GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב מרגי: הם דוחפים ודוחפים.
יעקב מרגי: אני חושב שאם אשררנו את האמנה ב-91, אני זכיתי בוועדה הזאת, ב-2203, גם להיפגש עם השופטת סביונה רוט-לוי, והתחושה היא שהדברים, בסדר, יש מסקנות.
יעקב מרגי: ודאי שאנחנו אוחזים בזה שאנחנו מדינה נאורה ושהמדינה נותנת מענה להרבה תחומים אבל - -
<הילה סגל: אם אני לא טועה, האמנה לא מחייבת הקמת נציבות כזאת אלא היא קובעת שבמקום שיש...
<הילה סגל: צריכים לנקוט את האמצעים - -
יעקב מרגי: אם יש דברים שלא כתובים באמנה, זה לא מופיע.
<גלית וידרמן: זה גם לא מדויק כי בעצם בסעיף 4 לאמנה המדינה נדרשת לעשות את כל שביכולתה ואחר כך בהערה כללית מספר 5 ו-2 - -
יעקב מרגי: גברתי, תני לה.
יעקב מרגי: תרשמי לך.
<הילה סגל: את צודקת אבל כן צריכים לנקוט את האמצעים החוקיים על מנת למלא אחר האפשרויות - -
יעקב מרגי: אנחנו לא מקיימים דיון ביניכן, לוועדה בבקשה.
<הילה סגל: סליחה.
<הילה סגל: במשרד החינוך, אנחנו חושבים שאנחנו יודעים לעבוד עם משרדי הממשלה האחרים ובכל הנוגע בנושאי חינוך, קיימים היום פתרונות במערכת ושמשרד החינוך כן עושה כל אשר לאל ידו כדי לקדם את זכויות הילד וטובת הילד.
פנינה תמנו: יכול להיות שישנו חשש שמא תוקם נציבות כזאת שהיא לוקחת או מתנגחת במערכת החינוך הקיימת?
<הילה סגל: אני לא - -
<קריאה: את רוצה שאני אתחיל לפרט לך את הבעיות - -
יעקב מרגי: סליחה, השאלה במקום.
יעקב מרגי: בדרך כלל נציבות היא גוף שמתאם ומפעיל את האורגן אבל יש פה חשש.
יעקב מרגי: כמי שהיה גם שר בממשלת ישראל, במיוחד משרד החינוך הוא לאורך שנים קנאי לסמכויותיו.
יעקב מרגי: כל השרים, לדורותיהם, יש את העצמאות.
יעקב מרגי: ניסיתי להעביר איזה חוק, תאמינו לי, שנגע קצת, חוק רכישת ספרי לימוד שמגביל את המנהלת להחליף פעם ב-5 שנים כדי שלא נצטרך כל שנה.
יעקב מרגי: עברתי סדרה של...
יעקב מרגי: לכן, זה טבעי.
יעקב מרגי: אבל נציבות לא באה להחליף את השרים ולא את הממשלה ולא אף בעל מקצוע אחר.
יעקב מרגי: בואו ניגע בנקודות ספציפיות.
יעקב מרגי: ממש בקצרה.
<טובה בן ארי: שלום, בוקר טוב.
<טובה בן ארי: אני רוצה להתייחס קצת למה שהגברת וידרמן דיבה ואחרים.
<טובה בן ארי: מונחים אצלכם גם האמנות שנעשו יחד עם יוניצף.
<טובה בן ארי: אמנה בשפה ידידותית לילדים נמצאת על שולחנכם.
<טובה בן ארי: גם החוברת ללימוד האמנה לזכויות הילד נמצאת על שולחנך.
<טובה בן ארי: החוברת היא דו-לשונית, גם בשפה הערבית וגם בשפה העברית.
<טובה בן ארי: זה החוק.
<טובה בן ארי: אנחנו מובילים את הקמת זכויות הילד בכל אגפי משרד החינוך ולראיה, אפשר לראות את כל הפעילות החינוכית ברבדים השונים, גם עם ההורים, גם עם התלמידים וגם עם הקהילה.
<טובה בן ארי: לאור זאת, גם השנה אנחנו הולכים להתמקד בכמה נושאים מתוך האמנה.
<טובה בן ארי: 4 סעיפים ממוקדים בנושא של שוויון ילדים בכל הרבדים של מערכת החינוך.
<טובה בן ארי: אם אנחנו דיברנו קודם על בטיחות, אז גם האגף לבטיחות, ויש לזה התייחסות בדוח של יוניצף וגם בדוח שלנו.
<טובה בן ארי: יש לנו אגף בטיחות שמדווח השנה על קידום במודעות של מנהלי בתי הספר.
<טובה בן ארי: אנחנו בדיוק עכשיו לפני פתיחת שנת הלימודים.
<טובה בן ארי: דווח השנה על בין 15 ל-20 אלף נפגעים שטופלו אם במידית ובמישרין ברמה של חינוך להורים שנגע יוניצף בדוח.
<טובה בן ארי: אני מדבר על הגיל הרך, על ילדים מגיל 3, על השתלמויות להורים מגיל 3.
<טובה בן ארי: כל הגננות מונחות להנחיית הורים.
<טובה בן ארי: יש לנו את אגף שפ"י שמנחה את הגננות יחד עם האגף הקדם-יסודי.
<טובה בן ארי: נתברכנו בשיתוף פעולה יוניצף בילדים ששותפים לקבלת החלטות.
