GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<סיגל מרד: אבל גברתי - -
אורלי לוי אבקסיס: אני התחייבתי שזה משהו שנדון בו.
אורלי לוי אבקסיס: זה משהו פתיר.
אורלי לוי אבקסיס: יש היום טכנולוגיות היום, אפילו של אס.
אורלי לוי אבקסיס: אמ.אס.
אורלי לוי אבקסיס: יש עניין נהדר ביהוד שאנחנו הולכים ללמוד אותו שמדבר על כך שיש להם כבר טכנולוגיה בטאבלט.
אורלי לוי אבקסיס: רק לוחצים על השם – אוטומטית זה מגיע, הודעות האס.
אורלי לוי אבקסיס: אמ.אס נשלחות.
אורלי לוי אבקסיס: היא לא צריכה יותר מזה.
אורלי לוי אבקסיס: אותי מטריד מה שאת אומרת מאחורי הדברים – הגננות לא רואות מי מהילדים הגיע?
אורלי לוי אבקסיס: אני אמא לתינוק, ומה שמפחיד אותי זה שמשרד התמ"ת - -
<סיגל מרד: משרד הכלכלה.
אורלי לוי אבקסיס: טוב, טעות.
אורלי לוי אבקסיס: משרד הכלכלה – היום עם השם החדש, עם התיוג המחודש - -
יעקב מרגי: עשו לו עוול.
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, זה מזכיר לי את בקעת בית שאן.
אורלי לוי אבקסיס: היום קוראים לזה עמק המעיינות כדי למתג מחדש, לשנות סטריאוטיפים.
אורלי לוי אבקסיס: אבל עדיין זה מגעגע כמו ברווז, זה הולך כמו ברווז – זה אותו משרד.
אורלי לוי אבקסיס: בסדר, משרד הכלכלה – קיבלתי.
אורלי לוי אבקסיס: מעכשיו ואילך אשתדל לדייק.
אורלי לוי אבקסיס: כשמשרד הכלכלה אומר שהוא אחראי על מעונות – אני בכלל בתפיסה שכל הנושא של הגיל הרך, כל הרצף צריך להיות תחת כובע אחד – של משרד החינוך.
אורלי לוי אבקסיס: פה זה כבר עניין אחר שבו נדון בהרחבה בהמשך.
אורלי לוי אבקסיס: מתי יהיה השר שיהיה מוכן לוותר על הקולוניה הזאת ויגיד, אוקיי, אני מקבל את זה – הכי טבעי לנושא הזה שזה יהיה תחת כובע אחד?
אורלי לוי אבקסיס: זה לא הדיון היום.
אורלי לוי אבקסיס: אבל כשאת אומרת לי שיש גננת – שהיא גננת וכמה מטפלות על 80 ילדים – שאם אנחנו דורשים מהן לראות שילד חסר או לשלוח אס.
אורלי לוי אבקסיס: אס בלחיצה או רק לראות שהילד איננו יש קושי לעמוד בזה – אני מוטרדת מהגנים האלה שהם פתוחים.
אורלי לוי אבקסיס: אני מוטרדת מעמדת משרד הכלכלה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל זה לא אומר שאנחנו לא ניקח את הדברים האלה לתשומת הלב ונשקול אותם.
אורלי לוי אבקסיס: זה עניין שנצטרך לפתור אותו מבחינת הפרוצדורה.
אורלי לוי אבקסיס: כל הסיפור פה הוא פרוצדורה; כל הסיפור פה הוא לקבוע מהם הדברים שעושים.
אורלי לוי אבקסיס: אמרתי שנעשה את זה מדרגי, זאת אומרת לפי טווח גילאים ושעות.
אורלי לוי אבקסיס: אני מחויבת לשמוע גם את ארגון הגנים הפרטיים והמוכרים ולהתחשב בנתונים בשטח.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אנחנו כן מעוניינים ליצור את רשת הביטחון הזאת, וכך יהיה.
<סיגל מרד: אפשר להשלים?
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עוברים למשרד החינוך.
<סיגל מרד: יש לנו עוד טיעונים.
<סיגל מרד: אני מבקשת רשות להמשיך להסביר.
<סיגל מרד: קודם כול אני רוצה להדגיש שעמדת הממשלה הייתה שלא יקודמו הליכי החקיקה כל עוד לא - - -
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא במצב טוב מבחינת הזמן.
אורלי לוי אבקסיס: שלחתי את העוזר שלי להביא את הפרוטוקול מהמליאה, וברגע שנביא את הפרוטוקול של תשובת הממשלה מהמליאה אנחנו נתייחס גם לזה.
אורלי לוי אבקסיס: ישבתי גם עם היועץ של השר נפתלי בנט והבטחתי לו וסגרנו את העניין הזה.
אורלי לוי אבקסיס: הבנתי שמישהו פה קפץ כדי לשמר את המצב.
אורלי לוי אבקסיס: אני חוזרת ואומרת: בנושא הזה אני מחויבת למה שדובר.
אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת שההבנה הייתה משרד החינוך.
אורלי לוי אבקסיס: הגיוני מאוד שצריך לעשות את זה גם עם משרד הכלכלה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מתכוונים לעשות את זה עם משרד הכלכלה, אבל אנחנו לא נעצור את החקיקה.
