GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דיאנה מז'ן: יש מכונה של מים וממנה אפשר לשתות, לא בזמן שמוציאים מנות או שמכניסים מנות, בזמן האמצע, כשהבוס לא מסתכל, אז מותר לקחת כוס מים.
<רותם גנץ: לשבת מותר?
<דיאנה מז'ן: לא.
<דיאנה מז'ן: האמת, על הפריבילגיה הזאת לא שמעתי אפילו.
<רותם גנץ: חוק עבודה בישיבה מחייב כל מעסיק לתת כיסא לעובדים.
<דיאנה מז'ן: האמת שעל הפריבילגיות האלה לא חשבתי בכלל.
<יהודה כהן: די, לא להגזים.
<דיאנה מז'ן: זה המצב.
<דיאנה מז'ן: לעומת זאת ניסיתי להתקבל למסעדה וקיבלו אותי להתמחות ושם שאלתי מה בנוגע לשכר, כי אני יודעת שאמורים לקבל משכורת על התמחות ואני חטפתי כאלה צעקות, היא שאלה איך העזתי בכלל לבקש כסף על העבודה שלי, כי אני בת נוער, אני לומדת אצלה והיא עוד הייתה בטוחה - - -
אורלי לוי אבקסיס: עוד הייתה רוצה שתשלמי לה.
<דיאנה מז'ן: בדיוק.
<גל יוסף: אני רוצה לפנות לחזי, אתם מודעים, באגף אכיפה במשרד הכלכלה, לבעיות האלה שיש באולמות האירועים?
<גל יוסף: מה עושים בשביל לפתור את זה?
<יחזקאל אופיר: זה בדיוק מה שאמרתי כבר קודם.
<יחזקאל אופיר: הקליינט הכי גדול שלנו זה באמת אולמות האירועים.
<יחזקאל אופיר: מה לעשות.
<יחזקאל אופיר: יהודה כל פעם מתרגז עליי.
<יחזקאל אופיר: האמת היא שלא מזמן הוא עשה כנס ארצי של אולמות אירועים והופענו אנחנו בפניהם, כי הקנסות הם לא מטרת הכול, אני אשמח מאוד שלא יהיו בכלל קנסות ושהם ישמרו על חוקי העבודה.
<יחזקאל אופיר: אני באמת מעריך את זה שהם מספקים עבודה לבני נוער, אבל מה לעשות, תשמרו על חוקי העבודה.
<יחזקאל אופיר: זה התנאי הבסיסי.
<יחזקאל אופיר: אתם שומעים פה את הסיפור והוא לא חריג, אני אומר לכם, הוא לא חריג.
<יחזקאל אופיר: למרות שמנסים לגמד את זה, זה לא חריג.
<יחזקאל אופיר: אז עם כל הכבוד לאולמות האירועים, וכפי שאמר אדוני, זה באמת win-win, הנער רוצה לעבוד, אבל גם המעסיק, אין לו הרבה - - - וצריך פשוט לשמור על חוקי העבודה.
<יחזקאל אופיר: השכר של הנוער לא מגיע ל-20 שקל לשעה, גם בחוק, אז מה, גם זה לא? מה קרה?
<יחזקאל אופיר: אני אומר לכם - - -
אורלי לוי אבקסיס: מה הדין לגבי הטיפים?
<יחזקאל אופיר: לגבי הטיפים, בעיקר במסעדות, הם לא נחשבים אלא אם, זה בפסיקה של בית המשפט כי אין חוק בעניין הזה, אם הם נגבים ונכנסים במקובץ כהכנסה למעסיק, זאת אומרת הטיפים לא נשארים בקטע של העובד אלא נכנסים כתקבולים למעסיק, מותר לו להשתמש בהם כחלק מהשכר, אבל בכל מקרה לא פחות משכר מינימום.
יעקב מרגי: אם אני הבנתי טוב, מעסיק לא יכול ליהנות משני העולמות, מצד אחד לקחת את זה לפול, אם הוא לוקח את זה לפול, שיתכבד ויכניס את זה לתקבולים שלו ויוציא את זה כחוק עם כל התנאים וכל ה - - -
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת כשאני הולכת למסעדה ואני נותנת טיפ למלצר, הטיפ בכלל לא מגיע למלצר אלא מגיע למעסיק?
<יחזקאל אופיר: יש ויש.
אורלי לוי אבקסיס: לא, עזוב את טובתו.
אורלי לוי אבקסיס: במקרים מסוימים יכול להיות מצב כזה?
<יחזקאל אופיר: כן, יכול להיות.
<יחזקאל אופיר: אבל בדרך כלל הטיפים הולכים לכיסו של העובד.
יעקב מרגי: יש עכשיו נורמה חדשה.
יעקב מרגי: אנחנו רואים את זה.
יעקב מרגי: יש קופה מרכזית, יש מסעדות או בתי קפה שיש קופה מרכזית, שמים את זה שם ואחר כך הם מתחלקים.
יעקב מרגי: יש כאלה שזה חלק מההסדר עם הבוס גם ואז הוא מחלק את זה.
יעקב מרגי: כשזה לא חוקי זה גם לא מופיע לו ב - - - לכן אי אפשר לומר שזה אחיד.
<יחזקאל אופיר: אין חוק בעניין הזה, אבל להגיד עוד מילה אחת בעניין הטיפים, גם למען ההגינות.