<טובה בן ארי: נכון, זה עוד לא רחב - -
יעקב מרגי: טובה, את יכולה לומר לי משרדי ממשלה אחרים שיש להם ממונה על זכויות הילד במשרד?
<טובה בן ארי: עוד פעם את השאלה.
<טובה בן ארי: אני המפקחת במטה על זכויות תלמידים במערכת החינוך.
יעקב מרגי: משרדי ממשלה אחרים, יש להם את הפונקציה הזאת?
<טובה בן ארי: לא יודעת, יכול להיות.
<טובה בן ארי: אני לא מכירה.
<טובה בן ארי: לא ברווחה, לא במשטרה, לא בפנים.
יעקב מרגי: אם את לא מכירה כנראה שאין.
יעקב מרגי: משרד החינוך קיבל מחמאה.
יעקב מרגי: בדרך הנכונה.
פנינה תמנו: אם כבר הוא עצר אותך, אני לא רוצה להרוס לך את הרצף אז אני אשאל שאלה - -
<טובה בן ארי: ברצון.
פנינה תמנו: אני חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, למי שלא מכיר.
פנינה תמנו: נעים מאד.
פנינה תמנו: אני רואה, למשל, שדיברת על השוויון.
פנינה תמנו: אני רואה את סעיף 2 של יוניצף שמדבר על אפליה בחינוך.
פנינה תמנו: אני רוצה לדעת איך בתפקידך במשרד שלכם, איך אתם מקדמים את זה כשאת אומרת "אנחנו פועלים".
פנינה תמנו: .
<טובה בן ארי: את רוצה להתמקד בנושא או אפליה באופן כללי?
<קריאה: נמצא כאן עורך דין סאני כלב - -
יעקב מרגי: סליחה, אם תבקשי רשות דיבור – תקבלי.
יעקב מרגי: תפני למנהלת הוועדה.
<טובה בן ארי: חברת הכנסת, אפליה באופן כללי?
פנינה תמנו: התלמידים, אפליה בחינוך מיוחד, אפליה בקבלה לבתי ספר, אפליה במוסדות - -
יעקב מרגי: היא לא תאמר.
יעקב מרגי: אני יכול לומר שחילקנו.
יעקב מרגי: היא תדבר על ילדים חרדים ואני אדבר על אפליה עדתית.
<טובה בן ארי: ומי ידבר על הייתר?
יעקב מרגי: נתחיל.
<טובה בן ארי: תראה, כל מערכת, בין אם היא ממשלתית ובין אם היא ארגון פרטי, היא מבקרת את עצמה ומשתפרת כל הזמן.
<טובה בן ארי: ככה אני רואה את המשרד שלנו.
<טובה בן ארי: אף אחד לא צודק לאורך זמן באף מקום ויחד עם זה, זה יהיה הנושא בשנת הלימודים הבאה, הנושא של שוויון, אפליה, הכלה של אחרים כי אני חושבת שגם פה, באולם, כולנו ביחד ולחוד, כולנו שונים.
<טובה בן ארי: גם חבר הכנסת מרגי וגם גברתי וגם אני שונים.
<טובה בן ארי: ולכן, כדי - -
יעקב מרגי: יש מי שדואג לומר לנו את זה כל הזמן.
<טובה בן ארי: מי?
<טובה בן ארי: תראה, אבא שלי היה אדם חרדי.
<טובה בן ארי: הוא לימד אותי שכולנו אותו דבר, כולנו יצירי הבורא.
<טובה בן ארי: ומתוך אותה נקודה אנחנו צריכים להוביל חברה כזאת, שזה לא משנה מה צבע העור שלך, מה למדת או אם אתה בכיסא גלגלים.
<טובה בן ארי: - -
פנינה תמנו: זה נושא שאתם לוקחים על עצמכם בשנה הקרובה?
פנינה תמנו: זה מה שאתם אומרים?
פנינה תמנו: מה כן?
פנינה תמנו: את עושה כן...
<גלית וידרמן: האם משרד החינוך מפסיק את התקצוב לבתי ספר מפלים?
טובה בן ארי: אני אבדוק את זה עם שר החינוך ואשיב תשובה לך ולוועדה.
יעקב מרגי: גלית, נמשיך להתפרץ פה ואז נחטיא את הדוח.
יעקב מרגי: משרד החינוך, אני מבקש להתמקד בנקודה אחת או שתיים שהדוח נוגע בהן.
טובה בן ארי: התחלתי לרוץ עם הנושאים.
<הילה סגל: רק לנושא האפליה: משרד החינוך מטפל בכל תמונה שמתקבלת בנושא אפליה, אנחנו מטפלים ביד קשה מאד.
<הילה סגל: אני לא יודעת אם הגענו כבר לשלילה של תקציבים אבל זה יכול להגיע לכדי זה.
<הילה סגל: לגבי אפליה עדתית: אנחנו מטפלים ביד קשה בכל מקרה שיש בו איזה שהוא - -
יעקב מרגי: אנחנו נבקש שתטפלו בזה ביד יותר קשה.
<הילה סגל: אני נשמח.
<הילה סגל: אנחנו רואים בזה תופעה פסולה שמגיעה עד להנהלת המשרד.
<הילה סגל: ממפקח בית הספר ועד הנהלת המשרד רואים בזה תופעה קשה - -
פנינה תמנו: ברשותך, יושב ראש הוועדה, סתם ככה סיפור קצר: לפני שבועיים, יכול להיות שחלקכם נחשפתם לסיפור.
