GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי לוי אבקסיס: כל החלטה שאנחנו מקבלים משפיעה על הילדים הללו כי בסופו של דבר תהיה פחות הכנסה פנויה, פחות השקעה בילדים.
אורלי לוי אבקסיס: אחר כך לכו תגידו לילדים שהרחוב הוא מפחיד.
אורלי לוי אבקסיס: כי מה שהוא מקבל בבית זה בטח לא יהיה מספיק.
אורלי לוי אבקסיס: ואני רוצה לשים סוף לדברים האלה.
אורלי לוי אבקסיס: תהיה לי שיחה מאוד נוקבת ומאוד קשה ואם צריך אנחנו נצא בקמפיין ענק שבו ננסה להסביר לאנשים שמדובר בילדים הפרטיים שלהם.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר היה מדובר באזרח אחד במדינת ישראל שעתידו לא היה ידוע, קמו עצרות – ובצדק – גייסנו את כל הכוחות שלנו, הן המדיניים, הן הביטחוניים, הן הכלכליים, כדי לנסות לשחרר אותו כי ידענו מיהו, היו לו פנים, היה לו שם, היתה לו משפחה.
אורלי לוי אבקסיס: ל-40% מהילדים במדינת ישראל יש פנים, יש שמות, אנחנו לא יכולים להגיע אליהם, אבל העתיד שלהם הוא לא עתיד טוב, בעיקר אם אנחנו מסתכלים על מה קורה מבחינת המענים.
אורלי לוי אבקסיס: אין לנו מענים לאותם 40% מילדי ישראל.
אורלי לוי אבקסיס: ופה אני עושה הפסקה קצרה, אני אבקש מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, מאחד הנציגים, לתת לנו תמונת מצב איך שהיא משתקפת היום עוד בטרם אנחנו יודעים את ההשלכות הנוספות של ההחלטות שהתקבלו במדינה בזמן האחרון.
אורלי לוי אבקסיס: זה הזמן לנציבות לזכויות הילד במשרד ראש הממשלה, כל החלטה צריכה להתקבל לאור ההשלכה על הילדים הללו.
אורלי לוי אבקסיס: ואנחנו פנינו כבר למשרד ראש הממשלה בדרישה הזאת, עד היום לא קיבלנו תשובה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נפנה שוב ואנחנו נעשה את זה גם על גבי התקשורת ויפה שעה אחת קודם.
אורלי לוי אבקסיס: אם יש נציבות למעמד האישה וחוקים מתקבלים לאור ההשלכות על מה שקורה מבחינה חברתית, עם תעסוקת נשים וייצוג נשים הולם, מן הראוי שיהיה גם לגבי ילדים.
<ענבר סבאג שפייזמן: שלום, שמי ענבר, אני אחראית על דוח פני החברה בלמ"ס, אני פרסמתי את הנתונים האלה לאור מה שליאור דופז כתבה.
<ענבר סבאג שפייזמן: חשוב לי להדגיש, הלמ"ס לא מפרסמת את נתוני העוני הרשמיים של מדינת ישראל, בשביל זה קיים המוסד לביטוח לאומי ואנחנו לא לוקחים ממנו את הבכורה בעניין הזה.
אורלי לוי אבקסיס: זה מזהיר אותנו שהולכים להתווסף עוד כ-90,000 ילדים למעגל העוני בטרם הגזירות הכלכליות.
אורלי לוי אבקסיס: גם זה נשאר כאילו במילה הכתובה או בזה זה נגמר.
<יצחק קדמן: אל תדאגי, הם ישנו את שיטת החישוב והכול ייראה הרבה יותר טוב.
<ענבר סבאג שפייזמן: היתה ועדה שקמה בעניין הזה, על שיטת החישוב של מדידת העוני בישראל והיא לא עברה את ממשלת ישראל למרות שיש שם המלצות מרכזיות איך לחשב עוני.
<ענבר סבאג שפייזמן: אבל אנחנו לא דנים בזה היום.
<ענבר סבאג שפייזמן: מה שדוח "פני החברה" מנסה לעשות, לתאר את מצב החברה, לאו דווקא מבחינת הנתונים הכספיים אלא מכל מיני זוויות.
<ענבר סבאג שפייזמן: מה שאנחנו בחרנו להציג, דווקא את הסיכון לעוני - בגלל שאת העניים ביטוח לאומי מציג – בהשוואה למדינות האיחוד האירופי, כשעשינו התאמות של ההגדרות.
<ענבר סבאג שפייזמן: זאת אומרת, שאם בישראל המדידה היא 50% מההכנסה החציונית, אז בדוח שאנחנו בנינו המדידה היא 60% מההכנסה החציונית - חשוב להדגיש, לתוך הנתונים האלה נכנסים גם ערבים וגם חרדים, והנתונים מציגים את הסיכון לעוני - זה אומר, כמה ילדים בישראל נמצאים בסכנה להיות במצב של עוני.
<ענבר סבאג שפייזמן: זה מה שיש לי להגיד על זה, הנתונים הם נכונים, לא טעינו, ה-40% בשנה שעברה עמדו על 38% והשנה הם עומדים על 40%, יש עלייה.
<ענבר סבאג שפייזמן: אני לא יודעת להסביר את זה, הלשכה לא נוטה להסביר את הנתונים, רק להציג אותם.