<יחזקאל אופיר: הטיפ משולם למלצר, לא פעם כשאת באה לאירוע את נהנית גם מהאוכל ואת נותנת למלצר כי - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא, כשאתה נותן למלצר אתה רוצה לתת לו, זה התודעה של הלקוח.
<יחזקאל אופיר: אני לא מתווכח איתך, אבל לא פעם את רוצה גם לתת לטבח שהכין את האוכל, לא?
<יחזקאל אופיר: חברים, הטיפים, בחקיקה הנושא הזה לא הוסדר.
<יחזקאל אופיר: היו מספר ניסיונות, אגב, בחקיקה של הכנסת להיכנס לנושא הזה ומשום מה כולם לא צלחו, כי גם הנערים, או העובדים בכלל, לא מעוניינים לעשות שינוי בזה וגם המעסיקים לא, כך שהעסק הזה די עמום.
<יחזקאל אופיר: אנחנו באכיפה שלנו מתייחסים לטיפים, אם הם נכנסים לקופה כתקבולים, אנחנו רואים בזה כ - - -
אורלי לוי אבקסיס: ואז הוא מחויב על זה גם במס, נכון?
<יחזקאל אופיר: בוודאי.
<אביעד לוין: אנחנו ניתן לנציגת מועצה, נועם, להגיב לדברים.
<נועם פייגנבאום: כן, רציתי להתייחס לכמה דברים, על מה שהצגת, בקשר לשעה 12.
<נועם פייגנבאום: יש עם זה באמת בעיה, מהסיבה הפשוטה שרוב הנוער לומד בבוקר ועובד בלילה.
<נועם פייגנבאום: כדי לפרנס את עצמנו.
<נועם פייגנבאום: אין לי שום בעיה עם החוק חס וחלילה, אבל אני כן יכולה להבין את הבעיה של אולמות האירועים.
<נועם פייגנבאום: ובכלל, אני אישית לא יכולה לסיים לעבוד ב-10 או ב-11 או לפעמים גם ב-12, כי אלה העבודות.
<נועם פייגנבאום: עבודות לא נוחות ישר אחרי בית ספר, כי יש לנו שיעורים, מבחנים, לימודים, אז אנחנו מקצים את זה לשעות הלילה, את העבודה שלנו, ובגלל זה יש גם טיפה בעיה עם זה.
<נועם פייגנבאום: צריך לחשוב על זה.
<נועם פייגנבאום: רואים את זה לא רק באולמות אירועים, בכל מיני עבודות שאני וחבריי נתקלים בהם.
<נועם פייגנבאום: אני חושבת גם על האולמות.
<נועם פייגנבאום: אני לא יודעת למה כל כך נבהלת, זה לא אחוזים, זה כמה מתוך בני הנוער שעובדים הכי הרבה, כי רוב הנוער עובד באולמות, מסעדות ובתי קפה, ומן הסתם אם הרוב עובד שם, אז רוב התלונות יהיו לשם.
<נועם פייגנבאום: אני לא חושבת - - -
<יהודה כהן: היא מנחמת אותי.
יעקב מרגי: אני שמח על הגישה המאוזנת שלך.
יעקב מרגי: זה בסדר.
יעקב מרגי: לא הייתה הקשבה, אבל היא הציגה, בצדק, החוק אמנם בא להגן עליהם, החוק גם מגביל אותם.
יעקב מרגי: בכל חקיקה, אני יכול לומר לך, אני כמחוקק וקודם, בקדנציה הקודמת הייתי שר, הייתי חבר ועדת השרים לענייני חקיקה, לפעמים היינו מפילים חוקים שהם טובים, אבל הם יכלו, איך אומרים?
יעקב מרגי: גם חינוך, אומרים בחינוך, אם אתה שם דגש ב-כ הסופית זה חניקה.
יעקב מרגי: לפעמים החוק בא עם כוונה טובה, אבל הוא יכול ליצור ריאקציה הפוכה.
יעקב מרגי: אז במקרה הזה, אומרת את זה אחת ממועצת התלמידים, היא אומרת, המגבלה של שעת סיום העבודה מגבילה גם אותנו.
יעקב מרגי: לכן כשאני אמרתי, אני מפוקח, כי הייתי גם בצד של המחוקק וגם ברשות המבצעת - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני חשבתי שהיית בקטע של הנערים העובדים.
יעקב מרגי: גם שם.
יעקב מרגי: אבל אני יכול לומר לכם, בתקופתי, אני בן 53, אז זוכר את תקופת הנערות מאז 30 ומשהו שנים, בתקופתי, אני לא יודע אם זה קיים היום, הייתה בתקופת הקיץ לשכת שירות תעסוקה לנוער.
<נועם פייגנבאום: זה מה שרציתי להוסיף.
<יחזקאל אופיר: זה בוטל.
יעקב מרגי: בוטל.
יעקב מרגי: בתקופתי זה היה.
יעקב מרגי: אני אומר לכם שאבי, עליו השלום, הסתיר ממני את האפשרות שאפשר לעבוד במקום העבודה שלו, הוא לא החזיק מזה, הוא לא רצה שנעבוד.
יעקב מרגי: אז אני, ילד עצמאי, הלכתי לשירות התעסוקה.
יעקב מרגי: לאן הפנו אותי?
