקה תוכל לקחת אחריות על האזור, לרבות אשפוזים כפויים וכל מגוון האשפוזים, נוכל להוסיף יותר.
אורלי לוי אבקסיס: בנושא הזה אנחנו נבקש ממשרד הבריאות לתת לנו התפלגות אזורית תוך כדי התחשבות בפריפריה.
אורלי לוי אבקסיס: גם כשאתם מדברים אתי עכשיו על חמש מיטות לכל אזור הדרום, חבר הכנסת מרגי אומר שזה קצת מביש.
<איגור ברש: זה לילדים מתחת לגיל 12.
יעקב מרגי: לא עסקנו במחלקות הפנימיות.
<איגור ברש: אם היום קיימות 45 מיטות לילדים מתחת לגיל 12, שלושים בנס ציונה ו-15 באיתנים, תוספת של עשרים מיטות מהווה מהפכה.
<איגור ברש: למרות שעשרים נשמע לא הרבה, אם אנחנו מחשבים את החלק היחסי, זה לגמרי לא מעט.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נבקש שמשרד הבריאות יעביר לנו גם את הצורך ואת רשימות ההמתנה ובמקביל את הפיזור הנכון תוך כדי ראייה שלא כל מי שנזקק לשירותים האלה לא גר במרכז הארץ.
אורלי לוי אבקסיס: צריך להבין שההורים האלו צריכים להיות זמינים לילדים, צריכים להמשיך את שגרת חייהם ויכול להיות שיש להם גם ילדים נוספים בבית שגם אותם הם צריכים לגדל ולתחזק עבודה.
אורלי לוי אבקסיס: חברים, לכן הפיזור צריך להיות ריאלי לצרכים.
<איגור ברש: לכן התווספו, חוץ מארבע מיטות בנהריה, עוד חמש מיטות בצפת, בבית החולים זיו.
<אריאנה מלמד: בזיו זה לא עד גיל 12 אלא מ-12 ואילך.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נבקש את המסמך הזה.
אורלי לוי אבקסיס: תמציאו לנו אותו במהירות האפשרית כך שנוכל להגיב.
אורלי לוי אבקסיס: אריאנה, עוד משפט כי יש כאן עוד דוברים.
<אריאנה מלמד: אני רוצה רק לסבר את האוזן כדי שתבינו על מה אנחנו מדברים כאן.
<אריאנה מלמד: ילדים שאין להם מקום באשפוז והם הוכרזו ראויים לאשפוז בין על ידי פסיכיאטר מחוזי ובין על ידי הורים שמעדיפים כבר את מותם על פני חייהם, אלה לא ילדים שבזמן ההמתנה יכולים לחזור לאיזשהו טיפול בקהילה כי אין כלום.
<אריאנה מלמד: יש מעט מדי פסיכיאטרים לילדים בקופות החולים ובבתי החולים.
<אריאנה מלמד: התור לפסיכיאטר פרטי מחוץ למערכת מגיע לחודשיים.
<אריאנה מלמד: אנחנו מדברים על ילדים במצב פסיכוטי שצריכים לעבור את כל המצב הזה בלי תרופות, בלי טיפול, בלי פסיכיאטר.
<אריאנה מלמד: על זה אנחנו מדברים כאשר אנחנו מדברים על המתנה.
<אריאנה מלמד: זאת לא המתנה לניתוח אלקטיבי.
<אריאנה מלמד: זה תוספתן.
<אריאנה מלמד: לא ראיתי שהמערכת מתייחסת לזה כאל תוספתן מפני שגם אם ילד כזה מגיע לבית החולים ואומרים שאין מיטה, אין לבית החולים אפשרות לערוך אחריו מעקב.
<אריאנה מלמד: אין כלום.
<אריאנה מלמד: עוד יותר קשה זה שבכל הארץ יש שלושה פסיכיאטרים לילדים שהם דוברי ערבית.
<אריאנה מלמד: בצפון יש פסיכיאטר אחד והוא לכל אזור הצפון.
<אריאנה מלמד: דוקטור חדד שהתחיל עכשיו לעבוד בבית החולים בנהריה.
<אריאנה מלמד: אחד בלבד.