אורלי לוי אבקסיס: כי אם כוונת משרד הכלכלה להגיד שזה בלתי ישים הייתם צריכים לומר את זה בוועדת שרים.
אורלי לוי אבקסיס: בוועדת שרים החוק הזה עבר פה-אחד, מה שאומר שגם אם משרד הכלכלה היה מתנגד זה היה עובר.
<סיגל מרד: לא זה מה שמשרד הכלכלה אומר.
<סיגל מרד: יש פה עוד משמעויות - -
אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת את המשמעויות.
אורלי לוי אבקסיס: "בטרם".
<גלית גלעד: שלום, בוקר טוב, תודה רבה.
<גלית גלעד: כמובן, אנחנו מבינים את כל הבעיות המנהלתיות, אבל אנחנו פה כדי להקים את קול הצעקה ולהזכיר לכולנו שלא מזמן בחודש האחרון ארבעה ילדים קיפחו את החיים שלהם בשכחת ילדים ברכב.
<גלית גלעד: ארבעה ילדים מסכנים, קטנים שעוד לא ראו אור יום ולא חיים.
<גלית גלעד: משנת 2008 יש לנו 175 מקרים של שכחת ילדים.
<גלית גלעד: רובם שכחת ילדים ברכב פרטי וחלקם בהסעות ילדים.
<גלית גלעד: יש לנו שמונה מקרי מוות עד כה משנת 2008.
<גלית גלעד: כל המדינה נזעקה לנושא.
<גלית גלעד: משרדי ממשלה רבים וחברת הכנסת אורלי לוי החליטו להקים קול צעקה ולפעול.
<גלית גלעד: אחד הנושאים החשובים הוא לקדם חקיקה כדי שגם איש המקצוע שמטפל בילד ונוגע בילד יוכל לסייע בנושא.
<גלית גלעד: ואם מדובר בדיווח שהוא לטעמנו אמצעי פשוט אז אנחנו תומכים בחקיקה הזאת.
<גלית גלעד: יתר על כן אנחנו רואים חשיבות בהסברה באמצעות אנשי המקצוע.
<גלית גלעד: זאת אומרת אנשי המקצוע שנוגעים בהורים יוכלו להעביר את המסר עד כמה הנושא הוא פשוט, טריוויאלי אבל, לצערנו, בשטח אנחנו רואים דברים אחרים.
<גלית גלעד: להזכירכם, רק שלשום אמא החליטה להשאיר את הילד שלה לכמה דקות, אז אנחנו תומכים בחקיקה.
<גלית גלעד: תודה רבה.
אורלי לוי אבקסיס: הגיע אלינו הפרוטוקול של המליאה שהוא הפרוטוקול המחייב.
אורלי לוי אבקסיס: כמו שאמרתי קודם לא היה זכור לי שמשרד הכלכלה היה חלק מההתחייבות.
אורלי לוי אבקסיס: אני מקריאה לכם: "אדוני היושב-ראש, חברי השרים, חברי הכנסת, הצעת החוק שמדובר בה נדונה בוועדת שרים לענייני חקיקה בישיבתה השביעית ביולי 2013.
אורלי לוי אבקסיס: החלטת הוועדה הייתה לאשר את ההצעה בקריאה טרומית בלבד בתנאי שהמשך תהליך החקיקה יתואם עם משרד החינוך ועם משרד האוצר".
אורלי לוי אבקסיס: בזה תמה ההידברות - -
<סיגל מרד: אני יכולה להציג לך, גברתי, את החלטת ועדת שרים.
<סיגל מרד: גם היא נמצאת כאן.
אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת – זה היה התנאי שהועבר במליאה, על זה הצבענו.
<קריאה: על זה הצביעו חברי הכנסת.
אורלי לוי אבקסיס: על זה חברי הכנסת הצביעו, וזה מה שמחייב אותנו.
אורלי לוי אבקסיס: בזה אני לא ממשיכה לדון.
<סיגל מרד: אני חייבת להסביר לגברתי בכל זאת מה המשמעויות.
<סיגל מרד: אין שום בעיה – גם אם אנחנו עושים עצירה של הנושא הזה יש פה עוד היבטים.
אורלי לוי אבקסיס: יש פה יושבת-ראש שמנהלת את הוועדה.
אורלי לוי אבקסיס: מוצא חן בעינייך או לא – את צריכה לקבל את התנאים, את צריכה לקבל את סדר הדיון.
אורלי לוי אבקסיס: אמרתי ויתרה מכך, שלחתי את העוזר להביא את הפרוטוקול על מה הצבענו ומה מחייב - -
<סיגל מרד: אז אני רק מבקשת להשיב לפרוטוקול - -
אורלי לוי אבקסיס: - - ועדיין למרות - -
<סיגל מרד: - - שגברתי לא מאפשרת לנציגת משרד הכלכלה להסביר את הנימוקים - -
אורלי לוי אבקסיס: נרשם, תודה.
<סיגל מרד: - - שבעצם יוצרים חסם ויוצרים בעיות ביישומו של החוק.
יעקב מרגי: אמרו לך - - - בקריאה שנייה ושלישית בוועדה.
אורלי לוי אבקסיס: אני תמהה מדוע משרד הכלכלה נזכר עכשיו.