יעקב מרגי: נתנו לי הפניה לאחד מבסיסי צה"ל שאבי עבד שם.
יעקב מרגי: אני מגיע לשם, קצינת הקישור רואה יעקב מרגי, שם האב מאיר, היא אומרת לי, 'רגע, אתה הבן של מאיר?' אני אומר לה 'כן', 'אתה יודע שאבא שלך עובד פה?', אמרתי לה, 'תיארתי לעצמי', היא אומרת לי 'מתאים לו'.
יעקב מרגי: היא עשתה שני תורים, תור של ילדי עובדים ותור של מי שהופנה מהלשכה ואני עמדתי בתור של מי שהופנה בלשכה, וזה היה טוב, זה היה מאוזן, אני לא יכול לומר שעשקו אותי, כי תמיד עבדתי דרך לשכת שירות התעסוקה לנוער.
יעקב מרגי: הבעיה, זה מקומות העבודה הלא מוסדרים שכל אחד מוצא.
אורלי לוי אבקסיס: זה היה סיפור יפה.
<נועם פייגנבאום: אם אפשר להוסיף?
<אביעד לוין: רק לסכם.
<נועם פייגנבאום: הייתה לך שאלה ששאלת, איך בעצם בני נוער מוצאים עבודות.
<נועם פייגנבאום: קודם כל רציתי לציין שמועצת הנוער, הרשויות בעיקר, עושות ירידי תעסוקה, מביאות המון עבודות ליום מרוכז, באותו יום אפשר להוציא פנקסים - - -
יעקב מרגי: זה חשוב, לא למי שיושב בוועדה, בשידור עכשיו הרבה בני נוער שומעים.
<הדרה רוזנבלום: גל, את יכולה לספר, הוא אומר שזה חשוב לשידור.
<גל יוסף: אני יכולה לספר על הרשות שלי, פתח תקוה, אנחנו עשינו לפני שבועיים יריד תעסוקה מאוד גדולה, הגיעו 1,300 בני נוער, הבאנו גם נציגים מהנוער העובד והלומד, שהביאו את הפנקסים האלה והסבירו.
<גל יוסף: היו מעסיקים פוטנציאליים בלשכת התעסוקה שהוציאו כרטיסי עובד והיה מאוד מאוד מוצלח.
<גל יוסף: אז כן, עושים את זה בהרבה רשויות, אולי לא בפריפריה, אבל עושים.
<גל יוסף: גם בוועידה הארצית של מועצת התלמידים אנחנו חילקנו את הפנקסים האלה ואנחנו גם עובדים על הסברה.
אורלי לוי אבקסיס: באתר מופיעות הזכויות של העובדים, מה עליהם ל - - -
<יחזקאל אופיר: גם אצלנו, אגב.
<יחזקאל אופיר: אם תיכנסו לאתר שלנו, הכול יש.
<דיאנה מז'ן: רק רציתי להוסיף שהרבה בני נוער כן מודעים לחוקים ולכל הזכויות שלהם בגדול, אבל בפועל החוקים האלה לא נאכפים וכשלבן נוער יש את האופציה או לעבוד במקום שלא מכבד את החוקים והזכויות שלו או לא לעבוד בכלל ולהישאר בלי כלום, הוא לרוב מעדיף כן לעבוד, למרות שהחוקים והזכויות שלו נפגעים, אז אני חושבת שפה בעניין האכיפה כן כדאי להשקיע אולי עוד יותר מקום ומשאבים ובאמת כן להגיע פיזית למקומות ולהראות נוכחות, להראות שבאמת לציבור אכפת מהילדים שעובדים, שמתאמצים והזכויות שמגיעות לא מגיעות אליהם, שאם הם היו מבוגרים, אז באופן טבעי היו מביאים אותם איתם.
<יחזקאל אופיר: יש לי בקשה לבני הנוער.
<יחזקאל אופיר: כדאי להגיד.
<יחזקאל אופיר: כל פעם אני שומע את הבעיה הזאת של נוער שפוחד להתלונן, שמא יפוטר.
<יחזקאל אופיר: ואני אומר להם - - -
<דיאנה מז'ן: וזה קורה.
<יחזקאל אופיר: בסדר גמור, אני חי במדינה הזאת, אני רק אומר לכם, אתם עובדים בדרך כלל עבודה זמנית, כי בספטמבר אתם חוזרים ללימודים, מה לעשות, אבל נערים שסיימו לעבוד יבואו אלינו להתלונן אחרי שהם סיימו לעבוד, התלונה שלהם לא מתייתרת, היא לא מתיישנת.
<דיאנה מז'ן: אבל אז ייצא להם שם רע ואז אחרים לא ירצו - - -
<יחזקאל אופיר: אבל אנא, אני רוצה להגיד דבר אחד.
<יחזקאל אופיר: אם אנחנו רוצים לעזור לכם, אתם צריכים גם ל - - - אין דרך שאני אדע על כל הפרה שנעשית במדינת ישראל, במיוחד לא בנוער.
<יחזקאל אופיר: במבוגרים יותר קל לי, נערים עובדים שניים פה ושלושה פה, אמרתי את זה בהתחלה, אם אתם לא תשתפו איתנו פעולה - - - אז אם אתם לא רוצים להתלונן בזמן עבודתכם, תעשו את זה אחרי שאתם מסיימים את העבודה.
