GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דב ברנשטיין: זה כלום.
יעקב מרגי: אין ספק, צריך לומר את האמת, האגף שעומד בראשו יחזקאל אופיר, הוא רק בשנים האחרונות.
<יחזקאל אופיר: נכון.
<יחזקאל אופיר: זה היה כמעט מינורי, כמעט לא הורגש.
יעקב מרגי: יש לי ידיעה אישית בקטע הזה של העבודה באגף הזה.
יעקב מרגי: למרות, וזה מטיל אימה, אני יכול לומר לכם שזה מטיל אימה על מקומות עבודה, אבל עדיין עדיין הכמות הגדולה של העבירות לעומת מספר המפקחים.
יעקב מרגי: אני מקווה שהמגמה הזו לא תיעצר בכמות הנוכחית.
יעקב מרגי: גידול וחיזוק האגף הזה מתבקש.
יעקב מרגי: אני חושב שהמסר הזה צריך לעבור באמצעותך.
<יחזקאל אופיר: אני חושב שהוא עבר.
<יחזקאל אופיר: כעובד מדינה מאוד ותיק במערכת, אנחנו ב-2004 התחלנו עם 18 מפקחים על כל מדינת ישראל, יהודים, ערבים, הכול.
<יחזקאל אופיר: היום אנחנו מעל ל-150 מפקחים עובדים, כלומר גם המדינה, יש לנו בעיה עם כוח אדם, אני לא חושב שהיום בעיית כוח האדם היא הבעיה.
<יחזקאל אופיר: הבעיה היא המודעות, הרצון.
חנין זועבי: שקלתם לפתח תוכנות, לשתף את משרד החינוך?
<יחזקאל אופיר: בוודאי שניסינו.
<יחזקאל אופיר: ניסינו בכניסה לבתי ספר.
חנין זועבי: נכנסתם לבתי ספר ערבים?
<יחזקאל אופיר: אנחנו החזקנו 20 בנות בשירות לאומי, ערביות בצפון, שנכנסו לבתי ספר ודיברו בערבית עם בתי הספר והסבירו להם על זכויותיהם.
<יחזקאל אופיר: זה היה.
<יחזקאל אופיר: בקיץ הזה לא היה.
חנין זועבי: אל תסמוך על שירות אזרחי.
חנין זועבי: גם תלמידים לא רוצים לשמוע כלום.
<יחזקאל אופיר: אני יודע.
<יחזקאל אופיר: אני רק אומר, אנחנו מנסים להגיע גם לבתי הספר.
<יחזקאל אופיר: אני אומר עוד פעם, אם אנחנו רוצים לקדם את הנושא במגזר הערבי, אני צריך שיתוף פעולה.
חנין זועבי: תגיד לנו מה לעשות, אנחנו נעשה.
<יחזקאל אופיר: גם כלפי הוועדה פה.
<יחזקאל אופיר: אנחנו נעשה את כל המשאבים ניתן.
יעקב מרגי: רשמנו בפנינו גם בדיון הקודם, גם בדיון הנוכחי, את הנכונות, את הרצון.
יעקב מרגי: יותר משהעגל רוצה לינוק, הפרה רוצה להניק, ואני שמח.
יעקב מרגי: אנחנו חייבים להתכנס לסיכום.
יעקב מרגי: שמענו פחות או יותר סיבוב אחד של דוברים.
יעקב מרגי: אחרון הדוברים יחזור שוב על שמו.
<דב ברנשטיין: הארגון שלנו הוא ארגון של יהודים וערבים.
<דב ברנשטיין: יש לנו 1,200 חברים, כולם עובדים סוציאליים.
<דב ברנשטיין: אני רוצה להגיד לך, חברת הכנסת חנין זועבי, תודה רבה, כי העובדים הסוציאליים, הקולגות שלי, יש לנו 18 אנשים בהנהלת עו"סים שלום, מתוכם מחציתם ערבים.
<דב ברנשטיין: אף אחד כולל יושב הראש, השותף שלי, כמעט ולא היה להם מושג, עובדים סוציאליים בשטח, לא נתונים, לא מידע.
<דב ברנשטיין: את הצפת סוגיה לטעמי חשובה ממעלה ראשונה.
<דב ברנשטיין: מה שאני יכול להבטיח, ואני בכובע הנוסף שלי, אני גם בוועד המנהל של המועצה לשלום הילד ואני שמח שאת הגעת.
<דב ברנשטיין: גם שם אני מבטיח שאני אציג את זה בישיבה הבאה של הוועד המנהל, כי עכשיו זה הזמן.
<דב ברנשטיין: עכשיו אנחנו מתחילים שנת לימודים חדשה.
יעקב מרגי: לפני הודעת הסיכום, מציינים בפניי פה שהוזמנו לדיון נציגי המועצות המקומיות נצרת, יפיע, כפר כנא, רהט ואחרים, אך הם לא טרחו לשלוח נציגים.
יעקב מרגי: ציינתי לשבח את עיריית לוד.
יעקב מרגי: זה תרם לדיון.
יעקב מרגי: אין ספק שיש פה בעיה גם של מודעות.
יעקב מרגי: יכול להיות שגם הקטע הזה של המשפחתיות בעסקים, המצוקה וכל מה שנאמר פה.
