GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי לוי אבקסיס: מה הרעיון שאותם גופים, אותו ממסד שאמור לקלוט את הילדים האלה ולהתמודד עם הקשיים שלהם, יצטרך בכלל למלא את אותם דוחות בכלל לא מתייחסים אליהם?
אורלי לוי אבקסיס: אתה אמרת לי קודם שאין שום פינוי מידי ואנחנו מגלים שכן.
אורלי לוי אבקסיס: משרד הרווחה אומר כן, משרד החינוך אומר כן, משרד החינוך אומר שהוא ניסה כמה פעמים ולא צלח בידם ואין להם כתובת אבל הם אלה שצריכים להתמודד עם הנזקים של אותם פינויים.
<רונית כץ: אני חושבת שמשרד החינוך, בכלל בתי ספר, זה מקום שיכול לייצר בכל זאת יחסים לילדים כאלה.
<רונית כץ: זה מקום שיכול להפוך סוג של תחליף לבית.
<רונית כץ: לא קורת גג.
<רונית כץ: אף פעם לא קורת גג, אבל באמת מקום שהילד ירגיש שטוב לו שם.
אורלי לוי אבקסיס: אתם רואים את ההשלכות של הפינויים.
<רונית כץ: בוודאי.
אורלי לוי אבקסיס: את הירידה בלימודים ואת הנשירה.
<רונית כץ: ירידה בלימודים, נשירה, ילדים שמגיעים רעבים לבית הספר.
<רונית כץ: בהרבה מאוד בתי ספר נותנים היום הזנה - גם בתי ספר שאין בהם הזנה והם לא פנימיות – מכל מיני גופים שמגייסים תרומות כדי שלילדים כאלה יהיה סנדביץ' בארוחת עשר, שיהיה להם משהו לאכול.
<רונית כץ: אוספים תרומות.
<רונית כץ: אצלנו בבית ספר, אני יכולה להביא דוגמה, מורה שהיה לה מספיק כדי לחלק תרומות כדי שילדים ילכו לקנות בגדים.
<רונית כץ: בוודאי שעושים ועושים ככל יכולתנו.
<רונית כץ: אין ספק שיש כאן נזק.
<צפרא דוויק: אני רוצה להוסיף.
<צפרא דוויק: הנזק הוא עוד יותר גדול כאשר יש מעבר תכוף בין דירה לדירה.
<צפרא דוויק: החיים באי יציבות ובחוסר ודאות, אנחנו מגדלים דור של ילדים שהם חסרי ביטחון והם תלושים חברתית.
<צפרא דוויק: העוגן היציב הזה שיש להם במערכת תמיכה חברתית קהילתית דרך מערכת החינוך ודרך המתנ"ס וכולי נעלם ואיננו.
<צפרא דוויק: היום הם גרים כאן ומחר הם גרים שם.
<צפרא דוויק: אם לא ישנו את מדיניות משרד השיכון ויעברו רק למדיניות של סבסוד שכר דירה – שאי לה שחר כי אי אפשר לשכור דירות, כמו שאת אמרת נכון, בסכומים שהם מקצים, שאין יציבות, שבעלי הבית לא רוצים אותם, אם הם לא ישנו את המדיניות, אנחנו בדור שני ושלישי לעוני ומצוקה.
<צפרא דוויק: ילדים לא הישגיים, חסרי ביטחון, חשדנים ותוקפנים.
אורלי לוי אבקסיס: בהקשר לזה אני רוצה משהו שראיתי אתמול ב"גלובס".
אורלי לוי אבקסיס: הסיוע למשפחות עם ילדים קטנים מהנמוכים ב-OECD.
אורלי לוי אבקסיס: אחד הדברים שעולים מאותו דוח של פרופסור מישל סטרצ'ינסקי הוא שההטבות שניתנות היום למשפחות עם ילדים קטנים אינן מספיקות.