<יחזקאל אופיר: אני מבטיח שנטפל, אנחנו לא הולכים לשום מקום ונטפל בתלונות שלכם.
<יחזקאל אופיר: אם אנחנו רוצים למגר את תופעת הניצול של בני נוער, אנחנו צריכים אתכם.
<יחזקאל אופיר: מועצת התלמידים וכל היום שמאורגן פה הוא באמת כדי שתוכלו להתמודד.
<יחזקאל אופיר: אם תחכו רק שהרשויות יעשו, אנחנו נעשה כמיטב יכולתנו, זה לא מספיק.
<אביעד לוין: אנחנו נותנים את זכות הדיבור לרותם, נציג המועצה.
<רותם גנץ: רותם גנץ מחיפה, נציג מועצת תלמידים ונוער ארצית.
<רותם גנץ: שתי נקודות קצרות יש לי.
<רותם גנץ: הראשונה היא באמת איזה שהיא הצעה אולי לפתרון לבעיה הקונקרטית הזאת שאנחנו מסתכלים עליה.
<רותם גנץ: מרבית האירועים, אירועי השמחות, קורים בחודשי הקיץ - - -
יעקב מרגי: לא, כל השנה.
<רותם גנץ: אז השאלה היא האם המחוקק יכול לבצע - - - זאת אומרת היום החוק רואה את תקופת הלימודים כתקופה ובמרבית המקרים תלמידי התיכון, בעיקר בחודשיים האחרונים של הלימודים, הלימודים דלילים, לא מגיעים הרבה לבתי הספר, בחינות הבגרות נמצאות ככה, עם תגבורים לפני, אבל יש הרבה זמנים פנויים, האם המחוקק יכול לבצע תיקון לחוק העבודה או תקנה שבו הוא יגדיר תקופות במהלך שנת הלימודים.
<רותם גנץ: כי היום יש הרי איסור עבודה מעבר לשעה מסוימת - - -
יעקב מרגי: אבל החוק לא בא בגלל שעות הלימודים, זה רציונל להגן על בני הנוער, לא להפוך אותם ל - - -
<רותם גנץ: ברור, העניין הוא האם המחוקק יכול לבצע הפרדה בין תקופות מסוימות - - -
יעקב מרגי: אתה אומר במילים אחרות האם המחוקק יכול לאפשר בחודשים מסוימים להיות עבריינים?
<רותם גנץ: לא.
יעקב מרגי: לשנות את החוק?
יעקב מרגי: אבל אתה לא יכול לשנות את הרציונל, הרציונל הוא רציונל.
יעקב מרגי: כשנוער צריך כך וכך שעות ושעות מנוחה של בני נוער זה לא - - -
אורלי לוי אבקסיס: אפשר לבחון את זה באמת תוך ראייה כוללת, אבל שמביאה בחשבון קודם כל את טובתו של הנער.
<גל יוסף: בדיוק, שלא יגרום לניצול, שלא יגרום - - -
<קריאה: > ורק אם זה ברצונו ולא שמישהו כופה עליו.
<גל יוסף: בדיוק.
<רותם גנץ: נקודה שנייה, אם אפשר בבקשה.
<רותם גנץ: אני חושב שהפתרון לבעיית הניצול של בני הנוער, גם עברתי על הדוח וגם ה - - -
<יהודה כהן: חבר'ה, לא ניצול, למה ניצול?
<יהודה כהן: זו מילה לא יפה.
<רותם גנץ: אוקיי, נקרא לזה בשם החוקתי - - -
<יהודה כהן: למה ניצול?
<יהודה כהן: אנחנו לא בעולם השלישי שנותנים לילד פת לחם והוא עובד 24 שעות.
<יהודה כהן: זה לא אותו דבר.
<רותם גנץ: פת לחם לא, אבל - - -
יעקב מרגי: יהודה, אני מעריך את הרגישות שלך, אבל תמצא לי מילה מתאימה.
<יהודה כהן: אי מתן הולם.
יעקב מרגי: מי שעובר על החוק זה לא עניין להולם או לא הולם.
<רותם גנץ: הולם לא קשור לחוק, יש פה עברה מוחלטת על חוקי העבודה.
<רותם גנץ: לנצל בני נוער זו עברה על החוק.
<רותם גנץ: נקודה שנייה, בבקשה, אני חושב שצריך לעבור להסתכלות מערכתית בנושא של ניצול בני נוער.
<רותם גנץ: אני חושב שגם הכנסת, כבית המחוקקים, והרשות המבצעת צריכה לשים את העבודה המאורגנת ואת איגודי העובדים כזכות עילאית של בני נוער בעבודה.
<רותם גנץ: זו הדרך היחידה של בני נוער במקומות עבודה, גם הזמניים וגם קבועים.
<רותם גנץ: אמנם זה יותר תקף לכולם, אבל ניתן לעשות - - -
אורלי לוי אבקסיס: אתה מדבר על עבודה מאורגנת.
אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מדברים על ארגון זה בדרך כלל כשזו עבודה קבועה.
אורלי לוי אבקסיס: אז יש פה כבר איזה שהיא בעיה.