<ענבר סבאג שפייזמן: יכול להיות שחלק מהפרמטרים שגורמים לאדם, אם הורידו לו קצבה מסוימת, האם הוא הפסיק לעבוד, כל מיני סיבות - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני רק רוצה להגיד פה משהו.
אורלי לוי אבקסיס: לפעמים אנחנו נוטים יותר להפחיד אנשים כאשר אתה צובע את גורם ההפתעה בצבע מסוים שהוא לא דומה לך, אז להגיד, טוב נו, הערבים, החרדים, הם לא עובדים.
אורלי לוי אבקסיס: באותו דוח 74% עובדים במדינת ישראל, שזה יותר מאשר הממוצע ב-OECD, ששם זה עומד על 70% או 71%, מה שאומר, העבודה במדינת ישראל לא מוציאה מהסכנה לעוני.
אורלי לוי אבקסיס: אז לא יכולים להגיד להם צאו לעבוד, לא יכולים להגיד אלה נכשלים או אלה פרזיטים או אלה אנשים שנתמכים על טובות של המדינה או של עמותות.
אורלי לוי אבקסיס: אלה אנשים שמנסים להוציא את עצמם מהמעגל אבל זה כמעט בלתי אפשרי.
אורלי לוי אבקסיס: את רוצה להוסיף עוד משהו?
אורלי לוי אבקסיס: המשפחות החד הוריות, 44%, אוטומטית עולה.
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, גם בנתון שקיבלנו לקראת ההצבעה על התקציב, הביטוח הלאומי העביר לנו נתונים והוא עשה עבודה טובה - לצערי הרב בחלק הצלחנו, בחלק לא – הראה לנו איך ישפיע למשל מס עקרות הבית על משפחות חד הוריות ועל הסכנה לעוני.
אורלי לוי אבקסיס: עם זה הצלחנו לעבוד ולמנוע את המס הזה.
אורלי לוי אבקסיס: לצערי הרב בנושאים האחרים לא ממש צלחה ידינו.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לעבור לד"ר יצחק קדמן, מנכ"ל המועצה לשלום הילד, לומר כמה דברים.
<יצחק קדמן: גברתי היושבת ראש, אני רוצה להציע לך קודם כל – אני יודע שהדברים פה מוקלטים ומתומללים – שאת דברי הפתיחה שלך תעבירי למשרד החינוך, אני חושב שאפשר וצריך לבנות מזה מערך שיעור, ללמד את הילדים בישראל דברים לא פחות חשובים ממה שהם לומדים היום.
<יצחק קדמן: אם יש פה נציגה או נציג של משרד החינוך, תרימו את הכפפה הזאת.
<יצחק קדמן: לגבי הנתונים עצמם, קשה לי לומר שהנתונים הם מפתיעים.
<יצחק קדמן: הם מדאיגים בצורה בלתי רגילה אבל הם לא מפתיעים.
<יצחק קדמן: הם לא מפתיעים מפני שמדינת ישראל מתנהלת במדיניות של אנטי עניים בצורה ברורה ביותר, כך בנויים תקציבי הממשלה, כך בנויים סדרי העדיפות.
<יצחק קדמן: כמה הערות לגבי הדבר החשוב מאוד שאתם עשיתם, אגב, אני מקווה שגם להבא – אני לא אמרתי את זה ואת ההערה הקודמת שלי סתם – ייתנו לכם לפרסם את הנתונים האלה.
<יצחק קדמן: יש מי שלא אוהבים שהלמ"ס והביטוח הלאומי משתמשים בנתונים, וכשהביטוח הלאומי העז לומר דברים מאוד קשים על מה יהיו ההשלכות לגבי עוני של קיצוץ בקצבת ילדים, היה מי שמאוד לא מצא חן בעיניו שהביטוח הלאומי פרסם את מה שהוא פרסם ביושר ובאומץ.
<יצחק קדמן: אז אני קורא לכם ואני קורא גם לחברי הכנסת להגן על הגופים שאוספים ומפרסמים נתונים כדי שהם יוכלו להמשיך לפרסם את הנתונים ללא מורא גם בעתיד.
<יצחק קדמן: וההערה הזאת לא נאמרה סתם.
<ענבר סבאג שפייזמן: רק חשוב להדגיש, שזו שנה שישית שאנחנו מפרסמים את הנתונים האלה, זו לא פעם ראשונה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל בדברים שלך את כבר הגנת ואמרת: הנתונים אמתיים.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, שהיה מי שבא ואמר שלא עשיתם את עבודתכם נכונה כי לא יכול להיות שהנתונים הם כאלו, כנראה שמשהו לא נעשה טוב.
אורלי לוי אבקסיס: לא, זו המציאות של החיים שלנו וזו המראה של פני החברה שלנו, הפנים הלא יפות של החברה שלנו, ועם זה, במקום להתמודד, באים להגיד הנתונים לא בסדר.
<יצחק קדמן: אני רוצה להסב את תשומת הלב לשלושה דברים שלא נאמרו בהקשר לנתונים האלה.
<יצחק קדמן: 40% היה ממצא מדאיג בפני עצמו ואני רוצה שתביאו בחשבון גם את החצי השני של המשפט, 40% הללו בהשוואה למדינות OECD הם פי שניים מהממוצע של מדינות OECD.