אורלי לוי אבקסיס: הוא מדבר על העלאה של מחיר הדיור, של שכר דירה, איך זה משפיע על המשפחות ואנחנו מגלים שכשליש מאותן משפחות נתמכות, הילדים נושרים ממערכת החינוך.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כבר לא מדברים על המשפחות עם שני הורים עובדים אלא אנחנו מדברים על משפחות עם שני הורים עובדים וילדים עובדים, שזה אבסורד, ולא מצליחים.
אורלי לוי אבקסיס: כשאתה חושב על הניכור הזה ואתה חושב מה עתיד הילד הזה, אתה לא צריך להיות גדול יותר.
אורלי לוי אבקסיס: העיקר הוא שקל יותר לפנות ילדים מאשר לפנות בית כנסת או עמותה.
<דבורה מרחבי: אנחנו יכולים לומר כאן דברים רבים ואכן משרד החינוך מאוד משתדל לעטוף את הילדים בבתי הספר אבל זה מתן אקמול לסרטן.
<דבורה מרחבי: ילד שאין לו בית, גם אם המחנכת – ועשיתי את זה שנים – תביא סנדביץ' ותזמין אותו אליה הביתה, זה לא פתרון.
<דבורה מרחבי: אלה ילדים שהגורל שלהם נחרץ.
<דבורה מרחבי: אני רואה כבר היום בגילי עם שיער השיבה שלי דור שלישי לילדי מועדוניות וזה מאוד עצוב לראות את זה.
<דבורה מרחבי: אתה רואה שהילדים האלה גורלם נחרץ מראש.
<דבורה מרחבי: המחנכת יכולה להיות נחמדה, בית הספר יכול לוותר אבל משרד החינוך לא יכול לעזור לדבר הזה.
<דבורה מרחבי: הוא לא יכול.
<דבורה מרחבי: זה גדול עלינו.
<דבורה מרחבי: אין לנו שום מנדט לדבר הזה, כי איזה אמצעים יש לנו במשרד החינוך לדבר הזה?
<דבורה מרחבי: אין לנו שום אמצעים.
<דבורה מרחבי: לצערי גם לא למשרד הרווחה.
<דבורה מרחבי: טרגדיה.
<דבורה מרחבי: פשוט טרגדיה הדבר הזה וצריך להגיד את זה כאן.
<דבורה מרחבי: משרדי הממשלה האחרים יכולים לבכות, להביע את דעתם המקצועית, לכתוב דיווחים, כל פסיכולוג בגרוש מבין מה זה ילד שאין לו מקום יציב וקבוע, ילדים לפעמים יוצאים לפנימייה, נפרדים מההורים שלהם כדי שיהיה להם בית.
אורלי לוי אבקסיס: וכמה המדינה משלמת עבור הפנימייה?
<דבורה מרחבי: הרבה יותר.
אורלי לוי אבקסיס: 7,000 שקלים לחודש לילד.
<דבורה מרחבי: אני מדברת על ילדים שהם לא בסיכון.
<דבורה מרחבי: יש ילדים שאתה אומר שצריך להוציא אותם מהבית כי ההורים כך וכך, אבל לא, אלה ילדים שיוצאים לפנימייה כי אין איפה לגור.
אורלי לוי אבקסיס: המדינה בסופו של דבר נדרשת – תקשיב נציג האוצר, תקשיב לאבסורד כי אתם אחר כך צריכים למלא את הבקשה של משרדי הרווחה – לממן.
אורלי לוי אבקסיס: אתם לא משקיעים בדיור ציבורי ואני כבר לא מדברת על האופק התעסוקתי של אותם ילדים שלא תראה מהם כלום, הם יהפכו להיות קומבינטורים, לא תקבל מהם מסים ובמקרה הטוב ובמקרה הרע אולי הם יהפכו להיות עבריינים של הדור הבא ויהפכו להיות נטל גם על הרווחה וגם על האוצר.
אורלי לוי אבקסיס: זה אמור לגבי כל אותם ילדים שלא דאגתם להם לדיור ציבור ולא דאגתם להם לדיור ציבורי מאחר שהסטתם את הכסף של הדיור הציבורי לדברים אחרים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על כמעט שלושה מיליארד שקלים.
אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה יצרתם איזשהו צינור שבסוף מעביר את הילדים האלה למסגרות חוץ ביתיות כאשר עבור כל ילד אתה משלם 7,000 שקלים בחודש תסביר לי את ההיגיון הכלכלי במדיניות הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: בוא, תנסה להסביר לי.
אורלי לוי אבקסיס: אם תצליח, אני אוריד בפניך את הכובע.
<צחי דוד: אני לא מכיר את משרד החינוך ולא מכיר את נושא המסגרות החוץ ביתיות.
אורלי לוי אבקסיס: זאת הבעיה.
אורלי לוי אבקסיס: הבעיה היא שמשרד האוצר לא מקשיב למשרד החינוך ולמשרד הרווחה שהם אמונים על הילדים האלו.
אורלי לוי אבקסיס: הם אומרים לכם שבסוף הם מוציאים את הילדים למסגרות חוץ ביתיות כי אין להם קורת גג ואז אתה צריך לשלם עבורם.
אורלי לוי אבקסיס: בסופו של דבר הכול יוצא מתקציב אחד אותו מנהל משרד האוצר.
אורלי לוי אבקסיס: כשאתה אומר לי שאתה לא מכיר את משרד הרווחה, לכן קיימת הבעיה הזאת בדיוק הציבורי כי אתם לא מקשיבים למה שהם אומרים.
<רבקה בן לולו: אבל לקצץ בקצבאות הילדים זה מוסרי מאוד.
אורלי לוי אבקסיס: אתם ראיתם את הדוח של כל העובדים הסוציאליים לגבי המדיניות שלכם בדיור הציבורי?
אורלי לוי אבקסיס: נחשפתם לדוח הזה?
<צחי דוד: לא מכיר אותו.
אורלי לוי אבקסיס: או שאנחנו במדינת חלם או שהכול מיותר.
<צפרא דוויק: אפשר לפתור את הבעיה.
<צפרא דוויק: אנחנו ביום הבין לאומי למאבק בעוני.
<צפרא דוויק: קבעו קו וירטואלי, קו עוני, ואמרו מתחת, מלמעלה, לפי הקצבאות יקבלו סיוע בשכר דירה, לפי הקצבאות יקבלו סיוע אחר, אחוזי נכות כאלה וכולי.
<צפרא דוויק: בואו נבטל את הכול ואז לאוצר יהיה הרבה יותר זול.
<צפרא דוויק: יהיו פחות עובדים סוציאליים כי לא תצטרכו אותנו.
אורלי לוי אבקסיס: למה אנחנו מחזיקים את העובדים הסוציאליים ואת הפסיכולוגים במערכת החינוך אם כל זעקותיהם אפילו לא נשמעות?
אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה, אין כאן גם הגיון כלכלי.
אורלי לוי אבקסיס: עזוב את הבחינה האנושית אבל אין כאן הגיון כלכלי לא בטווח הקצר ולא בטווח הארוך.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כחברה יוצאים נפסדים מכל ההתנהגות הפושעת הזאת כי זה פשע לשלוח ילדים להיות הומלסים.
אורלי לוי אבקסיס: זאת התנהגות פושעת.
אורלי לוי אבקסיס: במשטרים מסוימים היו צריכים להעמיד אתכם לדין.
<צחי דוד: יש כאן שאלה לגבי מלאי הדיור הציבורי שנוגעת בשני הצדדים.
<צחי דוד: האחד הוא מכר דירות והשני הוא רכש דירות חדשות.
<צחי דוד: בנוגע למכר דירות, קיבלו ממשלות בעבר החלטה לגבי מכירה במבצעים.
<צחי דוד: בממשלה הנוכחית לגבי מכירה בהתאם להוראות החוק והיא החליטה להחיל את חוק הדיור הציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: בסעיף אחד, שהכסף לא ילך למלאי לדיור.
אורלי לוי אבקסיס: שינוי שהוא השינוי המהותי ביותר.