<רוני הגש: זה לא נכון.
<אריאנה מלמד: זה מה שאני יודעת.
<אריאנה מלמד: אולי יש שניים.
<רוני הגש: ממש לא.
אורלי לוי אבקסיס: מי גברתי?
<רוני הגש: דוקטור הגש, אני מנס ציונה.
<אריאנה מלמד: כיוון שיעורם של המאושפזים בקרב האוכלוסייה מהמגזר הערבי גבוה יותר משיעורם באוכלוסייה, גם זה דבר שצריך להתחשב בו.
<אריאנה מלמד: לילדים האלה אין כל פתרון.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כנראה גם נצטרך לעשות ביקור של הוועדה בבתי החולים לילדים, בתי החולים הפסיכיאטריים לילדים, כדי להבין מה המצב שם כי אנחנו מבינים שיש שם צפיפות נוראית ותנאים מאוד לא נעימים ולא נוחים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נבקש ממנכ"ל משרד הבריאות להגיב על נושא הצפיפות והתנאים הבלתי נסבלים כפי שהובאו בפנינו ולגבי התנאים הפיזיים שם.
אורלי לוי אבקסיס: במקביל אני רוצה לשאול איזה שירותים פיתחה מערכת הבריאות בקהילה לאותם ילדים, ובעיקר לאותם ילדים שממתינים.
אורלי לוי אבקסיס: מאחר שהם נמצאים ראויים לאשפוז ואין להם מיטת אשפוז, סביר להניח שאי אפשר להשאיר אותם ללא טיפול.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא יכול לקרות במצב מתוקן ובמצב נורמלי.
אורלי לוי אבקסיס: מה המענים שיש לנו בקהילה מבחינת משרד הבריאות?
<איגור ברש: השנה במסגרת הכנה לרפורמה נפתחו עשרות מרפאות על ידי הקופות.
<קריאה: עשרות?
<איגור ברש: עשרות מרפאות.
<איגור ברש: 15 מרפאות של מכבי.
<איגור ברש: לדעתי נפתחו יותר מעשרים מרפאות לילדים ונוער.
אורלי לוי אבקסיס: מה הצפי להמשך?
<איגור ברש: מתוכננת תוספת תקציבית של כשמונים מיליון שקלים.
אורלי לוי אבקסיס: במסגרת בריאות הנפש.
<איגור ברש: של הקופות.
אורלי לוי אבקסיס: של הרפורמה בבריאות הנפש.
אורלי לוי אבקסיס: תקשיב.
אורלי לוי אבקסיס: דנו בוועדת העבודה והרווחה - לצערי הרב בסוף עשיתם עוקף ועדה ולכן לא יכולנו להתייחס להבטחות שהבטחתם בנוגע לילדים, גם לנפגעי תקיפה מינית אבל בעיקר בנושא של הילדים – בנושא של ההחרגות באבחונים כדי שלא ניתן את התווית אבל ניתן את השירותים.
אורלי לוי אבקסיס: מה נעשה בנושא הזה ומה עתיד להיעשות?
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים שהילדים האלה יקבלו את כל השירותים להם הם זקוקים בלי לשים להם את הכוכבית הזו שתלווה אותם לאורך כל חייהם, עוד בטרם יש אבחנה סופית.
<איגור ברש: כל מי שמקבל היום, יקבל גם בתקופת הרפורמה.
<איגור ברש: אין מגבלה של אבחנות אלה או אחרות.
<איגור ברש: כל הסיפור הזה של קוד זי, אין כל בסיס לקוד זי הזה.
<איגור ברש: כל מי שזקוק, מקבל.
אורלי לוי אבקסיס: הוא יקבל אחרי אבחנה או יקבל תוך כדי?
אורלי לוי אבקסיס: יש משברי חיים למשל שזה לא אומר שאפשר לתייג את הילד כבעל הפרעה נפשית, אבל הוא בהחלט זקוק לטיפול נפשי ברגע זה בחייו.
<איגור ברש: משבר והפרעת הסתגלות, זאת גם אבחנה.