אורלי לוי אבקסיס: מה הייתה עמדתו בוועדת שרים – אינני יודעת.
אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה לומר דבר אחד: אנחנו עומדים מאחורי מה שהתחייבנו לו במליאה, ויתרה מכך: למרות שהתשובה של הממשלה שהיא התשובה המחייבת במליאה לא כללה את משרד הכלכלה אני מבינה את החשיבות להגיע לתיאומים עם משרד הכלכלה, ואנחנו נגיע לתיאומים עם משרד הכלכלה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אנחנו לא נעצור את החקיקה בגלל שמישהו רוצה לעצור כל שינוי שיכול להביא להצלת חיים.
<סיגל מרד: חס וחלילה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נשמע - -
<קריאה: זאת המשמעות.
אורלי לוי אבקסיס: - - אנחנו נשמע כל דבר וכל מילה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מחויבים לתשובת הממשלה במליאה, ואנחנו לא חורגים ממנה.
אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת מרגי, ובזה סיימנו לגבי החובה של התיאום עם משרד הכלכלה.
יעקב מרגי: יש התייחסות של עוד משרד ממשלתי?
יעקב פרי: אני יעקב פרידברג, אני ממחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים.
יעקב פרי: אני רוצה לציין בקצרה רבה שלוש נקודות: נקודה אחת שנוגעת למשמעות של החוק הזה היא הגיל.
יעקב פרי: כרגע הנושא הזה לא מוזכר אבל ככל שיקודם הנושא - -
יעקב מרגי: יהיה דיון מעמיק בהמשך הליך החקיקה לגבי הגיל והשעות.
יעקב פרי: ככל שמדובר בגיל מבוגר יותר נוצרות כאן בעיות שאנחנו לא רוצים להיכנס אליהן וצריך לתת עליהן את הדעת.
יעקב פרי: על ילדים גדולים יותר – נערים ונערות – בוודאי שלא צריך לדווח להורים שלהם על המעשים שלהם - -
יעקב פרי: צריך לדון בזה.
יעקב מרגי: בהמשך להתפרקות ההורית אני חושב שזה מתאים.
יעקב פרי: לעניין ההבדל בין חקיקה לבין הנחיות מנהל, כמו שהציג כאן היועץ המשפטי לוועדה אני רק רוצה לציין שאמרה כאן יושבת-ראש הוועדה שרוצים להקים כאן רשת ביטחון, שזה דבר שאני חושב שמקובל על כל יושבי החדר ללא יוצא מן הכלל.
יעקב פרי: השאלה היא האם אנחנו מעוניינים להטיל חובות פליליות ואזרחיות על עובדי הוראה או על מנהלות מעונות או על מטפלות במעונות.
יעקב פרי: ככל שאנחנו עושים את זה בחקיקה אנחנו יוצרים מחויבות כזאת.
יעקב פרי: זה דבר שהמחוקק יכול להחליט אותו אבל זה ראוי לדיון אם אנחנו מעוניינים ליצור את הדבר הזה.
יעקב פרי: הדבר האחרון שהוא בעיניי החשוב ביותר בהערות שלי הוא לעניין מעונות היום.
יעקב פרי: הנוסח כפי שהוא עכשיו מבקש לתקן את החוק כך שהשר יוסמך להתקין תקנות על מעונות יום שבהם יש ילדים עד גיל 3.
יעקב פרי: יצוין שחוק פיקוח על מעונות משנת 65' והתקנות מכוחו זה חוק שלא מיושם בשום צורה או דרך לעניין מעונות היום לפעוטות.
יעקב פרי: לא נותנים רישיונות מכוחו, לא מפקחים מכוחו.
יעקב פרי: ממילא החוק הזה הוא חוק שלא ניתן יהיה לאכוף אותו.
יעקב פרי: ראוי מאוד לציין את הדבר הזה.
יעקב פרי: לכן אסכם ואומר שעובדי הוראה ומטפלים הם אנשים נורמטיביים שבוודאי מעוניינים לדאוג לשלומם של ילדים, ואין טעם לחוקק, אפשר להוציא הנחיות מנהליות ולהגיע לרשת הביטחון.
יעקב מרגי: תודה רבה, אדוני.
יעקב מרגי: אני חייב לומר משהו לשולחן הזה: אנחנו לא מחוקקים אובססיביים, ובוודאי שאם אפשר לעשות דברים בחקיקה משנית או בתקנות או בחוזר מנכ"ל או בהנחיות זה דבר טוב.
יעקב מרגי: כשיש מצב חירום צריך לדפוק על השולחן.
יעקב מרגי: החברה הישראלית עברה טלטלה בסיפור הזה של שכחה של ילדים במכוניות עד כדי אובדן חיים.
יעקב מרגי: על הדרך מתקיים פה דיון רציני – וטוב שכך – לאו דווקא בהקשר של מה שקרה בחודש האחרון ולאו דווקא במעונות יום – בנושא של האחריות ההורית על ילד שמגיע או לא מגיע למוסד חינוך.
אורלי לוי אבקסיס: סליחה על החלפת יושבי-הראש וכו'.
יעקב פרי: נאמרו דברים חשובים שלא שמעת, גברתי.
אורלי לוי אבקסיס: הפרוטוקול שמע, והכול יגיע.