<יצחק קדמן: זה לא שאצלנו 40% ובמדינות אחרות זה 39% או 38%.
<יצחק קדמן: אנחנו מדברים על מדינות האיחוד האירופי, מדינות מפותחות שאנחנו רוצים להידמות אליהן.
<יצחק קדמן: שם הממוצע הוא 20%, לא 40%.
<יצחק קדמן: כלומר, תפסנו כזה מרחק מיתר המדינות המתוקנות, כמובן תפסנו מרחק לרעה שהוא פשוט בלתי נסבל.
<יצחק קדמן: אז מי שכל כך רוצה להיות מדינה מפותחת ומי שרוצה להיכנס למועדון של OECD, צריך להראות גם איך הוא מתמודד עם הפער בינינו לבין המדינות הללו.
<יצחק קדמן: זו הערה אחת.
<יצחק קדמן: הערה שנייה, הנתונים שפורסמו הם נתונים שנאספו ב-2011.
<יצחק קדמן: אני רוצה להסב את תשומת לבכם, שהפעם האחרונה שנתונים נאספו ב-2005, המצב היה יותר טוב.
<יצחק קדמן: כלומר, אנחנו, בהשוואה לעצמנו, הולכים אחורה.
<יצחק קדמן: אילו היינו אומרים, המצב גרוע אבל בהשוואה לחמש שנים קודם שיפרנו את מצבנו, היינו אומרים, יש אור בקצה המנהרה.
<יצחק קדמן: אבל לנו יש רק מנהרה בקצה האור, אנחנו הולכים אחורה גם בהשוואה לעצמנו.
<יצחק קדמן: הערה שלישית לגבי הנתונים, אני אומר שוב, זה הנתונים של 2011 – הנתונים לגבי 2013 יהיו הרבה יותר גרועים.
<יצחק קדמן: הנתונים האלה מתייחסים לפני שקוצצו קצבאות הילדים, לפני שהעלו את המע"מ, לפני שהעלו את תשלומי ההורים למערכת החינוך.
<יצחק קדמן: כל הדברים האלה, אם היו מודדים את אותה מדינה היום, זה לא היה 40%, זה היה יותר.
<יצחק קדמן: כלומר, במדידה אנחנו מפגרים אחרי המציאות, המציאות שלנו היום היא יותר קשה ממה שהיה במדידה האחרונה ב-2011.
<יצחק קדמן: אני לא רוצה להאריך אבל לומר בכל זאת כמה משפטים, למרות שהיושבת ראש עשתה את זה בצורה מצוינת.
<יצחק קדמן: אנשים צריכים גם להבין מה המשמעות של עוני או לסיכון לעוני לילד עני.
<יצחק קדמן: אנשים לא מבינים את זה כי סטטיסטיקה היא חשובה לאנשי מקצוע ולמי שעוסק בזה, בשביל האדם הפשוט ברחוב וגם בשביל לא מעט פוליטיקאים, אם יורשה לי לומר, סטטיסטיקות וממוצעים וחציונים הם רק מבלבלים אותם, הם לא מבינים מה המשמעות.
<יצחק קדמן: לפעמים מנסים לעשות קצת דמגוגיה ולהפוך את המשמעות של עוני או סיכון לעוני רק לדברים הכי קיצוניים ואז מתנפלים עליך ואומרים, אתה רוצה להגיד לי שכמעט מחצית מילדי ישראל הם ילדים רעבים וסובלים מתת תזונה.
<יצחק קדמן: עוני זה לא רק רעב ותת תזונה.
<יצחק קדמן: עוני זה לא רק חוסר ביטחון תזונתי.
<יצחק קדמן: יש גם מזה, אבל זה לא רק זה, עוני זה ילד שלא יוצא עם הילדים של הכיתה שלו לטיול בית ספר, ואני מכיר ילדים כאלה שבאו להורים שלהם כי הם התביישו לבקש כסף לטיול של בית ספר – שכידוע הוא חוק חינוך חינם – והם אמרו, אני לא רוצה לצאת כי יש לי בחילה ואני לא מרגיש טוב.
<יצחק קדמן: הילדים כבר מגיל כזה צריכים לעוות את המציאות כדי שלא ירגישו רע למה הם לא יוצאים לטיול בית ספר.
<יצחק קדמן: עוני זה ילד שיש לו בעיה עם שיניים רקובות ומסריחות, שמתבייש מהחברים שלו והוא לא יכול לתקן את השיניים.
<יצחק קדמן: אגב, בשנה האחרונה, במסגרת התקציב האחרון, ההתפתחות שהיתה צריכה להכיל טיפול שיניים חינם נעצרה והיום זה נעצר בגיל 12, ואם הוא בן 12 וחצי, הוא לא יקבל טיפול שיניים.
<יצחק קדמן: אני אתן דוגמה אחת, פנתה אלינו ילדה מאילת שהפסיקה ללכת לבית ספר כי הילדים לעגו לה שהפה שלה מסריח.
<יצחק קדמן: אז זה לא רק הכאבים של ריקבון השן, זה גם הבושה מסביב.
<יצחק קדמן: אני אפתיע אתכם, עוני זה גם דבר שלכאורה הוא לוקסוס, שילד לא יכול ללכת לשיעור שחייה.