<איגור ברש: אבחנה של אג'סמנט דיסאורדר שזאת הפרעת הסתגלות, אבחנה שהמון אנשים עם אבחנה כזאת מקבלים שירות במרפאות וימשיכו לקבל אותו.
אורלי לוי אבקסיס: אני רואה הרבה אצבעות מורמות.
<רויטל לן כהן: קואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים.
<רויטל לן כהן: חשוב לי להגיד שני דברים קצרים כי אחר כך אני צריכה ללכת לוועדת החינוך.
<רויטל לן כהן: גם כשהילדים האלה כן מצליחים להיות מאושפזים ומטופלים, הם לא מקבלים שירותי חינוך, בטח לא מספקים.
אורלי לוי אבקסיס: חכי.
אורלי לוי אבקסיס: עוד לא הגענו למשרד החינוך.
<רויטל לן כהן: הנושא הזה שקוראים לו טללים, אלה שלוש שעות בשבוע.
<רויטל לן כהן: ילדים מפסידים שנות לימוד, ילדים אחר כך נאלצים לפרוש ממסגרת החינוך ואז אני רוצה לתת את הצד השני של זה והוא שילדים שכבר כן מקבלים שירות בקהילה נושרים ממשרד החינוך.
<רויטל לן כהן: יצא השבוע שכבר בבתי הספר היסודיים ילדים נושרים והם נושרים כי מערכת החינוך אין לה את הכלים לתת שירות לילדים האלה והם בשמחה מוותרים על כך שהם לא יבואו לבית הספר.
<רויטל לן כהן: ילדים כאלה לא מופעלים, כי למה להפעיל?
<רויטל לן כהן: אנחנו לא רוצים אותו בחזרה ואין לנו כלים לטפל בו.
<רויטל לן כהן: זה מזעזע כי זה אומר שילד בכיתה א', אנחנו יודעים שהוא יגיע לכלא, ואתה יודע למה לכלא?
<רויטל לן כהן: אנחנו יודעים שהוא יגיע לכלא כי הסטטיסטיקה היום אומרת שילדים עם לקויות למידה מהווים 53 אחוזים מאוכלוסיית האסירים, עם ABHD קרוב לחמישים ועוד כל מיני הפרעות אחרות.
<רויטל לן כהן: הם בעצם מהווים את רוב האסירים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא רוצים לשים תגיות.
<רויטל לן כהן: אני לא שמתי תגיות.
<רויטל לן כהן: זה מחקר שנעשה עכשיו.
אורלי לוי אבקסיס: זה מחקר שאני לא מודעת לו ואני גם לא יודעת היכן הוא נעשה.
<רויטל לן כהן: אני אשלח לך אותו.
אורלי לוי אבקסיס: אם הוא נעשה במכון מוכר ובאיזה תנאים.
<רויטל לן כהן: בכל העולם.
אורלי לוי אבקסיס: באמת הייתי רוצה לראות אותו.
אורלי לוי אבקסיס: לכן לא נצטט את המחקר לפני שנדע מהיכן הוא יצא.
אורלי לוי אבקסיס: לא סיימתי עדיין עם משרד הבריאות.
יעקב מרגי: לא בהכרח שאותו ילד יגיע לשם.
<רויטל לן כהן: אני לא אומרת בהכרח.
<רויטל לן כהן: אני אומרת שכאשר לא נותנים את השירות לא בקהילה, לא באשפוז ולא בשום מקום, הילדים לא לומדים.
יעקב מרגי: אני מסכים אתך שכל המערכות אוהבות לעבור ליד אותו ילד.
אורלי לוי אבקסיס: זה הכי קל, אבל אני יודעת שהייתה הצהרה של שר החינוך לגבי דוח דורנר ולגבי הנושא של התאמת המערכת.
<רויטל לן כהן: גם אני הצהרתי שהשר הזה הוא החלום של אימא לילד עם צרכים מיוחדים ועדיין אני רוצה לומר שזה שמשרד החינוך הצהיר – ויושבת כאן רעיה ואני אומרת את זה באוזניה – שהוא מאמץ את מסקנות דורנר, זה כמו שאני אצהיר שאני מאמצת את עשרת הדברות ואת מגילת העצמאות.
אורלי לוי אבקסיס: חברים, זה לא כך.