יעקב מרגי: קודם כל אין ספק שצריך לאגום את הנתונים, לכן אני באמת מבקש מכל מי שהיה שותף היום לדיון, אם זה "בטרם", עיריית לוד, כל מי שיש לו נתונים, לשלוח גם לוועדה וגם לחברת הכנסת או שלאחד הגורמים, שיעביר אחד לשני, אבל אנחנו מבקשים את הנתונים.
יעקב מרגי: זה יעזור לנו בהמשך המעקב.
יעקב מרגי: אין ספק, מה שעולה מרוח הדברים בדיון, צריך לגבש תכנית משותפת כפי שאמרנו במהלך הדיון.
יעקב מרגי: סך הכול זה שני משרדי ממשלה מאוד משמעותיים, כדי לצמצם את התופעה.
יעקב מרגי: אני מבקש להתכנס, משרד החינוך, משרד הכלכלה, מי שעוסק בדבר, לישיבת עבודה בנושא, לגבש תכנית משותפת גם בנושאי הסברה, גם החשיפה, גם לראות איך במשאבים המשותפים שלכם אתם חושפים עוד את האפליקציות וכל מה שאתם עושים.
יעקב מרגי: בדרך כלל בדיונים אני רוצה להרגיש שיצאתי מהדיון עם משהו ביד, לכן אני מבקש את המסקנות של הדיון הזה והתכנית האופרטיבית, שתישלח אלינו.
יעקב מרגי: ניתן לזה חודשיים, שלושה.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לחכות ליוני הבא כדי שנדע אם נעשה ל-2015.
יעקב מרגי: בתחילת נובמבר אנחנו נרצה לדעת פחות או יותר מה התוכניות שלכם לקראת החופשות הבאות.
יעקב מרגי: אנחנו נניח את המסקנות האלה על שולחן הכנסת, לכן האמירה הזו שלנו היא מחייבת.
יעקב מרגי: אנחנו גם נעקוב אחרי זה ונרצה לראות, כי אין לנו את הלוקסוס הזה לפגוע בילדים.
חנין זועבי: אתם בטח תשתפו את מחלקות החינוך.
יעקב מרגי: כשאני אומר תכנית אופרטיבית, זה חייב לחלחל על לטיפול הקצה, הזרוע הארוכה שלכם והרשויות המקומיות, לשתף פעולה גם עם הארגונים ותנועות הנוער.
יעקב מרגי: אני חושב שזו עבודה מבורכת.
יעקב מרגי: ההובלה היא שלכם, משרד הכלכלה, משרד החינוך.
יעקב מרגי: אני שוב מודה לכל מי שהשתתף בדיון ולחברת הכנסת חנין זועבי על העלאת הנושא.
יעקב מרגי: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.
יעקב מרגי: שלום לכולם, ברוכים הבאים, לאורחים שלנו.
יעקב מרגי: הנושא על סדר היום, החופש הגדול והסכנה שבאינטרנט.
יעקב מרגי: כולנו יודעים שרשת האינטרנט הפכה להיות מגרש המשחקים המרכזי של הילדים.
יעקב מרגי: אני טוען, גם של המבוגרים.
יעקב מרגי: חלק גדול משעות הפנאי של הילדים היום הוא סביב הרשת.
יעקב מרגי: האפשרויות הן רבות, הנושאים הם רבים ומגוונים.
יעקב מרגי: כמו שהמגרש משחקים ליד הבית, בשכונה, היו בו גם אתגרים וגם סכנות שהיה צריך להיזהר בהן, כנ"ל גם המגרש הזה שנקרא רשת האינטרנט, והדיון פה בעיצומה של חופשת הקיץ של התלמידים מבתי הספר.
יעקב מרגי: אנחנו מקיימים כאן דיון בעקבות בקשה של יושבת ראש הוועדה, חברת הכנסת אורלי לוי, שנבצר ממנה להגיע.
יעקב מרגי: היא ביקשה ממני לנהל את הדיון ועשיתי זאת בשמחה.
יעקב מרגי: אני רוצה להודות להנהלת הוועדה.
יעקב מרגי: אני הייתי רוצה לתת את רשות הדיבור לאיגוד האינטרנט שיתחילו עם סקירה פחות או יותר.
יעקב מרגי: לאחר מכן ניתן להתייחס לאנשי משרד החינוך, משטרת ישראל, לגופים, עמותות, ארגונים שירצו לדבר.
יעקב מרגי: אשמח לשמוע גם נציגות מהתלמידים על מה שנאמר כאן ואיך צריך להתמודד.
<מי-טל גרייבר שוורץ: מי-טל שוורץ, סמנכ"לית קשרי ממשל ורגולציה באיגוד האינטרנט הישראלי.
<מי-טל גרייבר שוורץ: אני רוצה להתחיל בכמה מילים קצרות לגבי האיגוד, למרות שרוב המשתתפים פה מכירים את האיגוד כבר הרבה שנים.
<מי-טל גרייבר שוורץ: אנחנו גוף ללא מטרות רווח, שהמטרה שלו לקדם את האינטרנט בארץ.
<מי-טל גרייבר שוורץ: חלק מהפעילויות שלנו הן פעילויות תשתיתיות.
<מי-טל גרייבר שוורץ: אנחנו מנהלים את מרשם שמות המתחם ואת מחלקת האינטרנט הישראלית.
<מי-טל גרייבר שוורץ: פה אנחנו מתעסקים בצד החברתי, הקהילתי, שאנחנו עוסקים במשך בערך 10 שנים בנושא של קידום גלישה בטוחה באינטרנט.