<יצחק קדמן: אני לא יודע אם אתם יודעים, שיעורי שחייה בחלק מבתי הספר, לפחות הם שיעורי חובה, אבל ההורים צריכים לשלם עבור שיעור שחייה.
<יצחק קדמן: אז ילד כזה גם לא יודע לשחות בנוסף לכל.
אורלי לוי אבקסיס: שלא לדבר על המרקם החברתי שנרקם באותם חוגים, באותם שיעורים.
<יצחק קדמן: בלי ספק.
<יצחק קדמן: צריך להבין, ילד עני הוא ילד מתבייש, הוא ילד שהרבה פעמים אין לו חלומות.
<יצחק קדמן: אני לא מדבר על אותם מקרים גרועים של ילדים שמתדרדרים לזנות, שהיושבת ראש הזכירה, אבל הוא ילד שגם נגזר עליו בידוד חברתי.
<יצחק קדמן: זה ילד שמצמצם מאוד את רמת השאיפות שלו, מה יש יותר לילד מאשר להסתכל קדימה לאיזה עתיד הוא רוצה לעצמו.
<יצחק קדמן: אם אתה כופה על הילד להנמיך ציפיות, מה ייצא ממנו?
<יצחק קדמן: שלא לדבר על האיוולת שיש בכך שאנחנו לא משקיעים בילדים, איזה אוצרות טבע אחרים יש לנו?
<יצחק קדמן: מה יש לנו, קצת גז והשד יודע למה השתמשו ברווחים שלו?
<יצחק קדמן: מה יש לנו?
<יצחק קדמן: יש לנו מלא אויבים חיצוניים מסביב, אנחנו צריכים גם מבית להרוס את עצמנו?
אורלי לוי אבקסיס: אני רק אוסיף ואחדד לגבי הנושא הזה שילד שגדל בחברה שמרגיש שהפנו לו עורף, מה אנחנו מצפים ממנו בהמשך, איזה תרומה תהיה לו בחברה?
אורלי לוי אבקסיס: מרחב הקנאה ילך ויגדל, הוא יראה במצליחנים כמי שאויב העם, כאילו בא על חשבונו.
אורלי לוי אבקסיס: ובחלק מהמקרים יש לנו תרומה גדולה לזה.
אורלי לוי אבקסיס: אחר כך, בגיל 18 נרצה שהוא ישרת את המדינה, אבל באיזשהו אופן ילדים בסיכון, עם תיקים כאלה ואחרים שהמציאות הביאה אותם לשם, בכלל לא רוצים אותם בגיוס, אחר כך מונעים מהם את הכניסה לחברה האזרחית כשווה בין שווים, מראש אנחנו מונעים מהם עתיד שיש בו תקווה אבל המכפלות של הכוח השלילי הזה ילכו ויגדלו לא רק בסביבה שלו אלא גם בדור ההמשך.
אורלי לוי אבקסיס: לכו אחר כך תסבו תקציבים, כל שקל שאנחנו חוסכים היום, נצטרך להוציא פי מאה.
אורלי לוי אבקסיס: גם מבחינה כלכלית זו טיפשות.
אורלי לוי אבקסיס: לפעמים נראה לי, או שאנחנו עיוורים או שאנחנו בכוח עוצמים את העיניים כדי לא לראות את המציאות הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: אני אפנה לביטוח לאומי ומיד לאחר מכן נפנה לראות את הסרטון של "לקט", ואני בכוונה לא פתחתי עם הסרטון הזה.
אורלי לוי אבקסיס: שתבינו, אני לא רוצה שהנושא פה יהפוך להיות נושא של תזונה כאשר תזונה היא חלק בלתי נפרד גם מהנתונים הללו.
אורלי לוי אבקסיס: אבל זה לא החלק הארי, יש עוני תרבותי, יש עוני השכלתי ולעוני יש פנים רבות, בין היתר גם בעיה בתזונה, שלא נדבר על תזונה איכותית כאשר אנחנו מגלים עכשיו שהירקות עלו וקפצו למחירים שאתה כמעט חושב שקנית לא יודעת מה.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה הביטוח הלאומי.
<מירי אנוולד: אני רוצה קודם לעסוק בקצרה בנושא ההגדרתי.
<מירי אנוולד: הביטוח הלאומי, על פי הנתונים הרשמיים של נתוני העוני הרשמיים, שיעור הילדים העניים במדינת ישראל הוא כ-35%, לא שזה נתון הרבה יותר אופטימי מאותם 40% - - -
אורלי לוי אבקסיס: מתי בדקתם?
<מירי אנוולד: בשנה שעברה, ב-2011, זה מתייחס לאותה שנה.
<מירי אנוולד: אלה הם הנתונים הרשמיים והם לא הרבה יותר טובים מאותם 40%.
אורלי לוי אבקסיס: אבל את מדברת על 35% שכבר נמצאים מתחת לקו העוני.
<מירי אנוולד: נכון.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים פה על סכנה - - -
<מירי אנוולד: 35% נמצאים מתחת לקו העוני ופה זה סיכון לעוני, שזה 60% מהחציון ולא 50% מהחציון.
אורלי לוי אבקסיס: תתקני אותי, בשנים האחרונות אנחנו הנמכנו טיפה את קו העוני כדי - - -
<מירי אנוולד: ממש לא.