<רויטל לן כהן: צריך להיות שם משהו כדי שזה יקרה.
אורלי לוי אבקסיס: רעיה מכירה אותנו מהוועדות.
אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מבקשים לבדוק איך אותן הצהרות מיושמות, כי אנחנו לא מסתפקים בהצהרות, כמובן שלאותן הצהרות חייב להיות גם תקצוב.
אורלי לוי אבקסיס: כדי ליישם את אותן הצהרות, צריך כוח עזר.
<רויטל לן כהן: אני הרבה לפני תקצוב.
<רויטל לן כהן: אני מדברת על משהו אחר.
<רויטל לן כהן: אין למשרד החינוך היום ידע וכלים לילדים האלה.
<רויטל לן כהן: עובדה שהם לא שם.
אורלי לוי אבקסיס: תכף נגיע גם למשרד החינוך ואני אשמע גם את עמדתו בנושא.
יעקב מרגי: האחר הוא אני.
<רויטל לן כהן: האחר הוא אני, האחר הוא אחר.
<רויטל לן כהן: עובדה שהם כתבו השונה.
אורלי לוי אבקסיס: בואו נישאר בתוך אותה מסגרת.
<איגור ברש: יש כאן קצת ערבוביה ובואו נעשה סדר.
<איגור ברש: הפרעות קשב וריכוז זה סיפור אחד, ליקויי למידה זה סיפור אחר וכל אחד מטופל במישור שלו.
יעקב מרגי: היא דיברה על קו התפר והיא יודעת על מה היא מדברת.
<רויטל לן כהן: זה לא רק קו התפר.
<רויטל לן כהן: סליחה, אני רוצה להבהיר.
<רויטל לן כהן: הילדים האלה באין טיפול, פורצות להם מחלות נפשיות לפעמים.
<איגור ברש: לא התפרצתי כשדיברת.
<רויטל לן כהן: רק שנדע שאנחנו מדברים על אותו הדבר.
<איגור ברש: הפרעת קשב וריכוז, זאת הפרעה שיש חוזר מנכ"ל לגבי אבחון, מי מאבחן, יש מעורבות של מערכת רפואית.
אורלי לוי אבקסיס: אלא שיש להם, כי אלה שאין להם גם לא עושים את האבחון ולכן הילדים לא מקבלים את ההקלות.
<רויטל לן כהן: ואז הם הופכים להיות מופרעים.
אורלי לוי אבקסיס: אז הם הופכים להיות עושי הצרות של הכיתה.
<רויטל לן כהן: אז האבחנה שלהם היא מופרע.
<איגור ברש: מי שיכול לאבחן את ההפרעה הזאת זה לא רק פסיכיאטר של ילדים אלא גם נוירולוג וגם פדיאטר שעבר הכשרות.
<איגור ברש: האבחון והתרופה בסל.
אורלי לוי אבקסיס: האבחון לא בסל.
אורלי לוי אבקסיס: אולי התרופה אבל לא האבחון.
<איגור ברש: אבחון של הפרעת קשב וריכוז, כן בסל.
<רויטל לן כהן: לא נכון, סליחה.
<רויטל לן כהן: רק ריטלין.
<איגור ברש: ריטלין זה טיפול.
<איגור ברש: זה לא אבחון.
אורלי לוי אבקסיס: לגבי התרופות שנמצאות בסל, הן עדיין מאוד מאוד יקרות.
אורלי לוי אבקסיס: כך גם לגבי ה-קונצרטה, גם לגבי ה-ריטלין, הפירוק האיטי, וגם הנגזרות האחרות שלגבי אותו הרכב חומרים בסיסי הם בכלל לא נמצאים ואז יש מישהו שזה לא מתאים לו מבחינה כזו או אחרת, ואנחנו מגיעים כאן לנקודה הבאה של הדיון.
<קריאה: לעשרים אחוזים לא מתאים.
<קריאה: 1,700 שקלים לחודש.
אורלי לוי אבקסיס: 1,700 שקלים לחודש.
<רויטל לן כהן: אני יכולה לספר לך כמה זה עולה לי.