<מי-טל גרייבר שוורץ: אני מפה אעביר את השרביט לאורנה היילינגר, מנהלת מרכז אינטרנט בטוח באיגוד.
<אורנה היילינגר: צהריים טובים, כמו שמי-טל אמרה, שמי אורנה ואני מנהלת את המרכז לאינטרנט בטוח.
<אורנה היילינגר: זה קצת ציני שהדיון נקרא "הסכנות באינטרנט", כי האיגוד כאיגוד חושב שהאינטרנט זה מקום טוב ויש חשיבות מאוד גדולה - - -
יעקב מרגי: גם במקומות טובים יש סכנה.
<אורנה היילינגר: נכון, ועל אף הסכנות זה מקום חיובי, וזה כמו שאמרת בהתחלה, חבר הכנסת, הילדים חיים באינטרנט.
<אורנה היילינגר: זה העולם שלהם.
<אורנה היילינגר: בעצם באינטרנט זה הרחוב שלנו.
<אורנה היילינגר: כשאנחנו היינו צעירים, הרחוב היה המקום שלנו.
<אורנה היילינגר: לילדים זה הרשת.
<אורנה היילינגר: רק במאמר מוסגר, כשחיפשתי תמונה להציג, התקשיתי למצוא תמונה עדכנית.
<אורנה היילינגר: התמונות של ילדים משחקים ברחוב, הן תמונות ישנות, חלקן הגדול אפילו בשחור-לבן.
<אורנה היילינגר: רק, לאן הגענו במקום הזה.
<אורנה היילינגר: מחקרים אומרים שהילדים נמצאים מול מסכים, בין אם זה טלוויזיה, בין אם זה סמרטפון, בין אם זה אייפוד, אייפון וכל מה שקשור בזה.
<אורנה היילינגר: סך כל הזמן שהם נמצאים, הוא יותר מסך כל הפעילויות האחרות שהם עושים ביום.
<אורנה היילינגר: עוד נתון לסבר את האוזן, נערה בת 14 מקבלת 500 "וואטס-אפים" ביום.
<אורנה היילינגר: נער, 400.
<אורנה היילינגר: אנחנו הבנו שצריך לעשות שינוי.
<אורנה היילינגר: שאלנו בינואר את הציבור כמה שאלות.
<אורנה היילינגר: 88% מהנשאלים אמרו שחשוב שיהיה גוף מרכזי שיטפל בנושא.
יעקב מרגי: מהו הנושא?
<אורנה היילינגר: גלישה בטוחה.
<אורנה היילינגר: 82% מהנשאלים לא ידעו למי הם צריכים לפנות.
<אורנה היילינגר: לא היתה כתובת אחת מסודרת.
<אורנה היילינגר: עוד נתון שהוא קצת מפחיד, 63% מההורים לא מעורבים בגלישה של הילדים שלהם.
<אורנה היילינגר: זה יכול להיות בגלל משבר הדיגיטליה, העקירה הדיגיטלית והתחושה של הפחד וחוסר המודעות.
<אורנה היילינגר: זה יכול להיות גם חוסר פניות וזה יכול להיות בגלל העובדה שהם רוצים לתת חופש לילדים.
יעקב מרגי: יש עוד פרמטר שלצערי הרב לא הזכרת אותו.
יעקב מרגי: משבר בהורות גם.
יעקב מרגי: הסמכות ההורית.
<אורנה היילינגר: הסמכות ההורית.
<אורנה היילינגר: כך או אחרת, ההורים לא באמת מכירים איפה נמצאים הילד ומה הם חווים ביום-יום.
<אורנה היילינגר: לכן אנחנו הרמנו את הכפפה והחלטנו שלצורך הדיון הציבורי ולצורך טובת הציבור, אני רואה את חברי מועצת התלמידים וזה כיף לראות אותם.
<אורנה היילינגר: החלטנו להקים את המרכז לאינטרנט בטוח.
<אורנה היילינגר: למה מרכז?
<אורנה היילינגר: אני חייבת לומר שיש הרבה מאוד אתרים ברשת, והרבה מאוד גופים מטפלים בנושא הזה של גלישה בטוחה, אם זה משרד החינוך ואם זה אתרי מידע וכדומה.
<אורנה היילינגר: ההבדל המשמעותי בין האתרים שקיימים ברשת לבין מה שאנחנו מציעים, זה המענה האנושי.
<אורנה היילינגר: בן אדם עונה בקצה השני של הקו, וזה חשוב גם לנער או לילד שפונה וגם להורה שנמצא עכשיו באיזשהו לחץ מאוד גדול ומצוקה, ולפעמים הוא גם לא יודע מה לעשות.
<אורנה היילינגר: עוד משהו שחשוב לנו זה הנושא הזה של דרך הפניה.
<אורנה היילינגר: אנחנו לא פותרים את הבעיה.
<אורנה היילינגר: אנחנו מנחים את הפונה מה לעשות במקרה הספציפי ומה לעשות להבא.
<אורנה היילינגר: זה לא שאנחנו מדווחים לפייסבוק, אלא מלווים את אותו פונה ודרך זה אנחנו מעצימים את הידע שלו.
<אורנה היילינגר: עוד דבר שחשוב לומר, שבמשך השנים האחרונות בנינו קואליציה עם ארגונים ממשלתיים, עם משרדי ממשלה, ארגונים חברתיים וכדומה, כי אני חושבת שזה משהו שכל מי שיושב סביב השולחן הזה, חייב לקחת חלק בנושא הזה, ועושים הרבה עשייה משותפת.