אורלי לוי אבקסיס: היתה איזה שיטת חישוב מסוימת.
<מירי אנוולד: לא, ממש לא.
אורלי לוי אבקסיס: אני זוכרת שנאמר באחת הוועדות.
אורלי לוי אבקסיס: קי, בואי נדלג.
<מירי אנוולד: היה ניסיון לשנות את שיטת החישוב, ביטוח לאומי המשיך באופן עקבי לחשב באותה שיטת חישוב.
<מירי אנוולד: בכל השנים האחרונות, כל הנתונים שפורסמו הם לפי מחצית מחציון ההכנסה הפנויה לנפש תקני שהתבססה על הנתונים של סקר הכנסות של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
<מירי אנוולד: החל מהשנה, לצערנו, בגלל שבוטל סקר הכנסות, אנחנו נתחיל להתבסס על סקרי הוצאות, שגם שם יש מרכיב של הכנסות.
<מירי אנוולד: כלומר, הסקר ישתנה אבל השיטה תישאר בדיוק אותה שיטה וגם המשתנים שעל פיהם יחושבו הנתונים יישארו בדיוק אותו הדבר.
<מירי אנוולד: אני רוצה להעיר קצת לגבי העשייה של המשרדים, כמו שאמר ד"ר קדמן, הביטוח הלאומי הסביר לציבור את ההשלכות האפשריות של קיצוץ בקצבת הילדים.
<מירי אנוולד: העוני, כפי שנמדד, גם פה וגם אצלנו, מבוסס על ההכנסה הפנויה של המשפחות.
<מירי אנוולד: הכנסה פנויה של משפחה מאוד מושפעת מהכנסה מקצבאות, במיוחד לגבי משפחות נמוכות.
<מירי אנוולד: ברגע שיש קיצוץ בקצבאות, בוודאי בקצבאות הילדים, ההשלכות על עוני הן ישירות וחמורות וההחלטה הזאת התקבלה בבניין הזה.
אורלי לוי אבקסיס: חלילה וחס שלא יחשבו שאנחנו מסירים את האחריות מאתנו, אני חלק מהקואליציה, נלחמנו בתוך הוועדות, ואני לא לבד, היו אתנו עוד חברים בקואליציה, בנושא הזה אני יצאתי נגד משמעת קואליציונית, זה עדיין לא פותר אותי, אני לא הצבעתי עם הקואליציה גם לא על תקציב המדינה בכל הנושא והפרק של הביטוח הלאומי, זה היה גם מחאתי ובזה זה נשאר.
אורלי לוי אבקסיס: עדיין אתם אומרים, בנתונים שהתקבלו בהמשך, את מדברת על כך שבשנת 2011, לפי הנתונים של הביטוח הלאומי, 35% כבר מתחת לקו העוני, לא בסכנה, אלא מתחת, כבר נמצאים בתוך לבה של הסכנה ואנחנו צפויים עדיין לתוספת של 90,000 ילדים.
<מירי אנוולד: 90,000 נפשות, 40,000 ילדים מתחת לקו העוני.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כמעט מגיעים למיליון.
<מירי אנוולד: יש בערך 850,000, תוסיפו 40,000 ילדים, זה מתקרב יותר ל-900,000 מאשר למיליון אבל בכל מקרה זה מספרים מאוד גדולים.
אורלי לוי אבקסיס: כל מי שנמצאים היום בנקודות מפתח עושים את עבודתם נאמנה, הם מזהירים, הם דופקים על השולחנות, הם נותנים נתונים, הם עושים מחקרים, מביאים את התמונה אבל בזה זה נגמר וזה התסכול הגדול ביותר של מי שעוסק בנושאים הללו וזה לא משנה אם הוא בקואליציה או באופוזיציה.
אורלי לוי אבקסיס: התסכול שזה אף פעם לא יהיה הנושא המרכזי של דיוני התקציב ואנחנו בעצם מכתיבים מציאות, אנחנו נותנים יד למציאות.
אורלי לוי אבקסיס: עצוב לי.
אורלי לוי אבקסיס: אתם עושים עבודה בביטוח הלאומי לגבי היתכנות להגדלה של שיעור העוני בעקבות מעבר של דיור ציבורי להשתתפות בשכר דירה?
<מירי אנוולד: לא, אנחנו לא עשינו חישוב כזה אבל היו נתוני עוני שפרסמנו וחישבנו את התרומה של הדיור הציבורי להפחתת העוני.
<מירי אנוולד: אין לי אותם כרגע, לא חשבתי שהנושא הזה יעלה, אבל יש לנו נתונים גם ארציים.
אורלי לוי אבקסיס: אז אני אבקש לשלוח לנו את הנתונים ואני פונה אליכם בכל לשון של בקשה בטרם יהיה מאוחר מדי, תיקחו את ההצעה, שלצערי הרב היא הצעה ממשלתית, לעבור למודל של סיוע בשכר דירה, כאשר זה אף פעם לא יהיה 100%, ולבדוק את ההשלכות.
אורלי לוי אבקסיס: בגלל שהשתנו הקריטריונים, זה משפחות שמקבלות קצבה ומי שמשלם את הקצבה זה הביטוח הלאומי.