<איגור ברש: השנה ביקשנו להכניס לסל התרופות שתי תרופות – אדרל ו-דיבנס.
<קריאה: ומה קרה?
<איגור ברש: עוד לא יודעים.
<איגור ברש: הוועדה עוד לא הגישה החלטות.
אורלי לוי אבקסיס: אני מבינה שהמלצתם לוועדה להכניס את זה לסל התרופות.
אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה מאוד שזה יתקבל.
<איגור ברש: גם אני.
<איגור ברש: אני עוד יותר מקווה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו גם נעקוב אחרי זה, אבל כמו שאומרים, אתם יודעים, אסור לנו להתערב בהחלטות של אותה ועדה.
אורלי לוי אבקסיס: אם כבר נגענו בנושא התרופות, אני רוצה להישאר אתך בנושא התרופות.
אורלי לוי אבקסיס: עלתה כאן טענה שהיא הייתה מאוד מזעזעת בעיני והיא שאותם ילדים שמאושפזים מקבלים תרופת איקס כי היא הכי מתאימה, כי ראה אותו רופא מטפל בתוך המחלקה את הצורך בטיפול התרופתי הספציפי הזה.
אורלי לוי אבקסיס: גילינו שכאשר הילד משתחרר הביתה, מאחר שהתרופות הללו לא בסל, מוחלפות התרופות לתרופות אחרות בלי לבדוק את ההשפעה שלהן, בלי לבדוק את תופעות הלוואי ומתחילים לשחק עכשיו במינונים וכדומה.
אורלי לוי אבקסיס: זה משהו שמשרד הבריאות הבטיח לטפל בו.
אורלי לוי אבקסיס: הפחד שלי הוא שיכול להיות שמה שיקרה בשל אותה מסקנה של הוועדה זה שכבר בשלב הטיפול ייתנו את התרופה לא בגלל שהיא מתאימה אלא בגלל שזאת תרופה שנמצאת בסל.
<איגור ברש: פנינו למנהלי המחלקות וביקשנו שיתחשבו באפשרות להמשיך בתרופה בעת קביעת הטיפול.
<איגור ברש: אנחנו לא חיים בחברה אידיאלית שלא מתחשבים במוגבלויות של הסל.
<איגור ברש: הסל הוא מגביל.
<איגור ברש: הוא מגביל אותנו והוא מגביל את המטופלים ואנחנו צריכים להתחשב.
<איגור ברש: כשהסל תבטל וכל התרופות יהיו ללא עלות בקהילה, כולנו נשמח.
<איגור ברש: ביקשנו תיאום בין המחלקה לקופות חולים כך שלא ייווצר מצב שהילד לא יקבל את מה שהומלץ עליו אבל אנחנו לא יכולים להתעלם ממגבלות הסל.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נחזור לנקודה הזאת.
<אבי אורן: אני נציג של עמותת "לשמה", עמותה לשילוב מתמודדים קהילה.
<אבי אורן: כולנו בקהילה אנשים שמתמודדים עם מגבלה פסיכיאטרית.
<אבי אורן: אני אושפזתי לראשונה בגיל 19 וחצי, בגיל בוגר יחסית.
<אבי אורן: אתם מדברים כאן על קהילה, רווחה, בריאות ותרופות, אבל הייתי רוצה ללכת רגע צעד אחד אחורה.
<אבי אורן: ברגע שאתם מכניסים ילד בן עשר, תשע, שמונה לבית חולים לחולי נפש, אתם כבר גמרתם את הסיפור.
<אבי אורן: אני רוצה לחזור עם הוועדה הזאת 11 שנים אחורנית.
אורלי לוי אבקסיס: בוא נסביר משהו.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מנהלים כאן את הדיון אבל יש כאן מורכבות של מספר משרדים ובכל משרד גילינו לקונה מאוד רצינית.
אורלי לוי אבקסיס: אם אותו בחור אומר שאם מכניסים לאשפוז בגלל שלא תפסנו רגע קודם, בגלל שיש מחסור בפוסט אשפוזי, זה אומר שיכול להיות באיזשהו אופן שחרצנו גורל כי לפעמים זה מדרון חלקלק.
<קריאה: המערכת הטרום אשפוזית לא קיימת.