אורלי לוי אבקסיס: מה אתה מנסה - - -
<רותם גנץ: ההסתדרות יכולה למצוא פתרון הולם גם למקומות עבודה זמניים, אני חושב שברגע שגם הרשות המחוקקת וגם הרשות המבצעת והשופטת תגיע גם בנושא הזה אחר כך, תופסים את העבודה המאורגנת כבסיס זכויות העבודה, כזכות עילאית, נגיע למצב שיש דיאלוג אמיתי בין המעסיק לבין המועסקים וככה יהיה ניתן להגיע לשיתוף פעולה שמגן על המועסקים ולא פוגע ברווח של המעסיק.
<גל יוסף: אני רוצה לפנות לנציגים מבורגרנץ' שהגיעו לכאן, הם חתמו על הסכם העסקה לנוער.
אורלי לוי אבקסיס: בדרך כלל אנחנו רגילים לראות פה נערים במקדונלדס ובבורגרנץ'.
<טלילה יודפת: לא אמרתם לנו להביא נערים, היינו מביאים בשמחה הרבה נערים.
<גל יוסף: אז בורגרנץ'.
<יובל אורגד: בוקר טוב, צהריים טובים.
<יובל אורגד: אני כבר פה קרוב לשעה.
<יובל אורגד: שמי יובל אורגד, אני המנהל של בורגר ואני רוצה להזיז טיפה את הדיון לדברים קצת יותר חיוביים, כי במשך שעה אנחנו שומעים - - - אני אתחיל בסיפור, כשאני הייתי נער, ההורים שלי אמרו 'טוב, כשתהיה אבא תבין'.
<יובל אורגד: אז היום אני אבא, בני הבכור הוא בן 16.5, אני מבין בדיוק את הטון המתלהם לפעמים ואת הגישה הקצת בומבסטית, את הרצון לצייר כל דבר בצבעים קצת לא בדיוק בהירים, אלא תמיד שחור ולבן, אז בואו ניקח את זה לדברים טובים.
<יובל אורגד: לפני חודש, קצת פחות, חתמנו על הסכם קיבוצי עם הנוער העובד והלומד, ואני חייב לומר שגם אצלנו היה שינוי פאזה, גם אצלנו ברשת בורגרנץ', להבין ששיתוף פעולה עם ארגון הנוער העובד הוא דבר מבורך והלוואי וכולם ינהגו כך.
<יובל אורגד: דווקא בהסכם, כאשר הם פנו אלינו ביוזמתם וכיבדנו את זה ואמרנו שאנחנו מוכנים לשיתוף פעולה, וחתמנו על הסכם שהוא די מפורט, שמכבד בגדול את הכללים ואת הנהלים שקשורים בחוקי עבודה, אין טעם שנרחיב עליהם, אבל התעקשנו במשותף, וגם אנחנו בעיקר, להכניס סעיפים שמדברים על נושאים יותר ערכיים או נושאים ערכיים בנוסף לנושאים התעסוקתיים הקבועים של שכר עבודה וכל מה שקשור.
<יובל אורגד: למה אני מתכוון?
<יובל אורגד: לדוגמה אחד הסעיפים שהכנסנו שם הוא שמדי שנה אנחנו מוציאים משלחת לפולין.
<יובל אורגד: אני חושב שברמה האזרחית זה דבר שהוא מאוד מאוד חשוב, הלוואי שמדינת ישראל - - -
<אביעד לוין: מסובסדת לעובדים?
<יובל אורגד: מסובסדת לעובדים על ידינו.
<יובל אורגד: הלוואי שמדינת ישראל תממן לכל בני הנוער.
<יובל אורגד: אנחנו יודעים בדרך כלל שמי שלא מגיע למחנות האלה - - -
יעקב מרגי: אני אומר, איך חשבתם על זה?
<יובל אורגד: אני יודע שבדרך כלל מי שלא מגיע לטיולים האלה מדי שנה זה אלה שידם אינה משגת, והדגש אצלנו הוא לממן את הטיולים לאלה שידם אינה משגת וזה נושא מאוד חשוב, גם משחר נעוריי, מה שנקרא.
<יובל אורגד: הכנסנו מענק לכל נער או נערה שמתגייסים לשירות לאומי/שנת שירות.
<יובל אורגד: כמובן שהכנסנו גם מענק ותק, הכנסנו מתנה או ארוחה זוגית לכל נער שמגיע ליום ההולדת שלו, מותנה בוותק מינימלי של שלושה חודשים, ויש עוד אינספור נושאים, בטח שרית מהנוער העובד והלומד תוסיף אותם.
<יובל אורגד: אני חייב לומר שלקח מספר חודשים כדי לגבש הסכם, כי צצו אינספור היבטים, בעיות, שקשורים להסכם הזה, עד שהגענו להבנה הסופית מה אנחנו רוצים.
<יובל אורגד: אבל המסר החשוב, מבחינתנו כרשת שמעסיקה אלפי בני נוער במדינת ישראל, גם בחופשים, בעיקר בקיץ, אבל למשך כל השנה, זה ההבנה שהעסקת בני נוער - - - דרך אגב, אני יכול לומר את זה בצניעות, ברשתות המסודרות, גם אנחנו וגם האחרים, אני מניח, אני לא מכיר את הנתונים בעל פה, אבל אנחנו יודעים שזה מה שקורה, ברשתות המאורגנות והמסודרות אין בעיה, בטח לא בהיבטים ששמענו עליהם באולמות האירועים.
<יובל אורגד: העובד נקלט, הוא עובד באופן מסודר, הוא מקבל את משכורתו בזמן, הוא מקבל את כל תנאיו בזמן.