פנינה תמנו: לפני שבועיים קראתי באינטרנט ואני מקווה להגיש על זה הצעה לסדר.
פנינה תמנו: ילדה בת 6 שלקחה מספריים וחתכה את הורידים שלה.
פנינה תמנו: על ילדה בת 6 אני מדברת אתכם, בגלל שקראו לה בבית הספר "כושית" והתעללו בה במשך תקופה.
פנינה תמנו: זה התפרסם ב-MYNET, וזה נושא שלא ראיתי תגובה ממשרד החינוך וריבונו של עולם, ילדה בת 6 ניסתה לשים קץ לחייה.
<הילה סגל: זה נשמע איום ונורא.
יעקב מרגי: בואו נתכנס לדיון.
יעקב מרגי: אין ספק שהסיפור מזעזע אבל בואו נתכנס.
יעקב מרגי: נקודה אחת מהדוח, משרד החינוך, לשמוע אתכם, ונעבור למשרד אחר.
<טובה בן ארי: על מה אתה רוצה שנתמקד?
יעקב מרגי: אני נותן לך את הפריבילגיה לבחור.
<טובה בן ארי: בואו נדבר קצת על תשלומי הורים.
יעקב מרגי: מה אתם הולכים לעשות?
יעקב מרגי: היתה ישיבה באו"ם , בוועדה באו"ם, יש דוח - -
<טובה בן ארי: אנחנו לומדים עכשיו את המסקנות וניישם את זה אבל יחד עם זאת, גם ללא הוועדה, ישנם תהליכים חינוכיים מקבילים שאנחנו מובילים בתוך המערכת כדי שבשנה הבאה יפעלו בכמה רבדים שינויים.
<טובה בן ארי: אחד מהם זה נושא האפליה, השני זה נושא תשלומי הורים.
<טובה בן ארי: תחזוק השכבות הסוציו-אקונומיות הנמוכות.
<טובה בן ארי: אנחנו מגדילים את התקציב לבתי הספר ב-50 מיליון שקלים.
יעקב מרגי: במקביל, כמו כל גוף מבוקר, מה שתעשו בשוטף זה ברכה אבל אין ספק שיוצא דוח, צריך להתייחס אליו.
יעקב מרגי: ככה אנחנו כאן, בכנסת, ובכל משרד.
יעקב מרגי: דוח זה כמו דוח מבקר, שצריך לקחת אותו סעיף סעיף ולראות מה אנחנו כן יכולים ליישם.
יעקב מרגי: מה שמיושם, להודיע שזה מיושם ושוב, אני באמת מברך.
יעקב מרגי: אני חושב שזה חשוב ונכון שכל משרד ממשלה יהיה ממונה על זכויות הילד.
יעקב מרגי: בואו נשמע את משרד הרווחה.
<טובה בן ארי: זאת הצעת חוק מעניינת.
<טובה בן ארי: יכולה להיות לך הצעת חוק מעניינת פה.
יעקב מרגי: אני לא מחוקק אובססיבי...
פנינה תמנו: אתה גם יכול להרשות לעצמך אחרי כל השנים שאתה בבית הזה.
יעקב מרגי: בואו נשמע.
יעקב מרגי: אם אין ברירה, אז צריך לשים בחוק.
יעקב מרגי: תתייחסי לדוח ומה אתם מתכוננים לעשות.
<רינת וייגלר: אני סגנית בכירה ליועצת המשפטית במשרד הרווחה.
<רינת וייגלר: אני הייתי חברה בוועדה ובמשלחת שנסעה והופיעה בפני הוועדה.
<רינת וייגלר: משרד הרווחה התייחס מאד ברצינות וגם מתייחס כרגע, ואני מיד אפרט מה בכוונתנו לעשות עם הדוח, גם בשלב הדיווח וגם לשלב המענה על הנושאים שפירטה עורכת הדין טנא, וגם להכנה בפני הוועדה ולדיון עצמו.
<רינת וייגלר: כמו כן, אנחנו התייחסנו גם במענה לשאלות שעלו בזמן הדיון, גם לסוגיות שהועלו בדוח האלטרנטיבי של יוניצף.
<רינת וייגלר: אתה שאלת את חברתי לגבי הממשק בין הנושאים שעלו בדוח האלטרנטיבי ובין הנושאים שנמצאים על סדר היום של המשרדים.
<רינת וייגלר: בכל מה שנוגע למשרד השלנו, אני יכולה להגיד ששני הנושאים שהם ספציפיים בתחום הנושאים שנוגעים אלינו שעלו בדוח יוניצף והם מופיעים גם בדרך כזאת או אחרת בדוח ועדת האו"ם, הנושא של שירותי רווחה למה שנקרא "חסרי מעמד", נמצא על סדר היום של המשרד - -
יעקב מרגי: אתמול שמענו התייחסות של השר.
<רינת וייגלר: - - כן.
<רינת וייגלר: היה אתמול דיון בוועדה לעובדים זרים והשר הופיע.
<רינת וייגלר: הוא הביע עמדה חד-משמעית בכל הנוגע למחויבותו, למחויבות המשרד לסוגיה הזאת ולמציאת פתרון.
<רינת וייגלר: הוא אמר שם, אני חושבת שזה היה בשידור, זה היה קבל עם ועדה.