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, היא קיימת אבל במחסור מאוד מאוד גדול.
<קריאה: במציאות חיינו היא איננה קיימת.
אורלי לוי אבקסיס: הובטח לנו במשרד הרווחה שפותחים מסגרות נוספות ועל זה נבקש ממשרד הרווחה לדווח לנו כדי להבין איפה אנחנו עומדים ומה המחסור הקיים עדיין.
<אבי אורן: לימים ההפרעה שלי והקריירה שלי הביאו אותי לעבוד גם בתחום בריאות הנפש וגם להיות מאושפז בחוץ לארץ ולראות איך מערכת אשפוז אחרת יכולה לעבוד ואיך היא עושה את זה הרבה יותר טוב.
<אבי אורן: ברשותך, רציתי להחזיר את הוועדה לדיון של הוועדה הזאת שהתקיים לפני 11 שנים.
<אבי אורן: כותב מבקר המדינה, ואני אומר ממש בקצרה: "ראוי לשקול להקדים להעביר את מחלקות האשפוז של ילדים פגועי נפש לבתי חולים כלליים כפי שכבר המליצה הוועדה לקידום מעמד הילד של הכנסת בשנת 2002.
<אבי אורן: הדבר הזה הוא דבר אלמנטרי".
<אבי אורן: אני, כשאני מתאשפז ובאמת הולך למחלקות מאוד אלימות, מאוד קשות, אני כבר אומר בסדר, אבל לפחות את הילדים קודם כל תצילו.
<אבי אורן: יש לכם בית חולים לילדים ולמה ילד בגיל 12 צריך להתאשפז בבית חולים לחולי נפש על כל הסטיגמה וכאשר אפילו המשפחה שלו לא מכירה אותו?
<אבי אורן: עם כל הכבוד, אין היום בעולם המערבי בתי חולים לחולי נפש לילדים.
<אבי אורן: אין.
<אבי אורן: זה לא קיים ואני חושב שהמדינה הזאת צריכה לחשוב על זה.
אורלי לוי אבקסיס: למשרד הבריאות יש תשובה?
<אבי אורן: יש לו תשובה.
<אבי אורן: הוא נתן תשובה בספטמבר.
<אבי אורן: הוא הוסיף עוד חמש מיטות בנס ציונה ועוד ארבע מיטות בטירת הכרמל.
אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע שיש רפורמה בבריאות הנפש.
אורלי לוי אבקסיס: מכניסים את מה שהוחרג לתוך המערכת הכללית.
אורלי לוי אבקסיס: היום סוף סוף מבינים שזה בעצם צריך להיות באותה פלטפורמה.
אורלי לוי אבקסיס: לכן אני שואלת האם התמודדתם עם אותן המלצות של מבקר המדינה?
<איגור ברש: מה שאפשר להכניס לבית חולים כללי, הוכנס.
<איגור ברש: היחידה להפרעות אכילה בדרום – בבית חולים כללי, סורוקה.
<איגור ברש: יש מחלקה להפרעות אכילה לילדים בשיבא ועכשיו פותחים מחלקה לפסיכיאטריה של ילדים בשיבא.
<איגור ברש: בצפת מוסיפים.
<קריאה: באסף הרופא.
<איגור ברש: באסף הרופא טיפול יום.
<איגור ברש: עושים מה שאפשר.
<איגור ברש: תבינו, כל מיטה שדורשת בינוי, זה מאוד יקר.
<איגור ברש: אנחנו משתדלים לעשות כל מה שאפשר, את המקסימום האפשרי, אבל פחות לבזבז על בינוי את המשאבים הקטנים שיש לנו ויותר על מיטות.
<איגור ברש: לכל מקום שאפשר להכניס, מכניסים.
<איגור ברש: להדסה הכנסנו מיטות להפרעות אכילה לקטינים.
<איגור ברש: כל מה שאפשר לשים בבית חולים כללי, עושים את זה.
<איגור ברש: תבינו, אנחנו לא חיים בעולם אידיאלי.
אורלי לוי אבקסיס: השירותים בקהילה, כמה פותחו מאז הדיונים האחרונים?
<איגור ברש: הכוונה למרפאות?