אורלי לוי אבקסיס: גם בהכשרה?
<יובל אורגד: גם בתקופת ההכשרה, מהשנייה הראשונה שהוא נקלט לעבודה הוא זכאי לשכר.
יעקב מרגי: אם יש הסכם קיבוצי - - -
<יובל אורגד: לא, גם לפני ההסכם הקיבוצי.
<יובל אורגד: אני בא לחדד שההסכם הקיבוצי מבחינתנו בא להוסיף נושאים ערכיים ולמה?
<יובל אורגד: אולי הדבר הכי חשוב, אולי לא שמעתי מישהו אומר את זה, זה מקום העבודה הראשון שלכם.
<יובל אורגד: גם אני הייתי נער, גם אני עבדתי בעבודות, בזמני אני לא זוכר שהיה בכלל ענף של העסקת בני נוער, לא היה ענף בכלל, זאת אומרת איפה שעבדת זה מה שהיה, וגם אני הייתי רוצה שהבן שלי יעבוד במקום עבודה מסודר, חלקכם תהיו עצמאים, חלקכם תהיו שכירים בעתיד, חשוב שמקום העבודה הראשון שלכם יהיה מקום שייתן לכם את הטעם הטוב לעתיד ואני מקווה שבהסכם הזה אנחנו משדרים איזה שהיא בשורה שתשמש את כולם.
<גל יוסף: תודה רבה.
יעקב מרגי: בהמשך לדברים אני פונה לתנועת הנוער העובד והלומד, יש את הארגונים, לדוגמה הארגונים הירוקים, תוציאו תו כזה, לעסק שמעסיק בני נוער יהיה מגן שתלוי, 'פה אין ניצול', אני לא רוצה להגיד - - - כשאנחנו מדברים על הצד הפוזיטיבי, אני לא רוצה להשתמש במילה ניצול, אבל שיהיה איזה מגן כזה, או תו בעסק - - -
אורלי לוי אבקסיס: כאן מתקיימים, או כאן מגנים על זכויות בני הנוער.
יעקב מרגי: אם הבורגרנץ' עשה זאת ויש רשתות היום שברוך ה' הדברים יותר קלים, זה כבר רשתות, אפשר בפס לרוחב לגשת למקומות כאלה, אם זה ארומה, קפה קפה, כל הרשתות, ואיפה שיש - - - אני לא אומר שיש עובד אחד, גם שם הזכויות חשובות, אבל איפה שיש קבוצות, ואני מזמין את התאחדות בעלי האולמות לחתום על הסכם קיבוצי.
<יהודה כהן: יש הסכם עבודה חתום עם ההסתדרות והכול חתום ומוסדר.
יעקב מרגי: אני הרמתי להנחתה.
<שרית אולשביץ: אז אני רוצה להגיד קודם כל שזה גם קיים, גם אנחנו ממליצים לבני נוער ללכת לעבוד במקומות מסודרים, אנחנו מפרסמים את המקומות המסודרים ו - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שזה גם אינטרס של העסק וגם הנערים המגיעים, שיילחמו על התו הזה.
יעקב מרגי: אם אני אדע שיש תו כזה, כשאני אלך לשבת בבית קפה אני אראה את זה ואני אחזור לאותו בית קפה.
<יחזקאל אופיר: אגב, בירושלים יש את זה, יש את מעגלי צדק שעושים את זה.
<גל יוסף: אנחנו רוצים להמשיך, כי אין לנו הרבה זמן.
<גל יוסף: מקדונלדס, רוצים לדבר?
<טלילה יודפת: כן, אני רוצה לספר דווקא מהפן של אוכף את החוק, לא מהפן של מה אנחנו נותנים מעבר לעובדים שלנו, יש לנו הרבה דברים שאנחנו נותנים לעובדים שלנו, לבני הנוער ולכל העובדים שלנו, אם זה עובדים מצטיינים ומתנות ליום הולדת ולמתגייסים.
<טלילה יודפת: זה קיים אצלנו שנים ולאורך זמן.
<טלילה יודפת: אני דווקא רוצה לדבר על מנגנוני האכיפה שאנחנו הקמנו אצלנו, שהם בעיקר אוכפים את כל הנושא של זכויות העסקה של בני נוער.
<טלילה יודפת: זאת אומרת שלמשל - - -
יעקב מרגי: מנגנון פנימי שלכם?
<טלילה יודפת: כן, כן.
<טלילה יודפת: ואנחנו מנסים גם להיות עכשוויים, כי בני הנוער חיים היום באינטרנט, אז למשל סידור העבודה של העובדים שלנו, הם נותנים את הבקשות שלהם באינטרנט, באתר של החברה, והם מקבלים את סידור העבודה לשבוע הבא גם באינטרנט.
<טלילה יודפת: מערכת סידור העבודה שלנו, היא בנויה כך שהיא בעצם אוכפת את כל חוקי ההעסקה של מדינת ישראל, בין אם אתה נוער ובין אם אתה מעל.
<טלילה יודפת: זאת אומרת שאם נער לא יכול לעבוד אחרי שעה 11, לא יכול לעבוד מעל 40 שעות שבועיות, לא יכול לצערנו לעבוד בשבת, ומי שיודע יודע למה אני מחייכת, כל הדברים האלה בעצם נאכפים אוטומטית במערכת.