<רינת וייגלר: הוא אמר שהמחויבות לכל הילדים באשר הם ילדים, זאת המחויבות שעומדת לנגד עיני המשרד.
<רינת וייגלר: הוא דיבר על הקשיים התקציביים שכולם מודעים אליהם אבל כמחויבות זה נאמר בצורה ברורה.
<רינת וייגלר: הנושא הזה גם נדון גם כאן, בוועדה, לפני כחודש וחצי וגם בהקשר הזה הוועדה הוציאה המלצות למשרדים.
<רינת וייגלר: כך שזה נמצא ממש על סדר היום.
<רינת וייגלר: הנושא השני שהופיע בדוח יוניצף ופחות עלה בבדיונים בוועדה ולא כל כך מופיע בדוח אבל ודאי נמצא על סדר היום זה הנושא של ניצול מיני מסחרי של קטינים.
<רינת וייגלר: גם בהקשר הזה אפשר לומר שהשר החדש נכנס בצורה רצינית.
<רינת וייגלר: הנושא הועלה בפניו שעל ידי הממונה על התחום במשרד והוא גם הודיע שהוא מקציב תקציבים נוספים להתמודדות בשאלות האלה.
<רינת וייגלר: לגבי הדוח עצמו ומה המשרד מתכוון לעשות: לגבי השאלה הכללית, שהיא חוצה את משרדי הממשלה וזה נציבות זכויות הילד, אני בטוחה שעכשיו גם בפני השרים החדשים וגם עם העלאת הצעות החוק הפרטיות שחברת הכנסת תמנו-שאטה התייחסה אליהן, הנושא יובא שוב לדיון בין המשרדים בתקווה שתהיה עמדה ממשלתית מוסכמת לגבי הסוגיה הזאת - -
פנינה תמנו: מה העמדה שלכם, לא הבנתי?
<רינת וייגלר: אני אמרתי שזה יובא בפני השר החדש.
<רינת וייגלר: הנושא טרם הובא בפני השר.
<רינת וייגלר: הוא יובא שוב.
<רינת וייגלר: המשרד היה מעורב בדיונים הקודמים בכנסת הקודמת, הוא יהיה מעורב בדיונים שוב ותגובש עמדה.
<רינת וייגלר: אני בטוחה שתגובש עמדה ממשלתית מוסכמת והנושא הזה ודאי יהיה נושא שנהיה שותפים בו.
<רינת וייגלר: לגבי מה אנחנו עושים עם הדוח, עם המסקנות – שוב, המסקנות הובאו לידיעת הנהלת המשרד.
<רינת וייגלר: הדוח פורסם לא מזמן, כל הסיפור היה לא מזמן.
<רינת וייגלר: הסוגיות הספציפיות שנוגעות, יש שם דברים שנוגעים להליכי אימוץ, יש כמה הערות שנוגעות להליכי פונדקאות, יש דברים שאנחנו צריכים לדון בהם.
<רינת וייגלר: אנחנו מתכוונים, כמובן, כבר עשינו איזה מיפוי של הסוגיות ויובאו לאנשי המקצוע הספציפיים ותהיה התייחסות ספציפית לסוגיות.
יעקב מרגי: בינתיים הצטרפה אלינו חברת הכנסת עדי קול.
יעקב מרגי: היא יו"ר הוועדה לפניות הציבור של הכנסת.
יעקב מרגי: ועדה חשובה בעיניי.
יעקב מרגי: נציג משרד הבריאות הגיע?
יעקב מרגי: משרד החוץ.
יעקב מרגי: אני מבין שהיית חברה במשלחת.
<נינה בן עמי: שלום.
<נינה בן עמי: אני ממשרד החוץ, מהמחלקה לארגונים בין-לאומיים.
<נינה בן עמי: יחד עם העמיתים שלי למשרד המשפטים ריכזתי את המשלחת הזאת, שהופיעה בז'נבה לפני כמה חודשים.
<נינה בן עמי: רציתי בהזדמנות זאת לברך על העבודה הקשה והאינטנסיבית שנעשתה על ידי משרד המשפטים וכל המשרדים ששלחו נציגים במשך חודשים ארוכים להכין את החומר של הדוח וללמוד את הנושאים, להכין את עצמם לקראת ההופעה.
<נינה בן עמי: זו הפעם הרביעית שאני ריכזתי משלחת כזאת להופיע בפני אמנה בז'נבה, ובהתייחס למה שכבודו הציע בתחילת הדברים שלך, זאת אווירה לא פשוטה מבחינת השלכות פוליטיות, אז רציתי להתייחס לזה - -
יעקב מרגי: בלשון המעטה.
<נינה בן עמי: בלשון המעטה.
<נינה בן עמי: קודם כל, להסביר שיש ענין - -
פנינה תמנו: זה עד כדי כך?
יעקב מרגי: לשאלתה, היא שאלה אם זה עד כדי כך?
יעקב מרגי: אני הייתי במשלחות פרלמנטריות במקומות קצת יותר ידידותיים וההרגשה היא לא נוחה כמו מועצת אירופה, הפרלמנט האירופי.
יעקב מרגי: אז באו"ם, ודאי וודאי שאנחנו לא...
<נינה בן עמי: כידוע, מדינת ישראל החליטה לפני כשנה להשעות את הטקסים שלנו במועצה לזכויות אדם, שיושבת בז'נבה.
<נינה בן עמי: רציתי, גם למען הרקורד, להסביר שהאמנה הזאת ואמנות אחרות הן לא חלק מאותו דבר.