אורלי לוי אבקסיס: מרגי כבר הפך להיות סגן יושב-ראש הוועדה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: עושה עבודה נהדרת, ואנחנו נהנים מחוכמתו ומניסיונו כשר, מניסיונו המוניציפלי וכדומה וגם מרגישותו החברתית.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לברך את סגן שר החינוך שהצטרף אלינו, חבר הכנסת אבי וורצמן שלקח את הנושא הזה לתשומת הלב.
אורלי לוי אבקסיס: יחד עם המשרד ובגיבוי שר החינוך אנחנו מגיעים לסיכומים.
אורלי לוי אבקסיס: אני רק רוצה להגיד שוב לפרוטוקול למען הסר ספק: לפני הקריאה השנייה בהכנות של הוועדה אנחנו נתאם, נשמע את כל הצדדים ונעשה את זה בשים שכל - -
יעקב מרגי: נרד לרזולוציות המתאימות.
אורלי לוי אבקסיס: נרד לרזולוציות מתוך מטרה ליצור את המנגנון הטוב ביותר לרשת הביטחון.
אורלי לוי אבקסיס: הייתי מקריאה לכם מה השופטת סביונה רוט-לוי אמרה בנושא הזה, וביקשה.
אורלי לוי אבקסיס: היא אמרה, היום כל אחד מסתובב עם טלפון נייד – אני מבקשת שלא יסתתרו מאחורי טענות כאלה ואחרות – בבקשה להתקשר להורים גם אם עדיין אין חוק.
אורלי לוי אבקסיס: להתקשר כשהילד לא מגיע ולא דווח עליו שהוא לא מגיע.
אורלי לוי אבקסיס: זה משהו שהעלות מול התועלת בכלל לא משאיר לנו מקום לספק.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, סגן שר החינוך אבי וורצמן.
אברהם וורצמן: בוקר טוב, חברי חברי הכנסת, יושבת-ראש הוועדה.
אברהם וורצמן: אנחנו חברים ותיקים, דרך אגב.
אורלי לוי אבקסיס: מבאר-שבע.
אברהם וורצמן: מבאר-שבע, העיר הגדולה.
אורלי לוי אבקסיס: ענייני רווחה.
אברהם וורצמן: ענייני רווחה.
אברהם וורצמן: נפגשנו במועדונים לילדים ולנוער בסיכון.
אברהם וורצמן: כל החברים, בוקר טוב.
אברהם וורצמן: בוקר טוב גם לחברים שנמצאים פה.
אברהם וורצמן: הצעת החוק זכתה לתמיכת הממשלה וזכתה גם לתמיכת שר החינוך.
אברהם וורצמן: אנחנו עומדים במקום הזה ומתכוונים למה שאמרנו, ובהחלט מצטרפים לקידום החוק לקריאה ראשונה.
אברהם וורצמן: אני כן רוצה לומר – למרות שזה נאמר לפרוטוקול – את עמדת המשרד המקצועית שהחוק דורש התייחסות להרבה פרטים.
אברהם וורצמן: קודם כול הדבר הראשון שהוא מאוד חשוב: האחריות על הילדים היא של ההורים.
אברהם וורצמן: בוודאי שהמוסד החינוכי שותף, והוא גם צריך להתייחס.
אברהם וורצמן: כל הרעיון בחוק הזה בעיקר כלפי פעוטות שזה חוק מציל חיים – פשוט מאוד.
אברהם וורצמן: החוק הזה בראש ובראשונה הוא עוד רשת ביטחון להצלת חיים, אבל הוא בשום אופן לא תחליף להורים.
אברהם וורצמן: זאת אומרת אנחנו לא רוצים להגיע למקום שבסוף ההורה יבוא בטענה אבסורדית שהוא שכח את הילד באוטו, והגננת לא הזכירה לו שהוא שכח את הילד באוטו.
<סיגל מרד: בדיוק.
יעקב מרגי: יהיו דיונים.
אברהם וורצמן: לכן ברור שבתוך הצעת החוק שתובא לקריאה שנייה ושלישית הדברים האלה יבואו לידי ביטוי.
אברהם וורצמן: דבר שני יש הבדל בין ילד במעון יום או בגן ילדים לבין ילדים בכיתה ה' או בכיתה ד' או בכיתה ז'.
אברהם וורצמן: בוודאי לא ראי התייחסות לילד כזה לילד בגיל כזה.
אברהם וורצמן: דבר נוסף, אנחנו גם צריכים להתייחס לכך שמורה או גננת מתחילים את סדר היום בבוקר, ויש מולה 35 ילדים – למה הן צריכות להתייחס – לדיווחים או צריכה להתייחס לילדים שנמצאים?
אברהם וורצמן: צריך למצוא מנגנון הולם שמצד אחד ייתן מענה להצעת החוק החשובה הזאת, ומצד שני לא יפגע בילדים שנמצאים בגן לסדר היום התקין.
אברהם וורצמן: במעון זה עניין של משרד הכלכלה של חברי השר נפתלי בנט.
אברהם וורצמן: גם בבית הספר, גם במעון, גם בגן הדברים צריכים לבוא לידי ביטוי.
אברהם וורצמן: לעצם העניין גם בהסכמה של משרד החינוך וגם בהסכמה שלי נתבקשתי לטפל בעניין, ואני עושה את זה בשמחה.