<אורנה היילינגר: קצת נתונים.
<אורנה היילינגר: הוא פעל שנתיים כפיילוט.
<אורנה היילינגר: מתחילת השנה מיסדנו את הפעילות שלו.
<אורנה היילינגר: הרבה מאוד ניסיון, הרבה מאוד קשרים.
<אורנה היילינגר: גם למדנו מה קורה בחו"ל.
<אורנה היילינגר: חו"ל, אגב, מתמקד יותר בנושאים של פדופיליה.
<אורנה היילינגר: אנחנו נותנים תמיכה שהיא הרבה יותר רחבה מנושא הפדופיליה.
יעקב מרגי: את יכולה לתת לנו תוך כדי הסקירה שלך כמות פניות, חשיפה של הקו הזה?
<אורנה היילינגר: שנייה אחת, נגיע לזה.
<אורנה היילינגר: שאלה מצוינת, יש לי על זה תשובה.
<אורנה היילינגר: לפני החשיפה של הקו הפתוח בשנת 2012, מה שנקרא מתחת לרדאר, קיבלנו 2,000 פניות.
<אורנה היילינגר: מינואר 2013 טופלו בקו התמיכה 4,000 פניות, שזה כולל אגב את שתי מתקפות הסייבר שהיו בתחילת השנה.
<אורנה היילינגר: זה כולל את הקמפיין שעלה סביב שבוע האינטרנט הלאומי.
<אורנה היילינגר: זה כולל גם את העלייה בעקבות הקמפיין שיצאנו אליו לפני כשבועיים וחצי.
<אורנה היילינגר: אנחנו רצים שבועיים וחצי עם קמפיין לאתר שלנו, אתר safe, הגיעו כבר 7,000 פניות.
<אורנה היילינגר: התפיסה שלנו באתר, אגב, זה לאפשר לפונה לקבל תשובה.
<אורנה היילינגר: הוא בנוי מאוד ענייני, מאוד ממוקד, שאלה ותשובה, שאלה ותשובה.
<אורנה היילינגר: מה הנושאים המרכזיים?
<אורנה היילינגר: הנושאים המרכזיים זה פריצת חשבון, אלימות ברשת או חרמות, וגניבת זהות.
<אורנה היילינגר: אני אתן רק 2-3 דוגמאות מהשבוע האחרון.
<אורנה היילינגר: התלבטתי בהכנת המצגת אם לתת דוגמא לשפה שהורדנו מהרשת, של ילדים כלפי ילדים אחרים.
<אורנה היילינגר: האמת היא שאני לא יכולה לקרוא את זה.
<אורנה היילינגר: התביישתי אפילו להציג את זה, בשפה שאני לא יכולה לומר.
<אורנה היילינגר: החופש מעביר את הילדים בחלק מהזמן, לפעמים על דעתם, והתגובות של ילדים כלפי ילדים הן קשות מאוד.
<אורנה היילינגר: זה דברים שטיפלנו והורדנו מהרשת החברתית.
יעקב מרגי: אם הבנתי, שחלק הפך להיות כסלנג כזה שלא בהכרח אפילו עם העוצמה המשמעותית של הכינוי ושל התואר.
<אורנה היילינגר: השפה במידה מסוימת לדעתי, ויחזקו אותי משרד החינוך, קשה משפת הרחוב.
<אורנה היילינגר: אני חושבת שבגלל שזו תקופה של קיץ, כשלמחרת היום לא רואים את הילד, אז יש איזה מנגנון של ריחוק, ולשמחתי, אני חייבת לומר שב-2-3 מקרים מהמקרים שקיבלנו ודווחנו, זה לא מהנפגע, אלא מישהו שראה את זה ברשת, שזה משהו שאני מקווה שזו תחילתה של מגמה, כי התקשינו לגרום לנערים לדווח על אחרים.
<אורנה היילינגר: אני מקווה שזו תחילתה של מגמה.
<אורנה היילינגר: חשוב לי לומר בעקבות הקמפיין מקרה לאו דווקא של ילד או בני נוער, זה גניבת זהות של מישהו שנעשתה.
<אורנה היילינגר: פריצה לחשבון לפני שנתיים-שלוש, חשבון של בן אדם מבוגר, ופתאום בחודשים האחרונים דרך הפריצה לחשבון הזה אותו בן אדם שפרץ לחשבון התחיל להציק ולהטריד בתכנים מיניים קשים מאוד את החברות שלו.
יעקב מרגי: צד שלישי.
<אורנה היילינגר: נכון, ואז שוב עזרנו וסייענו בהורדת החשבון הזה מהפייסבוק.
<אורנה היילינגר: תוך 12 שעות זה לא היה באוויר.
<אורנה היילינגר: למה ביקשנו את הדיון הזה עכשיו?
<אורנה היילינגר: המטרה שלנו היא חיזוק הקואליציה ופעילות משותפת להגברת מודעות הורית.
<אורנה היילינגר: קראתי מחקרים לפני שבאתי לכאן והבנתי שההורים לא מעורבים וקשה מאוד להגיע להורים.
<אורנה היילינגר: שוחחתי גם עם בני מ"אשנב" לגבי הרצאות.
<אורנה היילינגר: הורים לא מגיעים להרצאות.