<נינה בן עמי: המועצה לזכויות אדם זה דבר אחד.
<נינה בן עמי: אנחנו משנים את היחסים, זו אפליה ארוכת שנים, יש לה אג'נדה ספציפית נגד ישראל, יש מכלול של סיבות - -
יעקב מרגי: להתכנס לוועדה לזכויות הילד.
<נינה בן עמי: - - לוועדה הזאת יש אמנות שאנחנו לקחנו על עצמנו, כמדינה, אחריות, שחתמנו על האמנות האלה, אשררנו אותן ויש מחויבות בינלאומית מבחינתנו, כמדינה, ליישם אותן.
יעקב מרגי: האם משרד החוץ לוקח באמת את הדברים שאנחנו די טובים בהם יחסית, ויודע למנף את זה בדיפלומטיה הבינלאומית?
<נינה בן עמי: כן.
<נינה בן עמי: זה אחד מהדברים מבחינת האג'נדה החיובית, מה שנקרא, שאנחנו עושים.
<נינה בן עמי: לפני שבוע, באו"ם, בניו-יורק, היו קצת כתבות על זה בתקשורת, שעשינו יום מיוחד בנושא יזמות והמאבק בעוני.
<נינה בן עמי: הצלחנו להשיג תמיכות גם ממדינות ערב, היו איזה 140 מדינות שתמכו ביוזמה הזאת.
<נינה בן עמי: עשינו יום מיוחד שאנשים הגיעו גם ממדינות כמו ערב הסעודית, בחריין, מדינות לא ידידותיות לנו שהיו בעולם ובקשו ורצו ללמוד מאתנו.
<נינה בן עמי: אז איפה שיש לנו יכולת להראות את הפנים היפות של ישראל ולעשות את זה, אנחנו עושים.
<נינה בן עמי: באו"ם יש לנו ביטוי כזה, שכשסוגרים לנו את הדלת, אנחנו נכנסים דרך החלון.
<נינה בן עמי: זה חשוב שתבינו מה זה משרד החוץ ודיפלומטיה כי זה לא רק קוקטיילים.
<נינה בן עמי: יש עבודה מאד קשה שנעשתה - -
יעקב מרגי: אנחנו לא חושדים בכם.
יעקב מרגי: אז הנה, הכנסת אמירה במאבק שיש לכם היום.
יעקב מרגי: אנחנו מחזקים את ידיכם במאבק.
<נינה בן עמי: תודה רבה.
<נינה בן עמי: תודה לעמיתים שלי שהיו שם ועברו את 6 השעות האלה, שלא היו פשוטות.
<נינה בן עמי: קיבלנו גם קומפלימנטים נקודתיים.
יעקב מרגי: עברנו סקירה של משרדי הממשלה.
יעקב מרגי: אנחנו נפתח עם הארגונים.
<אפרת לב ארי: אני ממשרד הפנים והייתי רוצה לומר דברים.
<אפרת לב ארי: אני עורכת דין בלשכה המשפטית של רשות האוכלוסין וההגירה במשרד הפנים.
<אפרת לב ארי: אני אצטרף לדברים של נינה, חברתי, ותשבחות גם למשרד החוץ וגם למשרד הפנים לעבודת ההכנה של המחלקה של אילת וגם לעבודה של משרד החוץ.
<אפרת לב ארי: מעבר למאבק שלכם, עבודת ההכנה, רובנו, רוב המשלחת, מעולם לא התנסתה בעבודה כזאת, בטח לא מול האו"ם, שהוא גוף שעבודת הייצוג שלנו, של המדינה מולו, יותר קשה.
<אפרת לב ארי: אז עבודת ההכנה היתה טובה באמת ואחד הלקחים, עוד לפני שנגיע ללקחים הפרטניים שלנו, כמשרד ממשלתי שקיבל ביקורת במסגרת הדוח הזה, אחד הלקחים הוא באמת עבודת הכנה מאד טובה, קריאה והכנה טובה של הדוחות של ארגוני זכויות האדם.
<אפרת לב ארי: כל ה-NGO, מה שאנחנו מכנים.
<אפרת לב ארי: זה חשוב מאד.
<אפרת לב ארי: כלומר, האו"ם ניזון מאד מהדוחות האלה.
<אפרת לב ארי: לדאבוננו, הרבה דברים שאנחנו מסרנו שם פחות קיבלו התייחסות וקצת התאכזבנו, האמת, לקבל הרבה הערות כשראינו שבפועל נתנו מענים, ומענים שבאמת מציגים את המציאות כהווייתה.
<אפרת לב ארי: אין לנו שום ענין להציג מצגים כוזבים, בטח לא לאו"ם.
<אפרת לב ארי: אז נסיים בתשבחות על כל ההכוונה ועבודת ההכנה.
יעקב מרגי: אנחנו נתכנס לענייננו כי יש לנו הרבה ארגונים ונרצה לשמוע את כולם.
<אפרת לב ארי: אין בעיה.
<אפרת לב ארי: אנחנו, מטבע הדברים, הביקורת שהופנתה כלפינו היתה בנוגע לילדים שהם לא ישראלים, בין אם הם ילדים של מה שאנחנו מכנים "תושבי האזור", ילדים פלסטינים, בכל הנוגע לחוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), שמכונה חוק האחמ"שים.
