GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אתיה דן: אגב, גם ראש העיר היה.
<דליה לב שדה: הצעתי יותר מזה.
<דליה לב שדה: אני הצעתי שזה יעבור גם דרך אשלים, ששם שלושת המשרדים שותפים, וזה יעבור תהליך של פיתוח והתאמה, כי היום זה יוזמה פרטית.
<דליה לב שדה: עדיין זה לא עונה לצרכים איך שמשרד הרווחה מגדיר ואיך שמשרד הבריאות מגדיר והחינוך מגדיר, לכן אני מציעה, זה השולחן המשותף לכולם.
אורלי לוי אבקסיס: מה את מציעה בדיוק?
<דליה לב שדה: אני מציעה שזה יוכר כפיילוט על ידי אשלים, ששלושת משרדי הממשלה שותפים, ושם אנחנו ניבנה את זה בצורה אזורית בכמה מקומות, לכמה אוכלוסיות יעד.
<עידית סרגוסטי: אני מארגון 'בזכות'.
<עידית סרגוסטי: אני חושבת, שזו דוגמא לחסר האדיר בתחום הזה של השיקום, והנציגה של אריה הצביעה עליו.
<עידית סרגוסטי: אנחנו שמים בצד את הנושא של הטיפול, אבל מה שבאמת באמת חסר, זה מענים בקהילה.
<עידית סרגוסטי: זה נושא שמוסדר בחוק מגיל 18.
<עידית סרגוסטי: זה לא עניין של הגדרה פסיכיאטרית כזו או אחרת אלא פשוט עניין של חקיקה.
<עידית סרגוסטי: מכיוון שכל המשרדים, כל משרד מתנער מזה בדרכו, צריך להסדיר את זה.
<עידית סרגוסטי: על מנת שזה יקרה צריך להסדיר את זה בחקיקה ואנחנו מתכננים לקחת את היוזמה ולהוביל חקיקה בתחום הזה, שתגדיר, א', מי האוכלוסיה שזקוקה לדברים האלה.
<עידית סרגוסטי: זה לא אבחנה פסיכיאטרית כזו או אחרת אלא יותר נושא של תפקוד ושל צורך, וצריך סל של שירותים.
<עידית סרגוסטי: זו דוגמא נפלאה לסוג אחד של מסגרת, אבל אפשר לחשוב על מגוון של שירותים, כמו שירותי חונכות שלא קיימים, כמו חוגים.
אורלי לוי אבקסיס: קודם כל, אנחנו מברכים אתכם על זה.
<עידית סרגוסטי: אני חושבת שהשאלה תחת איזה קורת גג השירותים האלה יהיו, היא שאלה שצריך לדון בה בכובד ראש, האם נכון שזה יהיה במשרד הרווחה, בעולם שמתייחס לילדים ובני נוער באשר הם, האם באגף השיקום במשרד הרווחה, שנותן מענים לילדים עם מוגבלויות אחרות.
<עידית סרגוסטי: יש שם שאלה שהיא כבדה, מה המעורבות שאנחנו רוצים לשלטון המקומי.
אורלי לוי אבקסיס: לכן, אני רוצה לדעת מה קורה עם הוועדה, אני גם רוצה לדעת מה הסמכויות שלה ובאיזה עניינים היא אמורה להמליץ.
אורלי לוי אבקסיס: אם הם קבעו את זה לששה שבועות, זאת אומרת עוד לפני ההתכנסות של הכנסת, של המושב הבא, אנחנו צריכים לקבל את כל הסיכומים והכל, ולכן זאת תהיה הישיבה אולי הראשונה של הוועדה במושב הבא.
אורלי לוי אבקסיס: אני עוד מצפה כבר לדעת מה ההרכב כדי לדעת שהוועדה הזו יוצאת לדרך, אז אני שמחה מאוד שרעיה ומירית הן כבר נציגות.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד קודם כל פה למשרד החינוך, שהוא הראשון שכבר מינה וסגר את הסידור.
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו משרד,
<דליה לב שדה: קיבלתי SMS, עוד לא יודעים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נבדוק את זה מול משרד הבריאות.
<ויקטור גרינוולד: ברשותך, משפט אחרון.
<ויקטור גרינוולד: מאוד חשוב גם לציין שהמטרה של כל הפרוייקט הזה, זה להחזיר את הבנות לקהילה.
<ויקטור גרינוולד: יש בנות שנמצאות אצלנו שנה, יש בנות שנה וחצי, יהיו שנתיים.