אורלי לוי אבקסיס: רק משפחות שמתקיימות מקצבה הן היום זכאיות לדיור ציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: אותן משפחות שאנחנו כבר יודעים להגדיר אותן כמשפחות סוציאליות, ייאלצו לחטט רגליהם בחוץ כדי למצוא להם איזה שהיא דירה, אם בכלל יסכימו להשכיר להם בלי הכנה לאכלוס ובלי תנאים מינימאליים וכדומה, מה תהיה ההשפעה על אותה משפחה, המעבר מהמודל הקודם של דיור למודל של השתתפות בשכר דירה?
<מירי אנוולד: רק חשוב מאוד לדעת מה יהיו הסכומים והשיעורים שאותן משפחות יקבלו באזורים שונים.
אורלי לוי אבקסיס: אני אמציא לכם את הנתונים, בינתיים מדובר על עד 3,000 שקלים, כשאנחנו מדברים על הזכאים הגדולים ביותר.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, שאם אנחנו מדברים על זכאי יחיד, היום הוא זכאי ל-700 שקלים, אז אומרים, תהיה עלייה שבין 20%-30%.
אורלי לוי אבקסיס: אני אביא לך את כל הנתונים, ואם צריך, יש לכם גם את הכלים לפנות לממשלה ולבקש מה התכנית המוצעת.
אורלי לוי אבקסיס: מדובר שם על מקסימום עלייה של 20%-30% בהשתתפות בשכר דירה בשוק החופשי.
אורלי לוי אבקסיס: קחו קשיש שמקבל אצלכם קצבה, אז במקום 700 זה יהיה 910 שקלים, מה הוא יוכל לשכור בזה?
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, הוא זה שצריך לחפש לו את הדירה.
אורלי לוי אבקסיס: נשמח מאוד לנתונים הללו ואם נצליח לעכב את ההחלטה עד שיהיו לנו הנתונים, זה יהיה נהדר.
אורלי לוי אבקסיס: "לקט", אתם רוצים להקרין עכשיו את הסרטון?
אורלי לוי אבקסיס: גידי, בוא נקרין את זה.
<גידי כרוך: קודם כל תודה רבה שאפשרת לנו להציג את הסרטון הזה.
<גידי כרוך: יש שני דברים שהייתי רוצה להציג, קודם כל את הסרטון הזה בכמה דקות, שבעצם מדגים את התוצאות של "לקט ישראל".
<גידי כרוך: "לקט ישראל" רק בעשר שניות, ארגון הצלת מזון עוסק רק בהצלת מזון, לא קונה מזון, ותומך ב-180 עמותות שתומכות בכ-140,000 נזקקים בכל הארץ.
<גידי כרוך: אחת הפעילויות שלנו זה כריכים לילדים וניתן לסרטון לדבר בעד עצמו.
<גידי כרוך: אין קול.
אורלי לוי אבקסיס: אין טעם לראות אם אין קול, אם אפשר לקרוא לאיש טכני.
אורלי לוי אבקסיס: בינתיים נעבור לרן מלמד ואנחנו נחזור אליך לקבל את המצגת.
<רן מלמד: אני רוצה להצטרף לדברים של ד"ר יצחק קדמן לגבי דברי הפתיחה שלך שהיו כל כך נכונים וחזקים.
<רן מלמד: אני אקח אותם בלי קשר למה שמשרד החינוך יעשה ואפיץ אותם לכחצי מיליון אנשים שנמצאים ברשימות התפוצה של עמותת ידיד, כי אני חושב שהם צריכים לשמוע את הדברים.
<רן מלמד: מפה לנקודה שבשבילה באתי הנה היום, זה הקבוצה השנייה בהודעה של הלמ"ס על המשפחות החד הוריות שהן נמצאות בסיכון הגבוה ביותר לעוני ופה אני כן רוצה להפנות אצבע מאשימה גדולה כלפי ממשלת ישראל.
<רן מלמד: החסמים שממשלת ישראל שמה לפני אימהות חד הוריות שרוצות לעבוד, בין אם הן כרגע לא עובדות ורוצות לעבוד ובין אם הן רוצות להגדיל את המשרה שלהן ולא נותנים להן, האימהות האלה יש להן תמיד רק מפרנס אחד, מה לעשות, הן נשארות בעוני.
<רן מלמד: בשנה האחרונה אני עובד עם קבוצה גדולה מאוד של אימהות שיש ביניהן כאלה שלקחו שלוש משרות כדי שיוכלו להתפרנס ופשוט התמוטטו פיזית.
<רן מלמד: שלחתי למשרדך בקשה לקיים פה דיון על נושא של תעסוקה של אימהות חד הוריות, והכוונה להביא אותן ושהן יספרו מה זה אומר פיזית, לא יכולות לעמוד יותר 17 שעות על הרגליים.
<רן מלמד: אני בכלל לא מדבר על זה אם יש בעיה של צהרונים או אין בעיה של צהרונים, אם יש בעיה של מזון לילדים או אין בעיה, מה התרבות שהילדים מקבלים שהאימא בכלל לא נמצאת בבית ואז אולי העובדת הסוציאלית מגיעה ואומרת אין מסוגלת הורית כי האימא עסוקה בלשרוד.
<רן מלמד: יש מספר תיקונים שצריך לעשות אותם והתיקון החשוב ביותר הוא התיקון של חוק המזונות.