<אפרת לב ארי: היה נדמה שיש פערי מידע בין המידע שהובא בפני האו"ם לבין המציאות של מה קורה בהתאם לחוק, באופן הטיפול בבקשות לאיחוד משפחות.
<אפרת לב ארי: בין של בן זוג ישראלי עם בן זוגו הזר ובין אם של קטינים פלסטינים ומניעת הפרדתם מהורה ישראלי משמורן.
<אפרת לב ארי: אז בהיבט הזה ניסינו לשקף את המציאות, את החוק, איך מטופלות בקשות.
<אפרת לב ארי: את המישור ההומניטרי של טיפול, בקשות חריגות, שלא עומדות בתנאים של החוק, שמטופלות על ידי ועדה הומניטרית שמייעצת לשר.
<אפרת לב ארי: זה היבט אחד.
<אפרת לב ארי: היבט נוסף נוגע לילדים של זרים.
<אפרת לב ארי: לגבי ילדים של מסתננים נטען שאנחנו עוצרים בלי אבחנה ילדים של מסתננים - -
פנינה תמנו: לא, אבל יש גם פליטים.
עדי קול: אנחנו הולכים רגע אחורה: לגבי בדיקת רקמות, התייחסו לזה?
<אפרת לב ארי: לא היה.
<אפרת לב ארי: זה היה בהיבט קטן ותיכף אתייחס גם לזה.
<גלית וידרמן: זה מופיע גם בהמלצות.
<אפרת לב ארי: - - ילדים של פליטים.
<אפרת לב ארי: פליטים שמוכרים כפליטים על פי האמנה מקבלים רישיון לישיבת ארעי בישראל וגם הילדים שלהם.
פנינה תמנו: כמה ילדים יש?
פנינה תמנו: אין אף ילד כזה.
<אפרת לב ארי: ילד שקיבל מעמד פליט?
<קריאות: אף לא אחד.
<אפרת לב ארי: אני לא חושבת שזה נכון.
יעקב מרגי: גברתי, אני אתן לך רשות דיבר כשתבקשי.
<אפרת לב ארי: זה לא נכון.
<אפרת לב ארי: לא את כל הנתונים אני יכולה להעביר לכם.
יעקב מרגי: זה סוד גלוי שהמדינה לא ממהרת לקבל החלטות במעמד פליט.
יעקב מרגי: בלי שום קשר לדעותיי, המדינה לא ממהרת, זאת עובדה.
יעקב מרגי: לכן, בגלל העובדה הזאת, מן הסתם, ישנם ילדים של מהגרי עבודה, של פליטים, של מסתננים.
יעקב מרגי: מכל ההגדרות, בסוף יש הגדרה אחת שיוצאת מכולם, זה הילדים שלהם.
יעקב מרגי: השאלה אם הם מטופלים - -
<אפרת לב ארי: שוב אני אומרת שצריך להבחין בין פליטים ובין ילדי מסתננים.
<אפרת לב ארי: אי אפשר להתייחס לכולם כאל מקשה אחת.
פנינה תמנו: אבל אי אפשר להתייחס לכמה קטגוריות כשלא קיימת קטגוריה בפועל של ילדי פליטים.
יעקב מרגי: אני לא רוצה לשים הכל על הכתפיים של משרד הפנים.
<אפרת לב ארי: אני רק אתייחס לשאלה של חברת הכנסת קול.
יעקב מרגי: תסלחי לי, שאלה.
<אפרת לב ארי: הנושא של בדיקת רקמות עלה בהקשר של הטענה שילדים שנולדים לאימהות זרות במדינת ישראל לא מקבלים תעודת לידה כמו ילד ישראלי שנולד במדינת ישראל.
<אפרת לב ארי: ההסבר לזה הוא שתעודת לידה, על פי חוק מרשם האוכלוסין, ניתנת למי שרשום במרשם האוכלוסין.
<אפרת לב ארי: מי שרשום זה בעצם אזרחי ישראל, תושבי קבע בישראל, התושבים הארעיים.
<אפרת לב ארי: זרים לא רשומים במרשם.
<גלית וידרמן: זה לא מה שהאמנה אומרת.
<גלית וידרמן: ..
עדי קול: אף ישראלי לא רשום - -
<אפרת לב ארי: לגבי זרים, אנחנו לא מנהלים מרשם אוכלוסין של זרים, יש לנו כן מאגר ממוחשב מסוים של זרים.
<אפרת לב ארי: כאשר תינוק נולד לאם זרה, הוא כן מקבל מסמך רשמי של מדינת ישראל שנקרא: אישור הולדה.
<אפרת לב ארי: שם האב לא נכתב בו מהסיבה הפשוטה שאנחנו לא יודעים מי האבא.
<אפרת לב ארי: אנחנו לא מנהלים מרשם של אבות ואמהות.
<אפרת לב ארי: אני אעצור בנקודה הזאת כי הנושא הזה כרגע תלוי ועומד בבג"ץ.
<אפרת לב ארי: מספר העתירה, אם זה מעניין, זה בג"ץ 1528/13 - -
יעקב מרגי: אנחנו כרגע רוצים להתכנס לדיון של הוועדה.
פנינה תמנו: אדוני היושב ראש, אם יורשה לי במשפט: בסוף, הפנים שלנו ברמה הבינלאומית באו"ם יקבעו הרבה על פי זה, על היחס שלנו לילדים שאין להם מעמד.
פנינה תמנו: לכן, אני חושבת שהמשרד שלכם צריך לקחת את זה ברצינות.