<צחי דוד: גם.
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, זה עדיין לא עבר.
<צחי דוד: אני כרגע מדבר על מכר.
<צחי דוד: זה עדיין לא עבר.
אורלי לוי אבקסיס: אל תתפלא אם נצליח לשנות.
<צחי דוד: אין בעיה.
<צחי דוד: זה לא מה שאני רוצה להגיד.
<צחי דוד: אני רוצה להגיד שההכרעה למכור דירות, המשמעות שלה היא הקטנה במלאי הדיור הציבורי.
<צחי דוד: דרך אגב, היא תמיד הייתה, גם כשזה לא היה במבצעים.
אורלי לוי אבקסיס: מה הייתה עמדת האוצר?
<צחי דוד: האוצר במשך הרבה יותר שנים היה יותר בעד למכור דירות ובשנים האחרונות הוא פחות למכור דירות.
<צחי דוד: לממשלה הנוכחית יש עמדה אחרת.
אורלי לוי אבקסיס: מה העמדה הנוכחית?
<צחי דוד: כיום משרד האוצר מעוניין למכור דירות בדיור הציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: מה השתנה?
אורלי לוי אבקסיס: הוא מעוניין למכור את הדירות אבל הוא לא מעוניין להוסיף למלאי.
אורלי לוי אבקסיס: אני ממקדת אותך.
אורלי לוי אבקסיס: המדיניות היא למכור דירות אבל לא להוסיף למלאי הדירות
<צחי דוד: אני לא יודע.
<צחי דוד: המדיניות כרגע של משרד השיכון, וצריך להגיד משרד השיכון - - -
אורלי לוי אבקסיס: אתה נציג משרד האוצר ולא נציג משרד השיכון.
<צחי דוד: משרד השיכון הוא הגורם המוביל בנושא הזה והמדיניות היא שלו.
<רבקה בן לולו: תנו לו כסף והוא יפעל אחרת.
<מעין סימון: אתם בחוק ההסדרים.
<צחי דוד: המדיניות כרגע היא מדיניות של גם וגם.
אורלי לוי אבקסיס: של חיסול המלאי הציבורי.
<צחי דוד: אני חושב שזאת סיסמה, סליחה.
אורלי לוי אבקסיס: בוא נפעל לפי הלוגיקה שלכם.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מעוניינים במכירה ואנחנו לא מעוניינים בקנייה לחידוש המלאי.
<צחי דוד: זאת לא האמירה.
אורלי לוי אבקסיס: אחד ועוד אחד, מה נותן?
<צחי דוד: אני שוב אסביר.
<צחי דוד: אני לא בא לפרשן את משרד השיכון אבל אני חושב שיש בזה הרבה צדק ואני אומר את זה בשמי.
<צחי דוד: כרגע במציאות הכלכלית הקיימת, התקציבית הקיימת, בהינתן החלטה - וזה מה שרציתי לומר קודם ולא הצלחתי להשלים את דבריי.
<צחי דוד: בהינתן החלטה של איזושהי חלוקה בין דיירים קיימים לבין דיירים עתידיים, יש החלטה כרגע למכור דירות בהנחה מאוד משמעותית לדיירים הקיימים.
<צחי דוד: אי אפשר להתעלם מהעובדה שזה אומר הפחתה במספר הדירות לדיירים עתידיים, אלה שממתינים היום ואלה שימתינו בעתיד.
<צחי דוד: אי אפשר לברוח מההכרעה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: בהינתן העובדה ששיניתם את החלק השני של החוק.
<צחי דוד: אני אגיע לזה.
<רונן כהן: הכנסת קבעה את זה.
אורלי לוי אבקסיס: אדוני, אתה לא בזכות דיבור.
<צחי דוד: אני מבקש לסיים את דבריי.
אורלי לוי אבקסיס: לפי המלצה של משרד השיכון והאוצר.
<רונן כהן: מה פתאום?
<רונן כהן: יש שתי חקיקות.
<רונן כהן: אחת היא...