אברהם וורצמן: יחד עם חברתי יושבת-ראש הוועדה חברת הכנסת אורלי לוי אנחנו תומכים בקידום החוק לקריאה ראשונה.
אברהם וורצמן: כמובן, שוב, עם ההסתייגויות שאמרתי אבל הדברים יובאו ונטפל בהם בקריאה שנייה ושלישית.
אברהם וורצמן: אני חושב שגם נכון מול משרד הכלכלה ומול משרדים אחרים להגיע להבנה - -
אורלי לוי אבקסיס: - - - חובה בישיבה של הממשלה.
אברהם וורצמן: עדיף שזה ילך בהבנה, זה יותר טוב.
אברהם וורצמן: אני מברך על הצעת החוק, ומקווה שהוא יחוקק עם ההסתייגויות ועם הדברים שדיברנו עליהם לטובת ילדי ישראל.
אברהם וורצמן: תודה רבה.
אורלי לוי אבקסיס: דוברת אחרונה, ואנחנו עוברים להקראה.
<לילי הלפרין: אני מתוכניות למניעת אלימות.
<לילי הלפרין: אני עובדת גם עם הורים וגם בהשתלמויות למנהלים ולמורים.
<לילי הלפרין: אחת הנטיות בחברה הישראלית – זה מוכח מחקרית, אבל גם מהניסיון שלי כשהייתי בשבתון בחו"ל, הניכור של הורים לממסד הישראלי – מערכת החינוך – ובעקבות זה גם של ילדיהם הוא מאוד גבוה.
<לילי הלפרין: הכנסת סעיף כזה מבחינתי יכול להיראות כקריאה שהאחריות עוברת שוב לבית הספר.
<לילי הלפרין: צריך כל-כך להיזהר מהורדת האחריות מההורים.
<לילי הלפרין: גם קריאות רפות שנעשו בחודשים האחרונות נגד הורים – הקריאות היו רפות, הן לא היו מספיק חזקות.
<לילי הלפרין: פחות האשימו, ריחמו על האב, ואסור שזה יקרה.
<לילי הלפרין: אני עובדת עם מסות של הורים, אין-סוף קבוצות, והנטייה שלהם היא לומר שבית הספר לא בסדר, מערכת החינוך לא בסדר, הממשל לא בסדר.
אורלי לוי אבקסיס: לילי, יש לי שאלה: יכול להיות שדווקא הצעת חוק כזאת יכולה להפשיר את הקרירות שבין שני הצדדים, ולפתוח פתח שרואים את הילד?
<לילי הלפרין: יכול להיות.
<לילי הלפרין: כרגע זה לא נראה כך מהעבודה שלי עם ההורים - -
יעקב מרגי: תאמיני לי, לקראת הקריאה השנייה והשלישית זה מה שיהיה.
יעקב מרגי: אנחנו נמצא את האיזונים בין שניהם.
<לילי הלפרין: חלק מאי האמון בחברה הישראלית במערכת החינוך נובעת מהניכור שהמשפחה הישראלית חשה כלפי הממסד וממערכת החינוך עצמה כנציגה שלה.
<לילי הלפרין: אני רואה את זה בעבודה עם הילדים.
פנינה תמנו: כי תמיד הולכים לשאלת האחריות במקום לשאלת השותפות.
פנינה תמנו: אנחנו צריכים להדגיש את זה פעם אחר פעם גם ציבורית ותקשורתית, וגם במהלך העבודה אנשים יצטרכו להבין ששאלת האחריות בכלל לא נוגעת לחקיקה הזאת.
<לילי הלפרין: יופי.
<לילי הלפרין: זה תדגישו - -
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עוברים להקראה ולהצבעה.
<לילי הלפרין: עוד הערה אחת.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעשה את זה - - -
<קריאה: אחריות היא חלק מהחקיקה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: תקשיבו, חבר'ה, אנחנו לא באים לשחק עכשיו מי אחראי, מי אשם.
אורלי לוי אבקסיס: כל העניין הוא ליצור שיח כדי להבטיח את השלום של הילדים.
אורלי לוי אבקסיס: הדיון הזה הופך להיות דיון יותר מעמיק שאנחנו נעשה אותו.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעשה אותו יותר מפעם אחת.
פנינה תמנו: גברתי היושבת-ראש, אני חייבת לומר: הרי כולנו יודעים שבסופו של דבר קשה לקבל שינויים, אבל גם אם בסופו של דבר החוק הזה ייצא לאור – ובעזרת השם זה יקרה – הרי ברור שתיווצר מערכת כזאת שההורים שלא שולחים את הילדים כבר יתקשרו, ואז יישארו שניים או שלושה ילדים לא ייכנסו לסבב הטלפוני.
פנינה תמנו: מאוד חשוב להגדיר את זה.
פנינה תמנו: הרי ברור לנו שבסוף הם לא ייאלצו להתקשר עשרות טלפונים.
יעקב מרגי: 90% מגיעים, מתוך 10% חלקם מודיעים שלא מגיעים.
פנינה תמנו: הרי המציאות יודעת להתאים את עצמה.
פנינה תמנו: בואו לא נזלזל בעצמנו כחברה.