פנינה תמנו: הנזק שיגרם הוא בלתי הפיך והרבה יותר חמור אם אנחנו נשקיע במדיניות סדורה כלפי הילדים הללו.
פנינה תמנו: אני לא יודעת אם יש פה את הנציגות - -
<אפרת לב ארי: המדיניות קיימת.
<אפרת לב ארי: אני לא יכולה לפרט אבל היא קיימת.
יעקב מרגי: סליחה, אני פיתחתי איזה רגישות במיוחד מיועצים משפטיים של משרדי ממשלה.
יעקב מרגי: אין לי טענה אליכם.
יעקב מרגי: נכון, אין לכם מענה.
יעקב מרגי: המדינה מטפלת.
יעקב מרגי: יועץ משפטי אומר:
יעקב מרגי: אנחנו לא מטפלים כי חוק מרשם האוכלוסין קובע כך וכך.
יעקב מרגי: אנחנו, כרגע, בוועדה לזכויות הילד מדברים על הילדים.
יעקב מרגי: יש לנו את כל הבעיות מסביב ובסוף, המשפך שלנו הוא הילדים חסרי המעמד מכל סיבה שלא תהיה.
יעקב מרגי: אנחנו כמדינה, כחברה, אמרנו ואומרים ונאמר, בלי שום קשר לוויכוח איך מטפלים בכל סוגית המסתננים, פליטים, עובדים זרים, מהגרי עבודה, הכל, הילדים צריכים לקבל את מה שכל ילד מקבל.
יעקב מרגי: יתכבדו המשרדים, היועצים המשפטיים, ויבדקו איפה החוק לא נותן מענה ויתקנו.
יעקב מרגי: אי אפשר.
יעקב מרגי: הלכו לי כמעט 4 שנים רק מלהתווכח על הדברים האלה במשרד.
עדי קול: אני מכירה ילד שהוא היום בן שנתיים וחצי, אבא שלו אזרח ישראלי שנפטר ואי אפשר לעשות בדיקת רקמות ואי אפשר לעשות לו בדיקת רקמות ואין לו שום מעמד כאן כי יש תזכיר שהוא מעיד שהוא אבא שלו, כולם מסביב, אבל אין את האבא אז אי אפשר.
עדי קול: אז לילד אין ביטוח, אין לו שום דבר.
יעקב מרגי: אז נהיה פרקטיים.
יעקב מרגי: יושב פה יועץ משפטי - -
עדי קול: זה כבר בדיון שלישי בוועדה לפניות הציבור על הדבר הזה - -
יעקב מרגי: ציינו את זה לשבח והשכלנו.
יעקב מרגי: לכן, יושבים כאן ואנחנו נאמר את זה גם בדברי הסיכום.
יעקב מרגי: יושבת כאן נציגה מהלשכה המשפטית של משרד הרווחה.
יעקב מרגי: יש נציגות מהלשכה המשפטית של משרד הפנים.
יעקב מרגי: יושבים ממשרד החינוך, ממשרד הבריאות לא הגיעו.
יעקב מרגי: אני חושב שצריך להתכנס לפתור את הלקונות כדי שהידיים שלכם, של הגורמים המקצועיים, לא יהיו כבולות מלטפל.
יעקב מרגי: אין פה אמירה של מדינת ישראל שהילדים האלה הם שקופים.
יעקב מרגי: הם לא שקופים, הם לא יכולים להיות שקופים.
<אפרת לב ארי: אני אענה לזה: צריך להבחין בין הנושא של מדיניות הגירה של מדינת ישראל לגבי - - ולגבי מענים של ייתר המשרדים.
יעקב מרגי: אמרתי את זה.
יעקב מרגי: אני רוצה לתת זכות דיבור, רשות דיבור גם לארגונים.
יעקב מרגי: אמנם יוניצף קיבלו את רשות הדיבור אבל לא נוותר על הילדים.
יעקב מרגי: ארגון הילדים של יוניצף.
פנינה תמנו: מה העמדה שלהם לגבי - -
יעקב מרגי: הם דוחפים.
יעקב מרגי: אני חושב שצריך לקדם את החוק וזה יעבור לוועדת שרים לענייני חקיקה ושמשרדי הממשלה יביעו את העמדה.
יעקב מרגי: אנחנו נדאג שגם מהאופוזיציה יהיו שותפים לחוק הזה וגם מהקואליציה, שיהיה לחץ.
יעקב מרגי: בבקשה, יוניצף, נוער יוניצף.
<יהלי בן דוד: שלום לכולם.
<יהלי בן דוד: אני חברת נוער למען יוניצף.
<יהלי בן דוד: אני עולה לכיתה י' מראשון לציון.
<יהלי בן דוד: בקבוצה שלנו יש שיתוף של ארגון יוניצף ביחד עם הפיקוח על זכויות התלמיד במשרד החינוך, בהובלת טובה בן ארי.
<יהלי בן דוד: אז ככה, כעיקרון, החלק שלנו בדוח התעסק בהשתתפות של ילדים בקבלת החלטות.
<יהלי בן דוד: ילדים מהווים בערך כשליש מהאוכלוסייה, 30%.
<יהלי בן דוד: אם נחשב את זה, זה בערך 36 מנדטים בתוך הכנסת אבל למעשה, אין להם זכות הצבעה לא בבחירות לממשלה ולכנסת ולא בבחירות לרשויות המקומיות.