אורלי לוי אבקסיס: מרפאות, מענים.
אורלי לוי אבקסיס: כשאני מדברת על טיפול בקהילה, זאת אומרת גם טיפול באותן מסגרות מעורבות עם משרד הרווחה והחינוך.
<איגור ברש: טיפול במסגרות מעורבות, זה הנושא בוועדה הקיימת.
<איגור ברש: ברגע שיהיו מסקנות והחלטות, זה יתפתח.
<איגור ברש: לגבי אשפוז, אמרתי.
<איגור ברש: לגבי המרפאות, גם כן אמרתי שיותר מעשרים בסך הכול.
<איגור ברש: המחסום כאן – אם אתם רוצים להבין מה חוסם אותנו בסיפור הזה – הוא כוח אדם.
<איגור ברש: אין לנו מספיק פסיכיאטרים לילדים ונוער.
<איגור ברש: קיבלנו עכשיו בזכות מאמץ עילאי של המנכ"ל עשרים תקנים להתמחות.
אורלי לוי אבקסיס: הוא באמת ראוי לשבח.
<איגור ברש: זה נכון.
אורלי לוי אבקסיס: כשהוא מבטיח משהו, בדרך כלל הוא גם מתאמץ שזה יקרה.
<איגור ברש: הוא השיג עכשיו עשרים תקנים להתמחות.
<איגור ברש: אנחנו נעשה את זה להתמחות משולבת כך שיהיו פסיכיאטרים עם שתי התמחויות גם לבגירים וגם לקטינים.
אורלי לוי אבקסיס: מתי הם יהיו כשירים לעבודה שוטפת?
<איגור ברש: ההתמחות המשולבת אורכת שש שנים, אבל מתחילים.
<איגור ברש: כל התקנים להתמחות בפסיכיאטריה לילדים ונוער מאוישים.
<איגור ברש: לפסיכיאטריה של בגירים, דווקא לא.
<איגור ברש: אנחנו בדרך לקבל מלגות להתמחות הפסיכולוגית.
<איגור ברש: אי אפשר לייצר מרפאות בלי כוח אדם.
<איגור ברש: בסך הכול במדינה הזאת קיימים היום מאתיים פסיכיאטרים לילדים ונוער ואנחנו צריכים עוד יותר ממאה.
<קריאה: מאתיים הם ברישום.
<איגור ברש: נכון.
אורלי לוי אבקסיס: יש לנו כאן מחקר של מחלקת המחקר של הכנסת ודרך אגב, חלק מהנתונים התקבל ממשרד הבריאות ועל פי משרד הבריאות כיום עובדים בישראל כמאה פסיכיאטרים של ילדים ונוער ודרושים עוד כמאה פסיכיאטרים בתחום.
<איגור ברש: מאתיים רשומים.
אורלי לוי אבקסיס: יש מחסור גם בפסיכולוגים קליניים.
<איגור ברש: פסיכולוגים קליניים נתמכים לא על תקנים אלא על מלגות.
<איגור ברש: המלגות הם לא תקנים ובשנה הבאה אנחנו אמורים לקבל תוספת של מאה מלגות להתמחות של פסיכולוגים קליניים.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שבעתיד הרחוק יהיו לנו פתרונות לנושא הזה.
אורלי לוי אבקסיס: לפחות מתחילים.
<איגור ברש: יש המון פסיכולוגים שעובדים בקליניקות.
אורלי לוי אבקסיס: לא ענית לי לגבי הטיפול בקהילה.
אורלי לוי אבקסיס: ילד עכשיו משתחרר מאשפוז פסיכיאטרי, מה קורה אתו?
אורלי לוי אבקסיס: אתם בודקים לאן הוא הולך?
אורלי לוי אבקסיס: אתם בודקים מה הליווי שלו?
אורלי לוי אבקסיס: אתם בודקים מה קורה אתו יום אחרי?
<איגור ברש: המחלקה אמורה להפנות אותו.
אורלי לוי אבקסיס: אמורה.
אורלי לוי אבקסיס: האם יש חוזר מנכ"ל בנושא?
<איגור ברש: בוודאי.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים לראות אותו.