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, בארצות-הברית מסתבר שזה כבר בתוך המערך, וכשההורים לא מתקשרים המערכת מתקשרת להורים, והם ננזפים כאשר הם לא מודיעים.
אורלי לוי אבקסיס: זה עובד יופי, כי רוב ההורים לא משאירים את זה.
אורלי לוי אבקסיס: הם חונכו, הם מבינים, הם מתקשרים ומודיעים.
<קריאה: בארצות-הברית ההורים נכנסים לגן וחייבים לחתום.
<קריאה: אם הרשימה לא מלאה לפחות יודעים.
<קריאה: אבל זאת אחריות בלעדית של ההורים.
אורלי לוי אבקסיס: ברגע שנגיד שזאת אחריות בלעדית של ההורים אז אוקיי, נהיה צודקים, ההורים לא היו בסדר.
אורלי לוי אבקסיס: אבל הילד מת.
אורלי לוי אבקסיס: אז מה נגיד?
אורלי לוי אבקסיס: יכולנו למנוע אבל זאת לא אחריותנו?
<קריאה: אני אמא מבוגרת, ואני גם סבתא.
<קריאה: ולמרות שאני גם סבתא אני לא מבינה – זה לא נכנס לי בראש איך אפשר לשכוח ילד.
יעקב מרגי: אבל את רואה שזה יוצא מן הכלל.
יעקב מרגי: המציאות הפכה על פנינו, ויש יוצאים מן הכלל.
אורלי לוי אבקסיס: חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, משפט אחרון ועוברים להקראה.
פנינה תמנו: עוד משפט: ראוי שנתייחס לעובדה שהחוק הזה נותן גם פתרון לא רק לשכחת ילדים ברכבים, אלא גם למקרה של ילד שהאמא הביאה אותו ופתאום הוא הצליח לחמוק ולצאת מן הגן - -
יעקב מרגי: או ילד בסיכון שיוצא מהבית ולא מגיע לבית הספר.
פנינה תמנו: - - או ילד בסיכון או ילד שנחטף.
פנינה תמנו: אנחנו צריכים להבין שזה חוק מציל חיים ממש לא רק ברמה של שכחת ילדים.
אורלי לוי אבקסיס: זה היה אחלה משפט לפני ההקראה.
אורלי לוי אבקסיס: תודה לך, פנינה.
אלעזר שטרן: הקראה: הצעת חוק חובת התקשרות להורים והודעה על אי הגעת ילד למוסד חינוך או למעון יום (תיקוני חקיקה), התשע"ג-2013 בחוק חינוך ממלכתי, התשי"ג-1953, בסעיף 34, בסופו יבוא: "(9) חובת מוסד חינוך להתקשר להורים לצורך הודעה על אי הגעת ילדם למוס החינוך".
אלעזר שטרן: בחוק הפיקוח על מעונות, התשכ"ה-1965, בסעיף 12(א), בסופו יבוא: "(10) חובת מעון יום להתקשר להורים לצורך הודעה על אי הגעת ילדם למעון היום; בסעיף זה "מעון יום" – מעון המיועד למקום אכסון לילדים עד גיל 3 למשך שעות היום".
יעקב מרגי: "אכסון" – אין הגדרה יותר קלה בחוק?
<קריאה: לא מאכסנים ילדים.
<קריאה: מה זה, חפץ?
יעקב מרגי: הנה התרומה של החוק.
יעקב מרגי: אם לא היה חוק היום לא היינו שמים לב לניסוח שמופיע בחוק.
<סיגל מרד: אדוני קלע לדעת גדולים.
<סיגל מרד: זה בדיוק אחד הדברים החשובים יותר: ככל שהוועדה הנכבדה הזאת תעזור לנו לקדם את האכסניה הנכונה יותר של הנושא, שזה בעצם הצעת החוק שהמשרד שלנו מנסה לקדם, ובעזרת גברתי היושבת-ראש, אני מאוד מקווה - -
יעקב מרגי: חוק הפיקוח על המעונות - -
<סיגל מרד: - - בדיוק, חוק הפיקוח על מסגרות של מעונות.
יעקב מרגי: תשתחררו מאלה שמחזיקים אתכם מאחורה.
אורלי לוי אבקסיס: זה גם תלוי מה קורה בחוק התכנון והבנייה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נדבר על הנושא הזה.
אורלי לוי אבקסיס: זה חוק שכולנו רוצים אותו.
<סיגל מרד: זאת בדיוק החשיבות.
<סיגל מרד: בדיוק מונחים מהסוג הזה ייעלמו.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו באמצע הקראה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל גם שם יש חורים כל כך גדולים שאם לא ניקח בחשבון כשאנחנו מתקנים את זה איך עושים את זה משהו שהציבור יוכל לעמוד בו גם מבחינת העלויות, גם מבחינת המערכת, גם מבחינת הגנים ומי שמפעיל אותם אז לא נעשה כלום, רק נהפוך אותם לעברייניות.
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב בתוך החוק זה הופך אותן לעברייניות פליליות אם הן לא עומדות בתנאים מסוימים שהחוק מטיל עליהן.
אורלי לוי אבקסיס: אם לא נדאג לזה אנחנו נמצא את עצמנו בלי גנים, אבל עם ילדים.
<סיגל מרד: ברור, גברתי, זה כלים שלובים.
<סיגל מרד: כאן בדיוק המשמעות.