<טלילה יודפת: זאת אומרת שאם נער לדוגמה אומר לי 'אני ביום שני הבא רוצה לעבוד עד 1 בלילה', כאשר סידור העבודה שלו רץ הוא לא מאפשר לו, אין מצב שהוא יקבל משמרת אחרי 11 בלילה ואין מצב שלאורך כל השבוע הוא יעבור בעצם את מכסת השעות המותרת לו על פי חוק.
<טלילה יודפת: אני חושבת שמנגנונים כאלה, ואני בכוונה מספרת על זה כאן, שאני חושבת שכדי להבטיח, והיום באמת מערכות ה-IT שקיימות בכל הארגונים הן מאוד משוכללות, אנחנו במדינת ישראל יכולים להיות גאים בתחום הזה ויש לנו אנשים מאוד טובים, גם אצלנו במערכת אבל בכל מקום, אני בהחלט חושבת שזה יכול לשמש איזה שהיא פלטפורמה רעיונית לפחות, גם לארגונים אחרים, לעבוד עם דברים כאלה, שאוכפים בצורה הזאת.
<טלילה יודפת: יש לנו עוד מנגנון, כי זה לא מספיק רק סידור העבודה, כי צריך גם לגשת לשטח, הוא מזכיר למנהלים שלנו שלמשל אם אורלי צריכה ללכת ב-11 בלילה, כי היא מתחת לגיל 18, אז הקופה מתחילה לשלוח הודעות pop-up 'אורלי צריכה ללכת הביתה' והקופה תמשיך לנג'ס למנהל המשמרת עד שהוא לא ישלח את אורלי הביתה.
<טלילה יודפת: כלומר ממש פיתחנו מנגנונים כאלה שעוזרים בצורה בלתי רגילה לאכוף את כל חוקי ההעסקה באשר בהם.
<טלילה יודפת: יתרה מזאת, דיברתם פה על זה שבני הנוער לא יודעים את הזכויות שלהם.
<טלילה יודפת: הם יודעים היטב אצלנו כי אנחנו גם נותנים להם את הזכויות שהם יידעו וגם אנחנו אומרים להם 'זה חלק מהאחריות שלכם, תנדנדו למנהל המשמרת' והם עושים את זה.
<טלילה יודפת: הם עוזרים לנו לאכוף את הזכויות שלהם בזה שהם מנדנדים למנהל המשמרת ואומרים לנו 'בחמישה ל-11 אני צריך ללכת הביתה'.
<טלילה יודפת: זו רק דוגמה בזעיר אנפין ואני משתפת אתכם בזה שזה עובד אצלנו כבר הרבה מאוד זמן, זה מאוד מאוד עוזר, ואז אתה יודע שלפחות ברמה של החוק אתה לא חורג בפיפס, במילימטר.
<טלילה יודפת: כמובן שכל מנגנוני השכר שלנו הם בהתאם, עושים את כל מה שנדרש, שכר המינימום וכל ההבראה והחופשה והמחלות והכול מוצג בתלוש שכר.
<טלילה יודפת: תלוש השכר שהעובדים שלנו מקבלים באינטרנט, הם יכולים גם לקבל אותו בסניף עצמו מודפס, הם יכולים לראות אותו עד ה-9 בחודש, על פי החוק, לראות בדיוק במפורט בצורה מאוד מאוד ברורה, כך שהם יכולים מיד לפנות ולומר 'רגע, רגע, לא שילמו לי זה או אחרת', להתקשר, ויש לנו גם מנגנונים כמובן של מדיניות הדלת הפתוחה שהם יכולים מיד לשלוח או מייל או להרים טלפון, להגיד או לברר, ולאכוף בעצם את - - -
יעקב מרגי: כמה בני נוער עובדים ברשת?
<טלילה יודפת: היום מעל 5,000 בני נוער עובדים אצלנו.
<קריאה: סליחה על השאלה, מה הטענה על שבת?
<טלילה יודפת: אם תרצו, נפתח את הדיון על השבת ו - - -
<יחזקאל אופיר: אני אעשה את זה בקצרה.
<יחזקאל אופיר: החוק נכון להיום אוסר על בני נוער לעבוד מכניסת השבת עד צאת השבת, טוטאל, אין היתרים אין כלום.
<יחזקאל אופיר: מועצת הנוער קיימה המון ישיבות בנושא בשנה האחרונה ויש המלצה היום לפתוח את זה.
<יחזקאל אופיר: זה היה בתקופה של השר שמחון והוא כבר פרש ובכל זאת זה יובא לשולחנו של השר בנט והוא צריך להחליט אם הוא רוצה לקדם את זה, כן או לא.
<יחזקאל אופיר: אני מסתכל עליך - - -
<יחזקאל אופיר: לא, השאלה מה היה הרציונל.
<טלילה יודפת: הרציונל שבני הנוער באים ואומרים שבת זה 150%, בזמן הלימודים.
<טלילה יודפת: בזמן הלימודים כשאני עובד בשבת אני יכול לעבוד משרמת אחת בשבוע ולהגיע למשכורת שאותה משכורת כשאין לי את השבת דורשת ממני לעבוד שלוש משמרות בשבוע.