אורלי לוי אבקסיס: רונן, אתה לא בזכות דיבור.
<רונן כהן: השנייה, זכאות הדייר הממשיך.
אורלי לוי אבקסיס: רונן, צא החוצה.
אורלי לוי אבקסיס: תחזור בעוד שתי דקות.
אורלי לוי אבקסיס: צא החוצה, תחזור בעוד שתי דקות.
אורלי לוי אבקסיס: אני מנהלת את הישיבה כאן.
אורלי לוי אבקסיס: יש משהו שאני לא מוכנה לקבל.
אורלי לוי אבקסיס: פקידים שנמצאים בתוך המערכת כל כך הרבה שנים, רואים את העוולה הזאת מתרחשת לנגד עיניהם, לא זועקים את הזעקה ועכשיו אומרים שלא נשארו להם דירות ולכן הם פטורים מלמצוא פתרון.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא מקובל עלי.
אורלי לוי אבקסיס: לנסות ולשנות כאן את התפיסה או את ההבנה של האנשים?
אורלי לוי אבקסיס: כי אם יש מישהו שמבין מה קורה בדיור הציבורי, תאמין לי שזאת אני.
אורלי לוי אבקסיס: במחקר הראשון, ולא האחרון, לפחות ארבעה מחקרים דרך מחלקת המחקר של הכנסת שעשתה עבודה מצוינת, גילינו מה נעשה עם הכספים ולאן הם נותבו.
אורלי לוי אבקסיס: בחלק מהמקרים כסף נותב על ידי משרד השיכון בעצמו, באישור של הפקידים האלה, לשמירה במזרח ירושלים, לסלילת כביש למעלה אדומים, לשיפוץ מבני ציבור.
אורלי לוי אבקסיס: העיקר לא לדיור הציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: לכן ההיתממות והניסיון להציג שאי אפשר לפנות עמותות או בתי כנסת כי הוא צריך אישור מיוחד, אבל הוא לא עושה באופן גורף כאשר מדובר בילדים אבל אנחנו שומעים כאן את הצד האמיתי שמטפל באוכלוסייה הזאת, את משרד הרווחה ואת משרד החינוך שזועקים את הזעקה ואין מי שיקשיב, ובסוף הוא בא ואומר לי שהכנסת חוקקה הצעת חוק ממשלתית שיצאה ממשרד השיכון וממשרד האוצר.
אורלי לוי אבקסיס: אין לו מקום בוועדה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: הציניות הזאת לא תתקבל כאן.
אורלי לוי אבקסיס: אין לי שום בעיה שיאמרו שאנחנו חושבים כך ואני אומר שאני חושבת אחרת, אבל לנסות לסלף את העובדות ולשנות את ההיסטוריה ולשכתב אותה?
אורלי לוי אבקסיס: לא יהיה מקובל כאן, ולא מעניין אותי מה תפקידו.
אורלי לוי אבקסיס: מצדי זה היה יכול להיות גם השר.
אורלי לוי אבקסיס: אתה יכול להמשיך.
<צחי דוד: תודה.
<צחי דוד: אני אנסה להבהיר את עצמי יותר טוב.
<צחי דוד: ההכרעה למכור דירות, וכרגע לא משנה של מי ההכרעה, ההכרעה לאורך השנים למכור חלק גדול ממלאי הדיור הציבורי, מבצעי המכר, כל מבצעי המכר, המשמעות היא העדפה - וזה בסדר מבחינת צדק חלוקתי - לדיירים קיימים שמקבלים הנחה.
אורלי לוי אבקסיס: אתה מודע לזה שהם לא יכולים לשכור דירה?
אורלי לוי אבקסיס: אדוני יודע איך מתנהל שוק הדירות החופשי?
<צחי דוד: יודע.
אורלי לוי אבקסיס: אתה גר בשכירות או בבית משלך?
<צחי דוד: לאחרונה רכשתי בית משלי.
אורלי לוי אבקסיס: מברוק.
אורלי לוי אבקסיס: אתה בין המעטים שהצליחו במדינת ישראל.