<אורנה היילינגר: יחד עם זאת אני מבינה שבארץ הצלחנו לעשות תהליכים ושינוי מהותי במקרים אחרים, אם זה "פרחי הבר" ואם זה "ילד עד גיל 9 לא חוצה לבד" ואם זה "מדליק מי שמקליק ראשון".
<אורנה היילינגר: הצלחנו לעשות תהליכי שינוי ואני חושבת שאין לנו מנוס אלא לעשות את אותו תהליך של "פרחי הבר" גם במקרה של גלישה בטוחה.
<אורנה היילינגר: זו חובתנו ההורית לעשות את זה, כי אנחנו חייבים להבטיח את הביטחון של הילדים.
<אורנה היילינגר: אנחנו עושים על זה עכשיו דיון, בעיניי, במקום שהוא שפוי ולא עושים טרגיות, כי טרגיות, והיו לצערי בשנה האחרונה טרגדיות, מובילות אותנו לפעמים להחלטות שהן לא רציונליות ושאנחנו לא היינו לוקחים אותן אם היינו עושים דיון שהוא דיון ציבורי ושקול, ולכן אנחנו עושים את זה עכשיו.
<אורנה היילינגר: יתרה מזאת, גם הסכנות של הקיץ, אבל גם ההזדמנות שהקיץ מאפשר, להיערך לקראת שנת הלימודים, יש לנו גם את אוגוסט וגם את ספטמבר, שזה חודש שהוא לא מהותי מבחינת לימודים, כדי להיערך ולראות איך אנחנו משנים מגמה.
<אורנה היילינגר: אנחנו מאמינים שחינוך פורמלי צריך להתחיל כבר מהגן.
<אורנה היילינגר: זה מדהים להיכנס היום לגני ילדים, גני חובה, ולראות את הילדים משחקים בסמרטפונים של ההורים שלהם כאילו הם נולדו עם זה, קיבלו את זה יחד עם הברית מילה.
<אורנה היילינגר: עוד דבר שחשוב מהפן השני, אני לא בטוחה שהילדים באמת יודעים, החבר'ה שיושבים כאן, שלאיים בפוסט או להפיץ תמונה מביכה, זו עבירה פלילית כמו לגנוב, וגם את זה צריך להסביר לילדים, לחדור למודעות של זה.
יעקב מרגי: יש לנו נציג משרד החינוך בדיון?
יעקב מרגי: הייתי רוצה לשמוע ממך, האם במערכת החינוך זה נכלל במסגרת כלשהי, נעשה משהו, מה נעשה ומה התדירות ?
<רוני דיין: אני רוני דיין, מנהל אגף טכנולוגיות מידע במשרד החינוך.
<רוני דיין: אני אחראי על הטמעת תכנית התקשוב, זו התכנית הלאומית להתאמת מערכת החינוך למאה ה-21 בכל בתי הספר.
<רוני דיין: במסגרת התכנית הזאת אחת מהתפוקות החשובות שלה, היא קידום המודעות של הילדים ושל הנוער לגלישה נבונה ברשת.
<רוני דיין: יחד עם זאת, אני רוצה להדגיש שאנחנו רואים חשיבות מאוד גדולה בעבודה של הילדים ברשת האינטרנט, כי זו זירה מאוד חשובה וחיובית.
<רוני דיין: יחד עם זאת, אנחנו יודעים שיש סכנות ואנחנו ערים להן, לכן אני קצת מפרט את התוכניות שאנחנו כמשרד נערכים אליהן.
<רוני דיין: באופן כללי, כהנחיה גורפת לכל המערכת, אנחנו מפעילים צוות "חיים ברשת" בכל בית ספר, שהצוות הזה צריך לאורך השנה לפעול לקידום המודעות של הגלישה הנבונה ברשת, כאשר בצוות הזה חברים מחנכי כיתות, יועץ חינוכי.
יעקב מרגי: יש משמעות לשינוי בטרמינולוגיה בין גלישה נבונה לגלישה בטוחה?
<רוני דיין: הם שזורים, אבל גלישה נבונה הוא לצרוך נכון את מה שיש ברשת.
<רוני דיין: גלישה בטוחה היא באלמנטים שבהם תהיה ער - - -
יעקב מרגי: השאלה אם בגלישה הנבונה אני גם נותן דגשים לגלישה הבטוחה?
<רוני דיין: בהחלט כן.
יעקב מרגי: אנחנו לאורך כל השנה פועלים בתוך בתי הספר.
יעקב מרגי: יש שבוע שיא שגם חברנו מאיגוד האינטרנט הזכיר אותו, שבו אנחנו מתקדמים באופן פעיל בנושא הזה, והחשוב ביותר זה הנחיה של שר החינוך ממש בחודש יוני לפני יציאת הילדים לחופשת הקיץ, להפעיל שירות שבו מכינים את התלמידים לערנות ולהכרת הסכנות שיש ברשת.
יעקב מרגי: מנכ"לית המשרד הוציאה בעקבות הנחיית השר מכתב מפורט למנהלי בתי ספר איך לקדם את זה, ואנחנו, הצוותים החינוכיים של המשרד הכנו את כל החומרים להורים, העלינו אותם לאתר משרד החינוך והם נמצאים ונגישים לכל התלמידים, ההורים ולכל הציבור שיכול להיעזר בחומרים האלה ולהפעיל או לכוון את הילדים למה שנקרא גלישה בטוחה ברשת.