<טלילה יודפת: כלומר אני בעצם עובד הרבה יותר בימים שמאוד קשה לי לעבוד, כי זה לא רק שבית הספר נגמר ב-2 או 3, אני גם בחוג כדורסל ואני גם בצופים או בנוער העובד והלומד - - -
אורלי לוי אבקסיס: תנו לי להגיד, כי אם מרגי יגיד את זה הוא יצטייר מיד כמי שבא לשמור את השבת, אבל דווקא מתוך אותו רציונל שילדים עובדים נורא קשה במהלך השבוע ויש להם גם חוגים במהלך השבוע, אנחנו צריכים לדאוג להם ויכול להיות שאנחנו פה פטרונים קצת בקטנה, אבל צריך לדאוג באמת מבחינת החוק ליום מנוחה ובהגדרתו דווקא עם בני נוער זה בא להגן עליכם.
אורלי לוי אבקסיס: נכון, אולי תרוויחו טיפה פחות, אבל יש פה גם את הנושא, לא רק בגלל ששבת היא שבת, זה לא מרגי, ששבת, צריך לשמור על כשרותה, אבל באמת לדאוג לכך שיהיה לכם בתוך כל השבוע המטורף שלכם, של הלימודים, של החוגים ושל העבודה גם את זמן המנוחה, כי אחר כך יהיה גם לחץ של המעסיקים.
אורלי לוי אבקסיס: ברגע שנפתח את הפתח הזה יוכל אותו מעסיק לא להעסיק ילדים שלא יסכימו לעבוד בשבת.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים להגן עליכם ובזה אני חושבת שכדאי לשמור את הסטטוס קוו הזה, גם אם תרוויחו טיפה מעט, אבל תמצאו, תאמינו לי, מה לעשות בשבת.
אורלי לוי אבקסיס: גם קצת רגיעה, גם קצת פאן, כיף, חברים, זה גם חשוב מאוד בגיל ההתבגרות.
יעקב מרגי: כפי שאמרתי קודם, לפעמים חוק הוא טוב, אבל יש לו גם תופעות לוואי.
<גל יוסף: הנוער העובד והלומד, איך אתם מתייחסים לעבודה בשבת?
<שרית פרידמן: צריך להבין שבנושא עבודה בשבת אני מאוד מסכימה עם חברת הכנסת אורלי לוי, זו גם עמדתנו בנושא.
<שרית פרידמן: יש דברים שבני נוער, עם כל הרצון להיות אנשים מבוגרים, כמו שאנחנו מגבילים את גיל הנהיגה, כך גם גיל העבודה צריך עדיין להיות דבר שלעולם המבוגרים יש אחריות על עולם בני הנוער והילדים.
<שרית פרידמן: עוד פעם, אנחנו - - -
<גל יוסף: אתם מסבירים לבני הנוער שעל פי החוק אסור להם לעבוד ביום שבת?
<שרית פרידמן: קודם כל זה יום מנוחה שבועי, מדובר על השבת לבני נוער יהודי, אבל לבני נוער - - -
<טלילה יודפת: יש פה גם את הסוגיה של יהודים ומוסלמים ויש פה גם את הסוגיה שיום שישי היום, רוב בני הנוער, לפחות כיתות י"א-י"ב בהרבה מאוד בתי ספר כבר לא לומדים ובהחלט אפשר להגיע לאיזה שהיא פשרה, שזה יהיה יום המנוחה השבועי שלהם.
<טלילה יודפת: ניתן, יש פה הרבה מאוד - - -
<שרית פרידמן: בגלל זה הנושא נמצא, כמו שתיאר - - -
<טלילה יודפת: הנושא הוא מורכב ומי שירצה לטפל בו - - -
<שרית פרידמן: כמו שתיאר נציג משרד הכלכלה, הנושא נמצא על שולחן הדיונים, יש לנו הצעת פשרה, נראה לי שאין צורך לפתוח אותה פה, אבל אני אשמח להביא אותה ב - - -
<יחזקאל אופיר: היא תגיע אליהם.
<יובל אורגד: אני רוצה לומר משהו בנושא.
<יובל אורגד: מאחר שאני גם מעסיק לא קטן של בני נוער, אני דווקא מביע פה עמדה שהיא יותר דומה לעמדת החוק.
<יובל אורגד: היא לא דומה, היא מצדיקה לעמדת החוק.
<יובל אורגד: אני גם בוחר החינוך הדתי ואני גם אבא לנער ואני לא חושב שצריך להעסיק בני נוער בשבת.
<יובל אורגד: כל עוד השבת מוגדרת כיום המנוחה הרשמי של מדינת ישראל, גם אני השתתפתי בישיבות הקודמות של מועצת הנוער, ואני אומר לכם, אין צורך, בטח לא מובהק, בטח לא קריטי, בטח לא דרמטי, ואולי רק כלכלי, כי העלות של העסקת בני נוער, אין מה לעשות, היא טיפה יותר זולה מהעלות של העסקת בוגרים, השכר הבסיסי המינימלי - - -
יעקב מרגי: אם הבסיס הוא נמוך, זה לא משנה 150%.
<יובל אורגד: אני עדיין טוען שיש פה אולי היתממות כלכלית ולא שיקולים ענייניים רציונליים אמיתיים אחרים.
<יובל אורגד: אני גם מעלה פה לדיון איפה האוכלוסייה הדתית, אני אמנם לא חובש כיפה ,אבל אני בהחלט שומר מסורת - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא יעסיקו אותם ברגע שישנו את החוק הזה.