אורלי לוי אבקסיס: כשאתה הולך לשכור דירה, אתה יודע איזה גיהינום היית צריך לעבור.
אורלי לוי אבקסיס: היית צריך להביא אישורים מהבנק?
<צחי דוד: לפעמים.
<צחי דוד: תלוי במשכיר.
אורלי לוי אבקסיס: היית צריך להביא ערבויות?
אורלי לוי אבקסיס: היית צריך לתת שק ביטחון?
<צחי דוד: כן.
אורלי לוי אבקסיס: היית צריך להתחייב על כך שכל בעיה שתתעורר בדירה, היא על אחריותך?
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, צריך לשלם גם למתווכים כי גם הם צריכים לאכול משהו.
<צחי דוד: לעתים כן, ואני אשמח להביא חלק מהמשכירים שלי בעבר לשימוע כאן בוועדה אבל אני לא בטוח שהדיון הזה הוא על תנאי השכירות שלי בעבר.
אורלי לוי אבקסיס: העיוות הוא שאתם לא יודעים איך מתנהל השוק החופשי ואתם מנסים להכתיב פתרונות שהם לא מתאימים לסוג האוכלוסייה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: כשאת השכרת דירה, תגידי לי מה דרשת?
<צפרא דוויק: דרשתי שני ערבים, דרשתי שטר ביטחון, דרשתי שק ביטחון וחתימה על חוזה שחייבים ליידע אותי על כל דבר שלא בסדר בדירה כי אני חייבת לתקן.
<צפרא דוויק: כמובן יש התרעות וכולי.
אורלי לוי אבקסיס: את היית משכירה לדיירים של הדיור הציבורי בלי ערבויות?
<צפרא דוויק: בוודאי שלא.
<צפרא דוויק: לא רק זה אלא הייתי רוצה ערבון מהרשות שמוצאת להם את הדירה כי אחר כך אין את מי לתבוע.
אורלי לוי אבקסיס: לכן מלכתחילה הפתרון שלכם לעזרה בשכר דירה בשוק החופשי הוא בדיחה ואני מנסה להיות פוליטיקלי קורקט, אבל אין לי מילה פוליטית נכונה להגיד חוץ מזה שאתם חיים לכם בבועה.
אורלי לוי אבקסיס: אתם חיים בבועה.
אורלי לוי אבקסיס: האוכלוסייה הזאת לא תצליח למצוא מישהו שישכיר לה דירה בתנאים אותם אתם מכתיבים ולכן הם גם לא ייהנו מהסיוע לשכר דירה ואז הצלחתם כי חסכתם למדינה כסף, כי גם את הכסף שאתם שמים בצד לעזרה בשכר דירה בשוק החופשי, לא תשתמשו בו כי הם לא יצליחו להביא לכם חוזים.
אורלי לוי אבקסיס: אתם יודעים מה הם יצליחו?
אורלי לוי אבקסיס: הם יצליחו לשכור איזשהו מקלט או מחסן בתנאים ירודים ביותר ולא תברואתיים, כפי שקורה היום בדרום תל אביב עם הפליטים.
אורלי לוי אבקסיס: זה מה שיקרה אתם.
אורלי לוי אבקסיס: האם למשרד האוצר יש כוונה לעשות איזשהו טיפול אמיתי ויסודי בנושא הדיור הציבורי?
<צחי דוד: אני שוב אנסה להשלים את דבריי ואני אעשה את זה בקצרה כי אולי אני מאריך.
<צחי דוד: ההכרעות שהיו בעבר בנושא הדיור הציבורי גזרו פחות דיור ציבורי.
<צחי דוד: חלק גדול מהכספים שימשו למכירת דיור ציבורי, חלק לא, הלכו לסוכנות והלכו לדברים אחרים.
אורלי לוי אבקסיס: רק לא לדיור הציבורי.
<צחי דוד: לא נכון.
<צחי דוד: בשלוש השנים האחרונות נרכשו דירות בדיור הציבורי ב-300 מיליון שקלים.