<איגור ברש: בסדר.
אורלי לוי אבקסיס: אם אין, לייצר.
אורלי לוי אבקסיס: אותם ילדים אחרי טיפול מסוים נזרקים אחר כך בחזרה לבית שלהם בלי לדעת בכלל מה קורה אתם וזאת קטסטרופה גדולה כי כל מה שהשגנו באשפוז, אנחנו זורקים כאילו כלום.
<איגור ברש: בימים אלה אנחנו עובדים על מדדי איכות של אשפוז.
<איגור ברש: אחד המדדים יהיה שיעור האנשים שמשתחררים מהאשפוז עם כתובת קונקרטית ותאריך.
אורלי לוי אבקסיס: זה יהיה.
אורלי לוי אבקסיס: זה עדיין לא.
<איגור ברש: כמדד איכות.
אורלי לוי אבקסיס: מתי זה יהיה?
<איגור ברש: בקרוב מאוד.
אורלי לוי אבקסיס: תרשמי את זה במסקנות.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נבדוק את חוזר המנכ"ל בנושא הזה.
אורלי לוי אבקסיס: נבדוק אצל מנכ"ל הבריאות שיבטיח שלאותם ילדים יהיה מענה בקהילה, שלא יקרה מצב שאחרי אשפוז הם ייזרקו לאיזושהי סביבה שלא תדע להתמודד אתם כי בסוף זה נופל על ההורים.
<קריאה: יש כאן הורים לילדים שהיו מאושפזים זמן רב.
אורלי לוי אבקסיס: תבקשו את רשות הדיבור.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו תמיד אוהבים לשמוע את ההורים.
<איגור ברש: יש כאן עוד הערה חשובה ממשרד הבריאות לגבי השיקום.
<ורד שפיר: מטה השיקום, משרד הבריאות.
<ורד שפיר: אני רוצה לספר על פרויקט שהוא פרויקט פיילוט בעמיתים, תכנית של המתנ"סים כשבעצם לנו יש ניסיון עם הבוגרים מגיל 18 ומעלה בפרויקט ובכלל בכל מערך השיקום בבריאות הנפש.
<ורד שפיר: אנחנו בעצם נותנים מענה.
אורלי לוי אבקסיס: אני מבינה שזה זה פיילוט לצעירים.
<ורד שפיר: הם יושבים כאן לצדנו ויש כאן גם משתתפים שיושבים אתנו.
<ורד שפיר: מדובר על כחמישים או שישים אנשים, פיילוט של צעירים שהשתתפו בחוגים במתנ"סים בדיוק לנושא של השילוב.
<ורד שפיר: אנשים שיצאו מבתי החולים וזה נעשה בשיתוף פעולה עם כמה בתי חולים מובילים שגם יושבים בוועדת היגוי עם הפסיכיאטרים.
<ורד שפיר: אני חושבת שזאת פעולה חשובה ביותר לתת מענה לאוכלוסייה הזאת לפני גיל 18.
<ורד שפיר: כמו שאנחנו יודעים מהמחקרים בתחום השיקום עד גיל 18 צריך לעשות התאמות לתכניות.
<ורד שפיר: יש הרבה מחקרים שתומכים.
<ורד שפיר: זה פיילוט חלוץ וראשון ללא תקציב, כמעט ללא תקציב מהמשרד.
<ורד שפיר: אנחנו מדברים על חוק שהוא מעל גיל 18.
אורלי לוי אבקסיס: זה מאוד מדאיג שזה ללא תקציב.
<ורד שפיר: נכון.
יעקב מרגי: מתחת לאיזו מטריה התכנית הזאת?
<ורד שפיר: החברה למתנ"סים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעשה אתנחתא קצרה כי נציגת משרד החינוך עלולה לברוח לנו לישיבה אחרת.
אורלי לוי אבקסיס: למשרד החינוך יש כאן נגיעה מאוד מרכזית.
אורלי לוי אבקסיס: בואו נזכור שיש חינוך חובה במדינה ולכן אותה אוכלוסייה שלא תקבל את הפתרון, אנחנו בעצם זורקים אותה החוצה ומחריגים אותה גם מהחוק הזה.