<רן מלמד: אנחנו נמצאים היום עשר שנים וקצת אחרי מה שאנחנו זוכרים כגזירות ביבי נתניהו של 2003, הן היו בעצם הגזירות של סילבן שלום, הוא היה הממציא וביבי היה המוציא לפועל.
<רן מלמד: גזירות שדנו את האימהות החד הוריות לחיים של עוני.
<רן מלמד: אני חושב שחובת הכנסת הזאת תהיה לשנות את החוק.
<רן מלמד: אנחנו בדיונים עם האוצר, אני אשמח לשבת אתך ולהראות מה מתקדם, אני חייב להגיד ששר האוצר לפחות מקשיב ויש רצון לעשות אבל בסופו של דבר זה מגיע לזה שזה עולה כמה מאות מיליוני שקלים בשנה ואת מיליוני השקלים האלה בשנה אפשר להחזיר בקלות חזרה כי צריך לזכור שמזונות ילדים זה לא קצבה, זה מימון ביניים שהמדינה נותנת והיא אמורה לגבות אותם.
<רן מלמד: היא גובה היום בסך הכול 52% מתוך סך כל החובות, שעומדים היום על 4.6 מיליארד שקלים.
<רן מלמד: אז יש כאלה שאומרים שקשה לגבות כי יש כאלה שלא מוצאים אותם ואין להם יכולת כלכלית וכאלה שנמצאים בבתי סוהר וכדומה.
<רן מלמד: אבל פתחו מסלול מיוחד בהוצאה לפועל - - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל אתה יודע מה האבסורד.
אורלי לוי אבקסיס: בסופו של דבר, אותן משפחות שכבר נמצאות בתוך אותו מעגל שהמדינה נכנסת לנעליים ומשלמת להם את קצבת המזונות, עד 2,000 שקלים אם אינני טועה, וברגע שהן מתחילות לעבוד – זאת אומרת, שאנחנו לא מדברים על תוספות של תקציב, אנחנו בעצם מדברים על כך שברגע שהן מנסות לעמוד על הרגליים, המדינה עוצרת.
אורלי לוי אבקסיס: אני קוראת לזה מנית הזהב כי מדובר כאן על עוד כמה דברים שבעצם מדברים על אותו נושא.
אורלי לוי אבקסיס: בביטוח הלאומי מודעים לזה לגמרי.
אורלי לוי אבקסיס: דיברתי עם פרופסור מור יוסף על הנקודה הזאת ואני שמחה להגיד, שהפעם יש בראש הביטוח הלאומי בן אדם שאפשר לדבר אתו וגם מבין את ההיגיון והוא גם קצת רגיש אז זה פלוס אדיר.
אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה שביחד נוכל לשנות משהו.
אורלי לוי אבקסיס: אבל גם הטבות שנשללות באותו רגע ויש להן ערך כלכלי.
<רן מלמד: במקרה הזה אני אולי יכול להיות איש בשורה, ישבתי עם משרד האוצר בשבוע שעבר והם מתכוונים להביא אליכם לחקיקה בזמן הקרוב תיקון שיאפשר לאם הורית שהולכת לעבוד, לקבל מענק שיחליף את ההטבות, לפחות לתקופה של שנה עד שהיא תוכל להסתדר.
<רן מלמד: אני חושב שזה שלב ראשון שהוא טוב ומבורך.
<רן מלמד: אני חושב שמי שיכולה צריכה לצאת לעבוד, צריך לעשות מאמץ שתהיה עבודה ראויה, אבל אי אפשר שיהיו חסמים.
<רן מלמד: הבעיה של מענק לימודים של הביטוח הלאומי, שנותן לילדים שנכנסים לבית ספר, הוא ניתן היום על ידי הביטוח הלאומי רק עד כיתה ח'.
<רן מלמד: עד כיתה ו' סכום של 1,500 שקל לשנה, כיתות ז'-ח' סכום של חצי מזה, ו-ט', י', י"א, י"ב, אפס.
אורלי לוי אבקסיס: וכמה עולה לנו שנת לימודים חינם?
<רן מלמד: לפחות 2,000 שקלים ומשהו לשנה.
אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת, יש לי שלושה במערכת.
<רן מלמד: אלה חסמים.
<רן מלמד: החסם הנוסף שהייתי מבקש את עזרת הוועדה בנושא הזה, שיש גם דברים שיכולים לעזור לאימהות האלה לצאת מעוני רק הן לא יודעות שהם קיימים, בגלל שמשרדי הממשלה לא טורחים לעשות את ההסברה הבסיסית הראויה - - -
אורלי לוי אבקסיס: ואז ידרשו את ההטבות האלה ואז היא תצטרך להוציא כסף.
<רן מלמד: אני אשאל שאלה, מי מכם יודע, שאם חד הורית יכולה לקבל כ-7,000 שקלים מהמדינה לשנה עבור בייבי-סיטר או מוניות לילדים שלה?
<רן מלמד: שאגב, זה יכול להיות משולם לבן משפחה.
<רן מלמד: אני בטוח שרוב האנשים לא יודעים את הדבר הזה.
<חיה רוזנפלד: וניסית לממש את זה פעם?
<רן מלמד: כן, יש כאלה שמממשים.