אורלי לוי אבקסיס: לא, אל תדבר אתי על דירות נ"ר.
<צחי דוד: למה?
אורלי לוי אבקסיס: כי אלה דירות נ"ר.
אורלי לוי אבקסיס: דירות נ"ר מיועדים לנכים מאה אחוזים ומעלה.
<צחי דוד: זה ממש לא נכון.
אורלי לוי אבקסיס: דירות נ"ר, כן.
אורלי לוי אבקסיס: הן למקרי קיצון.
<צחי דוד: גברתי היושבת ראש, אני מבקש לעדכן אותך שנרכשו כ-140 דירות ללא נכים.
<צחי דוד: זאת עובדה.
<איתנה ברמן: כתוב בדוח מבקר המדינה שמתוך שני מיליארד השקלים, לא נוספה למלאי הדירות הציבורי אפילו דירה אחת.
<צחי דוד: בשלוש השנים האחרונות נרכשו כ-140 דירות לאוכלוסייה שאיננה אוכלוסיית נכים.
<צחי דוד: בתקופת השר אריאל אטיאס נרכשו דירות גם למשפחות עם שישה ילדים ומעלה, רשימה של 140 משפחות.
אורלי לוי אבקסיס: הייתי מבקשת את רשימת הזכאים כדי לבדוק באיזה קריטריונים הם עומדים או מאיזו אוכלוסייה הם הגיעו.
אורלי לוי אבקסיס: לא רלוונטי.
אורלי לוי אבקסיס: זה פינאץ.
<צחי דוד: בואי ניגע בנקודה של למה זה פינאץ.
אורלי לוי אבקסיס: האם יש כוונה למשרד האוצר להחזיר את הכסף שנלקח מהדיור הציבורי, ממבצעי המכר?
אורלי לוי אבקסיס: נלקחו למעלה מ-2.75 מיליארד שקלים שנכנסו ולא עברו לדיור.
אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר שקניתם 170 דירות.
<צחי דוד: בעבר.
<צחי דוד: זאת דוגמה מהשנה האחרונה.
אורלי לוי אבקסיס: האם למשרד האוצר יש כוונה להחזיר את הכסף הזה למלאי לדיור הציבורי או את חלקו או משהו ממנו?
<צחי דוד: להבנתנו העברה לסוכנות - - -
<צחי דוד: אם ענית, אני לא חייב לענות.
אורלי לוי אבקסיס: תענה לי.
אורלי לוי אבקסיס: האם יש כוונה להחזיר למלאי?
<צחי דוד: להבנתנו הכספים שהתקבלו במסגרת מבצעי המכר הם לשימושים ידועים מראש.
אורלי לוי אבקסיס: הייתה החלטת ממשלה משנת 2000, מספר 746 אם אני לא טועה, לפיה הכספים האלה צבועים.
אורלי לוי אבקסיס: אני חשבתי שצריך להקים ועדת חקירה פרלמנטרית.
אורלי לוי אבקסיס: שהצבעים האלה צבועים למלאי נוסף.
אורלי לוי אבקסיס: מתי הייתה החלטת ממשלה לשנות את המדיניות הזאת?
אורלי לוי אבקסיס: לא הייתה החלטת ממשלה שתסתור את החלטה מספר 746 משנת 2000.
אורלי לוי אבקסיס: הממשלה חשבה שהיא פתרה משהו, שהיא צבעה את הכסף אבל פקידים באוצר הסבו אתה כסף הזה למטרות אחרות, באוצר ובשיכון ביחד.
אורלי לוי אבקסיס: יש כאן, אני חייבת לומר, שני שותפים לחטא.
אורלי לוי אבקסיס: האם הייתה החלטת ממשלה של ריבון נבחר לשנות את ההחלטה משנת 2000?
<צחי דוד: גברתי מבינה בדיור ציבורי יותר ממני.
<צחי דוד: אני לא חושב שיש לי מה להוסיף בשלב הזה.