יעקב מרגי: בתוך הנושא הזה חשוב להדגיש שאנחנו בראש ובראשונה רואים את הצד החינוכי של הכנת הילד ועירוב המודעות לגלישה - - -
יעקב מרגי: לאיזה שכבת גיל אתם עושים את זה?
<רוני דיין: אנחנו מדברים על ילדים מכיתה א' ועד י"ב.
יעקב מרגי: יש לי שאלה לתלמידים, נחשפתם לפעילות הזו שמשרד החינוך מדבר עליה?
<קריאה: הגיע פעם שוטר, אני חושב.
<קריאה: הוא דיבר איתנו.
<קריאה: היה שיחה להורים, לא לנו.
יעקב מרגי: מועצת התלמידים, יש לכם מה לומר?
יעקב מרגי: אתם מכירים את הפעילות הזו?
<גל יוסף: אני חייבת להוסיף שראיתי שאת השבוע הזה, שזה שבוע האינטרנט הבטוח, שיש דגש מאוד רציני בבתי ספר על האינטרנט בטוח, אם זה הרצאות או פעילויות בכל בתי הספר, פנלים באשכולות פיס.
<גל יוסף: מעבר לזה במהלך השנה יש פה ושם, לי לפחות כשאני הייתי בחטיבה ב-ז' עד ט', יותר את הדגש הזה.
<גל יוסף: מדי פעם הרצאות של שוטרים, של הסנגוריה.
<גל יוסף: בתיכונים יש פחות דגש.
יעקב מרגי: איך זה נתפס מבחינת התלמידים?
<גל יוסף: התלמידים מודעים לחלק מהסכנות.
<גל יוסף: חלק מאוד גדול תופס את זה כ"לי זה לא יקרה".
<גל יוסף: הם לא מבינים כמה זה מסוכן וכמה זה יכול לקרות גם אצלם.
<גל יוסף: החברות שלי, סיפרתי גם כשהיינו בפגישה, שההגדרות בפייסבוק, הפרטיות הם לא הבינו כמה זה חשוב עד שבאו והסבירו לנו שלכל אחד זה יכול לקרות.
<גל יוסף: לכל אחד יכולים לקחת את התמונות שלו עם בגד ים, וכמה חשוב שרק החברים יוכלו לראות ואז הם באמת הגיעו הביתה ושינו את זה.
<גל יוסף: הם לא הבינו כמה זה חשוב עד שהסבירו להם.
<גל יוסף: זה חשוב להסביר דברים.
<רוני דיין: בדיוק לנקודה הזאת אני רוצה להתחבר.
<רוני דיין: החלק החינוכי שלנו מתמקד בדיוק באותה מודעות לבני הנוער, לסכנות שברשת מצד אחד ולהקנות לכם את הכלים הנכונים, גם החינוכיים וגם הטכנולוגיים איך להיזהר ולהימנע מסכנות ברשת.
יעקב מרגי: לדעתך זה ניתן במנה סבירה?
<רוני דיין: זה ניתן במנה סבירה.
<רוני דיין: אנחנו מפעילים תכנית מסודרת בכל בית ספר, של 4 שיעורים לאורך השנה, כשאחד מהם מתמקד ממש לקראת היציאה לחופש, כפי שהשר ומנכ"לית המשרד דיווחו לבתי הספר.
<רוני דיין: זו בהחלט פעילות מאוד נכונה ובכמות סבירה של התערבות.
<רוני דיין: יחד עם זאת אנחנו צריכים לזכור שיש עוד הרבה פעילות בנקודות נוספות שבמהלכן מציינים במידת הצורך גם את המקרים ודרכי הטיפול וההימנעות ברשת.
<רוני דיין: אנחנו לקראת היציאה לחופש, ממש בימים האלה פרסמנו סרטון שמופץ כרגע בכל אתרי האינטרנט, מופץ על ידי משרד החינוך באתר או"ח, שבו אנחנו מתקדמים בנקודות החשובות שההורים והילדים צריכים להכיר אותם ולהיות ערים.
יעקב מרגי: מה מידת המעורבות של ההורים בפעילות של משרד החינוך, בסוגיה הזאת?
<רוני דיין: אנחנו זיהינו איזשהו קושי במהלך הזה.
<רוני דיין: אנחנו למרות הפניות שלנו לגופים שמטפלים בוועדי ההורים, הנושא בתהליך של התגבשות יותר טוב איתם.
<רוני דיין: בשלבים הראשונים ההתערבות היתה מאוד נמוכה.
<רוני דיין: אני מקווה שעכשיו הם ההגדלה של הצוותים החדשים של ועדי ההורים שהוקמו, הפעילות תהיה הרבה יותר רציפה.
<רוני דיין: אנחנו בכל מקרה הכנו פעילויות למורים, למחנכים בתי הספר כדי שהם יוכלו בישיבות ההורים להפיץ את המידע הזה ולעורר את זה כבר בשלב הזה שבו ההורה פוגש את המחנך של הכיתה,
<רוני דיין: בתוך שטח בית הספר.
<רוני דיין: יחד עם זאת אנחנו ערים לזה שהמפגשים שניסינו לקיים בשעות אחר הצהריים להורים, לא נשאו פרי מספיק במידה שרצינו ואנחנו ממשיכים לפעול.
יעקב מרגי: אנחנו מבקשים מהדוברים הבאים להתמקד בקצרה, כי יש לנו עוד דיוני מליאה.