<סיגל מרד: כשאנחנו מדברים על כך שחוק הפיקוח על המעונות שבו מבקשים לעשות את התיקון הזה הוא חוק שיש אתו היום בעיות יישומיות קשות בכל מה שקשור לפיקוח עליו וליישום שלו, ולכן מתבצעת העבודה ליצירת האכסניה החלופית, יצירת עוד חובה במסגרת החוק הזאת, משמעותה שבסופו של דבר לא יקרה שום דבר.
<סיגל מרד: דווקא הדבר החשוב הזה שהוועדה מנסה לקדם יירד לטמיון.
<סיגל מרד: לכן יש חשיבות לטפל בנושא הזה, ואנחנו מבקשים - -
אורלי לוי אבקסיס: קודם כול יש חשיבות.
אורלי לוי אבקסיס: משרד הכלכלה עשה עבודה שהוועדה שלחה אותו גם מול חוק תכנון ובנייה כדי שלא נהפוך את כל הגנים בתוך הערים לגנים עוברי חוק - -
<סיגל מרד: את מדברת לגבי שימוש חורג.
<סיגל מרד: כן, נעשה.
אורלי לוי אבקסיס: החוק שם לא עבר, אז איך נעשה?
אורלי לוי אבקסיס: זה תלוי בזה כי מחר נתעורר למציאות שהגנים הם לא גנים, על-פי ההגדרה, והמפעילות שלהם הן עברייניות.
<סיגל מרד: בקדנציה הקודמת של הוועדה יושב-ראש הוועדה קיבל מכתב מהיועץ המשפטי לממשלה, ובו התייחסות ספציפית לסוגית ההיתר לשימוש חורג.
<סיגל מרד: שם באופן מפורש נאמר שהממשלה תיצור הסדרים במסגרת נוהל כדי לא להפוך אותם לעבריינים.
<סיגל מרד: כן הייתה כוונה להפוך - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני מכירה את הטיעון הזה.
יעקב מרגי: אני אומר לך מניסיוני: אנחנו נוטים לזלזל בחקיקה פרטית.
יעקב מרגי: התרומה של החקיקה הפרטית היא לאין שיעור – ואני אומר לך את זה כשר לשעבר.
יעקב מרגי: יש לנו כוונות טובות ברשות המבצעת לחוקק, אבל זה לוקח שנים בגלל החששות והדקדקנות יתר.
יעקב מרגי: באה החקיקה הפרטית ודוחפת את החקיקה הממשלתית.
<סיגל מרד: הלוואי, תחברו - - -
יעקב מרגי: זאת ההזדמנות.
יעקב מרגי: לא נחכה שהכול יתוקן ועד אז לא נעשה כלום.
פנינה תמנו: אף אחד גם לא מחפש עריפת ראשים.
פנינה תמנו: אי אפשר כל הזמן להיות בעמדה מתגוננת שמחפשים עריפת ראשים.
פנינה תמנו: חלילה.
<סיגל מרד: זה מה שעושים פה עכשיו.
פנינה תמנו: זה באמת לא נכון.
אורלי לוי אבקסיס: אני גם מודה לחברי הכנסת הפעילים מאוד בוועדה הזאת, וחברי כנסת שילדים קרובים ללבם.
אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת את זה לא סתם – בכל דיון, בכל הצעה לסדר בנושאים הללו הם נמצאים פה.
אורלי לוי אבקסיס: גם כאשר אני לא יכולה להגיע או כשיש לי התחייבויות בוועדות אחרות אני יודעת שאני משאירה את הוועדה בידיים לא רק אמונות ומקצועיות, אלא גם בידיים רגישות.
אורלי לוי אבקסיס: אם היועץ המשפטי אומר שסיימנו את ההקראה אנחנו עוברים להצבעה.
אורלי לוי אבקסיס: מי בעד?
אורלי לוי אבקסיס: מי נגד?
אורלי לוי אבקסיס: מי נמנע?
אורלי לוי אבקסיס: בעד הצעת החוק – רוב
אורלי לוי אבקסיס: נמנעים – אין
אורלי לוי אבקסיס: אני מודיעה לפרוטוקול שההצבעה עברה פה-אחד של כל חברי הכנסת, חברי הוועדה, שנמצאים כאן.
אורלי לוי אבקסיס: יחד נעשה ונצליח.
אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לשר אבי וורצמן.
יעקב מרגי: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה המיוחדת לזכויות הילד.
יעקב מרגי: על סדר היום, הצעה לסדר היום, דיון מהיר, של חברת הכנסת חנין זועבי: לקראת החופשה השנתית, עשרות אלפי תלמידים ערבים מנוצלים בשוק העבודה המקומי.
יעקב מרגי: אנחנו ניתן כמובן לחברת הכנסת לפתוח את הדיון, לומר לנו בעקבות מה, ומה הביא אותה לבקש את הדיון המהיר ולקיים דיון פה סביב השולחן.
יעקב מרגי: אנחנו נרד לעומקם של דברים.
חנין זועבי: תודה רבה אדוני היושב ראש.
חנין זועבי: נכון, היה דיון לפני כמה שבועות, אבל אני רוצה לחדד את הבעיה שהיא בעיה של התלמידים הערבים.