<חיה רוזנפלד: מעט מאוד מצליחים, זה בלתי אפשרי לממש את ההטבות האלה.
<חיה רוזנפלד: זה קיים ואנחנו יודעים, אבל אי אפשר לממש אותן.
אורלי לוי אבקסיס: משרד הרווחה מהנהנת ואומרת, כן, נכון, אי אפשר לממש.
<נורית וייסברג: יש זכויות שאי אפשר לממש, אנחנו מנסים לפתור את זה.
<רן מלמד: הפטנט הוא שיש אבל קריטריונים שלא יאפשרו לממש.
אורלי לוי אבקסיס: רגע, בידי מי לפתור את זה?
אורלי לוי אבקסיס: מה זה אנחנו מנסים לפתור את זה.
אורלי לוי אבקסיס: קודם כל אני חייבת להגיד מילה טובה על הכנות שלך ואני רואה בך מי שאפשר לשתף אתה פעולה גם לגבי ההמשך, אני מקווה מאוד שזה לא יעלה לך בנו, נו, במשרד.
<נורית וייסברג: אני רוצה להגיד שאני גם מודה ומברכת על הדיון הזה ושאנחנו מאוד עסוקים במשרד בסוגיה של העוני והטיפול במשפחות עניות, אנחנו עושים כרגע מהלכים רחבים, בהובלת השר.
<רן מלמד: תני לי רק לסיים את המשפט.
<רן מלמד: אני אענה למשרד הרווחה, שאני מאוד מעריך את מה שנעשה שם, אבל דוגמה קטנה ומקוממת, בחודש פברואר 2013 יצא לאור מדריך של משרד הרווחה שהיה לי הכבוד לעזור לכתוב אותו: מדריך השלם לזכויות של האימהות החד ההוריות בישראל.
<רן מלמד: מדריך שכולל את כל מה שכל מה שמגיע לאם חד הורית מכל משרדי הממשלה.
<רן מלמד: תיכנסו לאתר של משרד הרווחה ותחפשו את המדריך.
אורלי לוי אבקסיס: הוא לא מופיע.
<רן מלמד: הוא לא מופיע.
אורלי לוי אבקסיס: והם כתבו אותו והם חתומים עליו.
<רן מלמד: המקום היחידי שאפשר למצוא אותו היום ברשת זה באתר של עמותת ידיד, וגם זה אחרי שביקשתי משר הרווחה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נבקש ממך את המסמך.
<רן מלמד: אני אוציא אותו בשנייה עכשיו.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו גם נדרוש ממשרד הרווחה לפרסם את זה אצלם באתר, אנחנו גם נפרסם אותו באתר שלנו ואני אבקש גם את קדמן לנצל את אתר האינטרנט שלהם, זה מיצוי זכויות, להגיד, יש לנו פתרון חקיקתי או טיפלנו בנושא הזה אבל דאגנו לכך שאף אחד לא יוכל למצה את הזכות הזאת, אז זה סתם עבודה בעיניים, תסלחו לי על הלשון שבחרתי בה.
<רן מלמד: אז הנושא מזונות האימהות החד הוריות, אני אשמח מאוד שיעלה דווקא בוועדה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: אני מקבלת ואנחנו נקיים דיון מעמיק ורחב, יש לנו פה עכשיו מושב מאוד ארוך של חצי שנה, אנחנו נבקש, גם בטרם נזמין אותם לכאן, תשובות לחלק מהשאלות שעלו כאן, כדי שלא נבוא לדיון עקר.
אורלי לוי אבקסיס: מתי יצא המדריך?
<רן מלמד: פברואר 2013.
<קריאה: שאין בו כלום.
<רן מלמד: אני לא מסכים אתך שאין בו כלום.
<קריאה: מעט מאוד.
<רן מלמד: משרד הרווחה עשה עבודה מדהימה בלכתוב אותו, אבל צריך להפיץ אותו, צריך לתת לאימהות את האפשרות לשאול שאלות, לקבל תשובות ולמצות את הזכויות.
אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה מר מלמד.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נפנה למשרד הרווחה.
<נורית וייסברג: שמי נורית וייסברג, אני מפקחת ארצית על העובדים הסוציאליים שמטפלים ב-435,000 משפחות במדינת ישראל.
<נורית וייסברג: אני קודם כל רוצה להודות ולברך על הדיון החשוב הזה.
<נורית וייסברג: אני חושבת שהאנשים העניים במדינת ישראל במשך הרבה מאוד שנים היו שקופים והודות לפעולות שלך ושל הוועדה והמשך הפעולות בכנסת, אנחנו מתחילים יותר ויותר להתייחס כחברה לתופעה.
<נורית וייסברג: התופעה של העוני, כן חשוב לי להבהיר, היא תופעה שפוקדת את כל קבוצות האוכלוסייה, אבל היא מתמקדת בקבוצות מסוימות בצורה יותר משמעותית, ואני מדברת על המגזר החרדי, ערבי ועל העולים יוצאי אתיופיה.
<נורית וייסברג: אנחנו גם מתמודדים ורואים תופעה של העניים החדשים, כמו שאת דיברת עליה, והכאב הוא כאב גדול כי זה לא אנשים שלא דואגים ולא עושים ולא פועלים אלא באמת אנשים שרוצים.