יעקב מרגי: כדי שהדיון יהיה יעיל ואפקטיבי.
<מיכל זכריה: שמי מיכל זכרוב, מהיחידה לקידום אקלים בטוח ומניעת אלימות בשירות הפסיכולוגי ייעוצי במשרד החינוך.
<מיכל זכריה: אני רוצה להרחיב טיפה בנושא של העומדים מן הצד כפי שאורנה קודם ציינה.
<מיכל זכריה: קודם כל, אנחנו רואים את הקשר ההדוק בין גילויי בריונות בפועל מבחינה פיזית או חברתית בבית הספר עצמו, לבין פגיעה ברשת.
<מיכל זכריה: יש קשר הדוק.
<מיכל זכריה: בדרך כלל הפגיעה היא לא בין זרים.
<מיכל זכריה: פגיעה בין תלמידים שמכירים זה את זה.
<מיכל זכריה: יש המשך של תהליך, זאת אומרת אין שעות בית ספר ושעות אינטרנט.
<מיכל זכריה: זה הכול במהלך, מה שנקרא 24/7 ולכן גם המהלך של שר החינוך, שמחנכים מסביב לשעון, זה אומר גם בשעות אחר הצהריים, גם בסופי השבוע, גם אפשר לפנות לעזרה, והמחנכים, בהחלט אני יכולה לומר שעכשיו פתחנו קו חם בחופשה, ופורום, וההתנדבות של אנשי החינוך להיות שם לעזר, היא מאוד בולטת ורצוי שאנחנו באמת נצליח לחנך את ההורים ואת הילדים שהם בהחלט יכולים לפנות.
<מיכל זכריה: רק עכשיו היתה לנו פניה של אם שהתקשרה לקו החם על ילדה שנפגעה בפייסבוק על ידי חבר לכיתה.
<מיכל זכריה: שאלנו אותה, את רוצה שננחה אותך איך לדבר עם הילדה או שאת רוצה שאנחנו נפסיק את הפגיעה באמצעות אנשי החינוך שלנו?
<מיכל זכריה: היא אמרה, אני רוצה שתפסיקו את הפגיעה עכשיו.
<מיכל זכריה: אנחנו פשוט יצרנו קשר מיידי, המפקחת על היועצות.
<מיכל זכריה: היועצת של בית הספר יצרה קשר.
<מיכל זכריה: זה תלמידים שהיא מכירה.
<מיכל זכריה: יש ערך רב לזה שאיש חינוך שמכיר את הילדים יכול לפנות, להסביר להם במה המדובר, במה זה כרוך, והפסקה היא גם להטיב.
<מיכל זכריה: זה לא מספיק שמפסיקים את הפגיעה על ידי הסרת תכנים פוגעניים.
<מיכל זכריה: עבודת החינוך היא מאוד מאוד משמעותית.
<מיכל זכריה: דבר נוסף זה העניין של הצופים מן הצד.
<מיכל זכריה: השיחות והעבודה הטיפולית צריכה להיות לא רק אם הפוגע והנפגע, אלא גם עם הצופים מן הצד.
<מיכל זכריה: גם בבריונות מסורתית שהיא בבית הספר, איך אני לא מתלהם, איך אני לא עוזר לבריון להמשיך לפגוע אלא אני באמת בתפקיד שומר הסף, בתפקיד המגן, גם לא לעשות like בפייסבוק, גם לא להפיץ את השמועות או את התמונות המביכות וכו'.
<מיכל זכריה: יש תפקיד גדול מאוד להורים מן הצד ובזה בעיקר אנחנו מתמקדים.
<יהונתן קלינגר: שלום, שמי יהונתן, אני חבר הנהלה בהתנדבות בעמותת אשנב.
<יהונתן קלינגר: עמותת אשנב קיימת עוד משנת 1999.
<יהונתן קלינגר: אז עוד לא הייתי פעיל.
<יהונתן קלינגר: אנחנו עוסקים בין היתר גם בשיתוף עם משרד החינוך וגם בשיתוף עם איגוד האינטרנט, גם בהדרכות של הורים, גם בהדרכות של ילדים, גם בכנסים.
<יהונתן קלינגר: הדרכנו בסך הכול 113,000 ילדים מ-2007.
<יהונתן קלינגר: זה לא הרבה, אבל מתנדבים שלנו בשיתוף עם משרד החינוך ובשיתוף עם בה"ד 7 בצה"ל מגיעים ומדריכים בבתי ספר.
<יהונתן קלינגר: אין מספיק מתנדבים.
<יהונתן קלינגר: אין לנו מספיק כוח אדם לתאם את הכול מול בתי הספר.
<יהונתן קלינגר: אנחנו כולנו מתנדבים שם, אבל כן יש מי שעושה את זה וכן יש מי שמדריך.
<יהונתן קלינגר: הבעיה שאנחנו רואים כשאנחנו באים להדריך הורים, היא חוסר ביקוש מצד ההורים.
<יהונתן קלינגר: אנחנו ניהלנו עם איגוד האינטרנט, אם אני לא טועה, שנתיים-שלוש שנים פרוייקט של הדרכת הורים גם במקומות עבודה וגם בבתי ספר, והיינו מגיעים לפעמים והיו מקרים שהיו 5 הורים מכל בית הספר, כי להורים לא אכפת.