אורלי לוי אבקסיס: חבל מאוד שאני מבינה טוב ממך בדיור הציבורי, כי אם הייתם מבינים במעט ויורדים לשטח ונפגשים עם האנשים האלה – ולא במסגרת של ועדה – אולי הייתם מבינים את הקטסטרופה.
אורלי לוי אבקסיס: מה שאתה היית צריך לעבור כדי לשכור בית לך ולמשפחה שלך, האנשים האלה אפילו לא יכולים לחלום לעבור את זה כי אין להם חשבונות בנק.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לשאול כאן מישהו מהזכאים לדיור ציבורי, מהמשפחות, מה קורה אתכם?
<רבקה בן לולו: מה קורה?
<רבקה בן לולו: אני רוצה לדבר על מצב הילדים בהיעדר קורת גג יציבה.
<רבקה בן לולו: מה קורה בזמן פינוי כאשר הורים חסרי אונים בהתבצרות מול המשטרה ומה עושים הילדים?
<רבקה בן לולו: מי יפצה אותם על הטראומות האלה שהם סוחבים אתם כל הזמן הזה כי אין להם מקום לשים את ראשם?
<רבקה בן לולו: לא יתכן שילדים כל שנה יצטרכו לעבור דירה.
<רבקה בן לולו: הם לא מסוגלים להתחבר אפילו לחדר שלהם.
<רבקה בן לולו: כמה זמן לוקח להתארגן בתוך דירה?
<רבקה בן לולו: כמה בריונות יש בהשכרות בשוק הפרטי?
<רבקה בן לולו: אני בעצמי שמעתי על מקרים שבעלי דירות לגבי חד הוריות יש שם פרוטקשן ואפילו מיני.
<רבקה בן לולו: אנשים בלית ברירה נשארים בני ערובה בתוך הדירות השכורות ואין להם לאן לברוח כי זאת האופציה שיש להם.
<רבקה בן לולו: אם הם לא מצליחים לעמוד, זורקים אותם לרחובות ולילדים אין לאן ללכת.
<רבקה בן לולו: זה נורא עצוב שאני יושבת כאן בוועדה ולרווחה אין תשובה וגם לחינוך אין תשובה.
אורלי לוי אבקסיס: הרווחה מתחננת שרק יקשיבו לדוחות שלה.
<רבקה בן לולו: נכון, אבל אין להם פתרונות.
<רבקה בן לולו: אני לא מאשימה אותם.
<רבקה בן לולו: באוצר יש התעלמות מוחלטת.
<רבקה בן לולו: לא מספיק שחסרה קורת גג, אז גם באים ולוקחים באופן מוסרי ומקצצים בקצבאות ילדים ולוקחים לילדים את הכסף לכרטיסייה לבית ספר והם לא מסוגלים להגיע.
<רבקה בן לולו: האטימות הזאת לא תיתכן.
<מזל כלפון: כרטיסייה?
<מזל כלפון: הבת שלי הולכת ברגל.
<מזל כלפון: בשלג הבת שלי הלכה ברגל.
אורלי לוי אבקסיס: כמה היא הלכה ברגל?
<מזל כלפון: מהבית שלנו לבית ספר לאומנויות.
<מזל כלפון: זה רחוק.
<רבקה בן לולו: מרחק של כעשר תחנות ואפילו יותר.
<סמדר כרוב: אני גרה בירושלים בשכונת נחלאות, בכניסה לשוק מחנה יהודה.
<סמדר כרוב: יש לנו דירה שכורה בקומת הגג, בבניין שקיים מעל תשעים שנים.
<סמדר כרוב: אם אתם מכירים את הריצוף עם הפסיפס, זה מה שיש שם.
<סמדר כרוב: בעל הדירה לא היה מוכן לשמוע בשום אופן להחליף חלון.
<סמדר כרוב: אני מדברת אתכם על לקחת דבק חם, להדביק ניילון מסביב לחלון מבחוץ, מבפנים לשים שתי שמיכות פליז על החלון כדי שלא ייכנס קור.
אורלי לוי אבקסיס: בני כמה הילדים?