<יהלי בן דוד: גם בתוך בתי הספר יש ביניהם יחסי מרות ביחס למורים שלהם ובגלל זה צריך שתהיה להם התייחסות מיוחדת בכל מה שקשור לקבלת החלטות.
<יהלי בן דוד: לפי סעיף מספר 3 באמנת זכויות הילד, טובת הילד אמורה לעמוד כסעיף ראשון, שיקול ראשון, שתעמוד מעל הכל.
<יהלי בן דוד: ולכן, אנחנו חושבים שאי לכך, אנחנו צריכים להשמיע את דעתו של הילד כדי להגיע למסקנה מה טובתו.
<יהלי בן דוד: עוד ענין: סעיפים נוספים מהאמנה מראים שלילד יש זכות להביע את דעתו בכל מה שנוגע אליו.
<יהלי בן דוד: בקשר להבעת העמדה של הילדים בתוך בתי הספר: ברוב בתי הספר בארץ יש מועצות תלמידים.
<יהלי בן דוד: הבעיה היא שרובן לא מספיק פעילות או שאין להן מספיק כוח להשפיע גם אם הן מעלות ענין לסדר היום, לא בדיוק מתייחסים אליו ובגלל זה רצינו לבדוק אם יש דרך בעזרת משרד החינוך או חקיקה כל שהיא, לאפשר למועצות התלמידים בבית הספר מרחב גדול יותר לפעולה, לחייב את בית הספר לקבל את זה באיזה שהוא מובן.
<טובה בן ארי: רק הערה: אנחנו לא מדברים רק על המועצות.
<טובה בן ארי: אנחנו אומרים שלכל ילד תהיה הזכות.
<טובה בן ארי: האמנה לא מתייחסת למועצות או לקבוצות.
<טובה בן ארי: הרעיון הוא שלכל ילד - -
יעקב מרגי: מאחר ואין לנו עדין נציבות, אז בואו ניתן לזה סטטוס כזה.
יעקב מרגי: יש כבר מועצות תלמידים - -
<טובה בן ארי: לא, חשוב לדייק בזה.
<טובה בן ארי: אם אנחנו מדברים על חינוך, ואני במערכת חינוך - -
עדי קול: אבל מועצות התלמידים לא מייצגות.
עדי קול: אנחנו רוצים שכל ילד יוכל לייצג את עצמו.
<טובה בן ארי: מועצת תלמידים היא באמת גוף יציג אבל כל ילד, יש לו את הזכות שלו.
יעקב מרגי: זה לא בא להחליף.
יעקב מרגי: היא הסבירה את זה בצורה הכי טובה.
יעקב מרגי: יש כבר מועצת תלמידים שנבחרה.
יעקב מרגי: יש מקומות שכנראה הן לא באות לידי ביטוי באותן מועצות בגלל שיש מישהו שלא רוצה, הוא חושש ומכל מיני סיבות שכולנו מכירים.
יעקב מרגי: אני חושב שהיא נגעה בנקודה שצריך להתייחס אליה במשרד החינוך - -
<טובה בן ארי: נכון, והיא היתה מאד עדינה.
יעקב מרגי: לכן, אני לא יודע אם יש מקום לחוזר מנכ"ל או משהו כזה אבל אני חושב שצריך לתת לזה התייחסות.
<טובה בן ארי: נכון.
<טובה בן ארי: זאת הנבחרת של יוניצף, שווה...
יעקב מרגי: אבל מאחר ואפילו חבר הכנסת הכי מוכשר מקבל 3 דקות ואנחנו מצומצמים בזמן, תתכנסי לסיום.
<יהלי בן דוד: אין בעיה.
<יהלי בן דוד: - - עוד עניינים שאפשר להוסיף עליהם זה הרשות המקומית.
<יהלי בן דוד: כעיקרון, הרעיון הוא להפוך את הערים שבתוכן הילד מבלה את רוב הזמן שלו לעיר ידידותית לילדים ולשתף החלטות מסוימות בתוך הרשות המקומית גם ילדים.
<יהלי בן דוד: ענין אחרון ואולי הכי חשוב הוא שיתוף ילדים בתוך המערכים הממשלתיים במערכת החקיקה.
<יהלי בן דוד: כלומר, לשתף ילדים בקבלת החלטות בכנסת ובממשלה שנוגעות אליהם.
<יהלי בן דוד: למשל, כמו כשאנחנו יושבים כאן ומתעסקים בחוקים שעוסקים בילדים באופן ישיר, ולשתף אותם ולתת להם להביע את דעתם אפילו שבאופן ישיר הם לא יכולים להצביע עליהם, שישמיעו את דעתם.
יעקב מרגי: הצטרפה אלינו חברת הכנסת מיכל רוזין, שהיא יו"ר הוועדה לבחינת זכויות העובדים הזרים.
עדי קול: יש לי שאלה בהקשר הזה: מועצת תלמידים, אנחנו מכירים שיש קבוצה קטנה שתמיד רצה להתמודד על מועצת תלמידים ואנחנו רוצים לשמוע את הדעות של כל הילדים.
עדי קול: נגיד, ילד בדואי בן 14 מהנגב.
עדי קול: יש לך רעיון איך אנחנו מגיעים לכל הילדים ולא רק למועצות?
<גלית וידרמן: אנחנו עומדים לפתוח בשנה הבאה קבוצה של ילדים - -
עדי קול: לא, אבל רציתי לשמוע אותה.