יעקב מרגי: כשהפעילות הזו היא במסגרת בית הספר, אפילו שזה שעות אחר הצהריים, היא נראית משהו רשות, אולי אפילו מייגעת.
יעקב מרגי: השאלה אם לא נבדקה אפשרות על ידכם ועל ידי הארגונים השונים, אפילו משרד החינוך, יש גם את המתנ"סים.
יעקב מרגי: אני חושב שהורה שרוצה לצאת, יש לו מוטיבציה יותר גדולה לצאת לאיזה השתלמות כזו מרוכזת ושבסוף הוא מקבל איזה תעודה קטנה מהמתנ"ס, מאשר לבוא לעוד יום מפגש בבית הספר.
יעקב מרגי: צריך לחשוב על זה.
<יהונתן קלינגר: אני מכבד מאוד כבודו ומקבל את הביקורת.
<יהונתן קלינגר: אנחנו נחשוב על זה.
יעקב מרגי: ניתן לשתף גם את הרשויות המקומיות.
יעקב מרגי: יש להם הרבה מה לומר והרבה מה לעשות במסגרות השונות.
יעקב מרגי: אני רואה את שלל אירועי הקיץ.
יעקב מרגי: עכשיו ערב בחירות, בכלל יש אינפלציה של פעילויות, אז זה לא נורא אם גם בקטע הזה ישקיעו.
<יהונתן קלינגר: אנחנו נשמח כמובן לכל עזרה ואנחנו נעמיד את מערך המתנדבים שלנו ונגיע לכל מקום שצריך.
יעקב מרגי: אוקיי, אני מאוד מודה לך.
יעקב מרגי: משרד התקשורת.
יעקב מרגי: הייתי באמת רוצה שתאמר לנו אם יש פעילות כלשהי, אם יש חשיבה כלשהי בסוגיה הזו או איזו תכנית עבודה בנושא של גלישה בטוחה, גלישה נבונה, איך שקוראים לזה.
<נתי ביאליסטוק כהן: קודם כל, הפורטל של משרד החינוך שעוסק בנושא של הדרכת הורים בעניין אינטרנט והחינוך לגלישה נבונה או גלישה בטוחה, הוא פרי יוזמה משותפת של משרד התקשורת ומשרד החינוך.
<נתי ביאליסטוק כהן: בנוסף, חוק התקשורת תוקן לפני כשנתיים וחצי באופן שמורה על ספקי האינטרנט להזהיר את הלקוחות שלהם מפני סכנות שאורבות ברשת.
יעקב מרגי: לעניות דעתי, אני לא מאלה שמבלים הרבה, אלא אם כן רוצה למצוא משהו בויקיפדיה או דברים אחרים, אבל אני לא נתקלתי בחיפוש בגוגל באיזה הבזק או אזהרה כלשהי.
יעקב מרגי: בוא ננתח את הרחוב המסוכן הדיגיטלי, אז היום רוב הזמן הזה הוואטס-אפים או הפייסבוק.
יעקב מרגי: השאלה אם שם אין לנו דרך כלשהי לתת לילד, לנער, למבוגר אפילו איזה אזהרה עדינה, לא מפחידה.
<נתי ביאליסטוק כהן: אני אסביר שמשרד התקשורת לא עוסק בפיקוח על התכנים שנעים בתוך הרשת, אלא רק על בעלי הרישיונות.
<נתי ביאליסטוק כהן: גם בעלי הרישיונות אינם עוסקים באופן עצמאי בבקרה ופיקוח.
<נתי ביאליסטוק כהן: החובה שהוטלה על בעלי הרישיונות היא להודיע ללקוחות שלהם אחת לתקופה ביותר מדרך אחת על כך ש-א', ישנן סכנות איזה סכנות הן ואיך להכיר אותן, והדברים האלה מגיעים כעלונים לבתי הלקוחות מדי תקופה.
<נתי ביאליסטוק כהן: בנוסף, החברות חייבות ליידע את הלקוחות שניתן לקבל אצלם מערכת יעילה לסינון תכנים, בחינם.
<נתי ביאליסטוק כהן: להגיד לך שהכל טוב?
<נתי ביאליסטוק כהן: אני לא יודע לומר את זה כרגע.
<נתי ביאליסטוק כהן: אנחנו נמצאים בדיוק עתה במהלך של פיקוח.
<נתי ביאליסטוק כהן: אני לא רוצה תוך כדי שאנחנו מבצעים פעולת פיקוח, שיכול להיות שגם תהיינה סנקציות בעקבותיה היה ונמצא הפרות.
<יונה פרסבורגר: סליחה, כבר שנתיים קיים החוק.
<יונה פרסבורגר: בפועל אי אפשר לקבל סינון בחינם.
יעקב מרגי: אדוני, סליחה.
<נתי ביאליסטוק כהן: בגלל שאנחנו כרגע במהלך של פיקוח אני מבקש לא להתייחס לנקודות ספציפיות כרגע על טיב ואופי הביצוע של האכיפה הזאת מכיוון שבסופו של דבר יהיה דוח פיקוח ותהיינה מסקנות ואנחנו נראה איך אנחנו פועלים היה ונמצא הפרות.
יעקב מרגי: יש מישהו שרוצה להוסיף בנושא?
<יונה פרסבורגר: יונה פרבסורגר, מייסד עמותת נתיבי רשת.
<יונה פרסבורגר: ראשית, אני עוסק בכל הפעילות החינוכית סביב האינטרנט כ-9 שנים.