חנין זועבי: כולם יודעים שמדובר בחצי מיליון תלמידים שיוצאים לחופשה.
חנין זועבי: כולם יודעים את מצב העוני, במיוחד באוכלוסיה הערבית.
חנין זועבי: מדובר על 63% מהנוער הערבי שמתחת לקו העוני.
חנין זועבי: אנחנו רואים אלפי תלמידים שיוצאים במקום ליהנות מהחופשה, במקום לממש תחביבים, במקום ליהנות מהגיל שלהם, אז הרבה מהם נאלצים לצאת לעבוד, ואני לא יודעת אם לקרוא לזה לעבוד, כי זה בתנאים של שיעבוד.
חנין זועבי: לפי הנתונים שלי, ואחת הבעיות שאני רוצה להציג בפניכם, שאין לי נתונים מדויקים, שאני רציתי להראות נתונים על מספרים.
חנין זועבי: אם יש לך בעיה חמורה שנוגעת בגיל המאוד הרגיש הזה ואין לך נתונים, זה כבר חלק מהבעיות.
חנין זועבי: נכון, יש "בטרם", נכון, יש נתונים אם אתה מחפש בגוגל, אבל לא רק בעיית הנתונים אלא בעיית המעקב ואכיפה, מעקב אחרי הבעיה ואכיפת חוקי העבודה, תנאי שיעבוד.
חנין זועבי: מדובר ב-8 שעות עבודה עם 80 שקל.
חנין זועבי: אני פוגשת בנצרת, ואני פוגשת יותר מאשר אלה שמקבלים 80 שקל, שאומרים, זה לפי טיפים.
חנין זועבי: הרבה עובדים במסעדות, הרבה עובדים באולמי חתונות, אז זה רק טיפים, וזה לילה, זה עד שעות הלילה המאוחרות.
חנין זועבי: אז 40 שקל ליום, 30שקל.
חנין זועבי: הוא אולי קונה גלידה או קונה ביסלי ב- 8 השעות שהוא עובד בהן.
חנין זועבי: הבעיה היא גם כן העוני, אבל אנחנו פה לא מדברים על העוני.
חנין זועבי: מדברים על האם משרד התמ"ת, ששם פועלת יחידת אכיפה, האם הם אוכפים את החוק?
חנין זועבי: אני רוצה לדעת מספרים.
חנין זועבי: האם אי פעם הוטל קנס כספי על המעסיקים?
חנין זועבי: אנחנו יודעים על מקרי מוות.
חנין זועבי: היו 5 מקרי מוות בשנים האחרונות, מהם 3 ערבים, בענף הבניין אני חושבת.
חנין זועבי: כאשר קראתי בעיתונות, רציתי לדעת, אוקיי, הם מתו, הם אינם, אבל מה עושים עם המעסיק?
חנין זועבי: וכלום.
חנין זועבי: שום ענישה ושום נורה אדומה.
חנין זועבי: אני לא רואה שום נורה אדומה שנדלקת בעקבות המקרים האלה.
חנין זועבי: זו בעיה במשך כל ימי השנה.
חנין זועבי: האם יש מנגנון מיוחד לחופשת הקיץ?
חנין זועבי: האם משרד התמ"ת או המשטרה עושים תכנית מיוחדת לחופשת הקיץ?
חנין זועבי: הרי רוב התאונות, גם תאונות המוות, גם תאונות אחרות קורות בחופשת הקיץ, ואם אני טועה, אז תקנו אותי.
חנין זועבי: אני רוצה גם לדעת האם יש פקחים במגזר הערבי?
חנין זועבי: בנצרת, כמה פקחים יש?
חנין זועבי: כאשר אני בכל הרחובות, בכל החנויות, איפה שאני נכנסת, יש מתחת לגילאי 16-15 שהם עובדים.
חנין זועבי: בואו לא נתחיל להצדיק את התופעה.
חנין זועבי: תיתנו מספרים, תיתנו נתונים, ואחר כך יש לי המלצה.
חנין זועבי: אחרי שאנחנו נשמע את הדברים, יש לי כמה המלצות ודרישות.
יעקב מרגי: בשמחה רבה.
יעקב מרגי: אני מודה לחברת הכנסת חנין זועבי שהעלתה את הנושא.
יעקב מרגי: חלקכם השתתף בדיון הקודם בישיבה שעסקה בסוגיה הזו, אבל אין ספק שחברת הכנסת חנין מציפה ושמה פוקוס על ילדים במגזר הערבי ואני חושב שזה נכון, וטוב שכך.
יעקב מרגי: חלק מהדברים שהעלית הוצפו בדיון הקודם.
יעקב מרגי: אנחנו נשמע התייחסויות.
יעקב מרגי: לפני שאעביר את רשות הדיבור למר יחזקאל אופיר, מנהל אגף האכיפה במשרד הכלכלה, אני הייתי רוצה באמת לתת סביב השולחן למי שקרוב ויש לו מה להוסיף, ולא להרגיש כביכול שאם דיברתם בדיון הקודם, אז לא צריך לדבר הפעם.
יעקב מרגי: גם אם זה חוזר על עצמו, אני רוצה, כדי להתכנס בסוף לאיזו נקודת סיכום.
יעקב מרגי: הסיכום יהיה מיוחד וממוקד על הילדים במגזר הערבי.