<ויקטור גרינוולד: אנחנו רק עשרה חודשים.
<ויקטור גרינוולד: יש בת אחת שחוזרת לקהילה רגילה.
<ויקטור גרינוולד: זאת המטרה.
<ויקטור גרינוולד: זה לא להחזיק.
<ויקטור גרינוולד: אנחנו גשר, אנחנו פרוזדור, פרוזדור שמטפל מלמעלה.
<ויקטור גרינוולד: יש כאן שפה חדשה.
<ויקטור גרינוולד: אנחנו מציגים משהו חדש לחלוטין שלא קיים.
<ויקטור גרינוולד: צריך לראות את זה ככה.
<ויקטור גרינוולד: זה לא משהו שהיה, זאת שפה חדשה שלא קיימת בתוך כל הראיה החינוכית והטיפולית.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שזה מה שהובן פה גם.
<איגור ברש: ביום ראשון הקרוב, תהיה ישיבה בג'וינט עם נציגי המשרדים בנושא הזה, בין היתר, הפרוייקט, מי ייקח חלק ואיך זה יתבצע.
<איגור ברש: אני מקווה שהישיבה הזאת תוביל לפתרון.
אורלי לוי אבקסיס: אני מאוד מקווה ואני אשמח שיעדכנו את הוועדה מה היה בישיבה הזו.
אורלי לוי אבקסיס: אז אני אומרת שחלק מהמסקנות של הוועדה הזו, מהבקשות בינתיים, שזה רק חלק מהדיון, יהיה לו דיון המשך.
אורלי לוי אבקסיס: כמו שאמרתי, אני רק רוצה להוסיף שאנחנו קוראים למשרדי הממשלה לבחון את האופציה ולראות אם אפשר להפוך את מרכז צ'רנר לפיילוט שבעצם יהווה איזשהו בסיס להסדר חדש, במיוחד אחרי שראינו את תמימות הדעים של כל מי שנוגעים בדבר הן לגבי מה שקורה ובעיקר מאחר שאין משהו דומה של המשרדים בקהילה, אז בהחלט היינו רוצים שהדבר הזה לא יסגר בגלל שאי אפשר יהיה לגייס כספים, אלא להפוך אותו לפיילוט שיהווה דוגמא אחר כך, ובפיילוט הזה יהיה גם מי שישא בחלק מההוצאות, וזה תפקידו של הריבון.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה באמת תשובה ממשרד הרווחה וממשרד הבריאות.
אורלי לוי אבקסיס: אני מייעצת לכם רק פשוט להיות בקשר, כי אם אומר ביום ראשון יש מפגש עם זה, ואת אומרת על אשלים,
<דליה לב שדה: על המפגש הזה, אני לא יודעת.
אורלי לוי אבקסיס: תבדקו מה זה אומר ואיך זה אומר, אולי זה איזשהו פרוייקט משותף שגם יסמל את תחילתה של דרך חדשה בממשק בין המשרדים.
<אתיה דן: אגב, מי שיזם אותה זה שר החינוך.
אורלי לוי אבקסיס: שי פירון?
<אתיה דן: כן.
אורלי לוי אבקסיס: אז יכול להיות גם לא סתם השר גם היה בין הראשונים שמינו כבר את חברי הוועדה, אז שאפו ממני אליו ואנחנו מעריכים את זה מאוד.
יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה המיוחדת לזכויות הילד.
יעקב מרגי: הנושא הצעות לסדר בדיון מהיר: תעדוף בגנים להורים חד הוריים של חברות הכנסת איילת שקד שנוכחת פה ושל חברת הכנסת עליזה לביא.
יעקב מרגי: אני אתן לחברת הכנסת איילת שקד לפתוח, לתת לנו שיחת רקע, ונפתח את הדיון ונראה לאן נגיע וננסה לצאת מפה עם איזו אמירה או החלטה.
יעקב מרגי: בבקשה, איילת.
איילת שקד: מכיוון שאין זמן אני רוצה לתת את זכות הדיבור שלי לנציגים שהגיעו לכאן ופנו אליי.
איילת שקד: מי כאן נציג משרד הכלכלה?
<גיל ארז: אני.
איילת שקד: אני אגדיר את הבעיה שגם אני חווה.
איילת שקד: בגנים בתל-אביב כמו שאנחנו רואים יש זוגות רבים שחיים ביחד ולא נשואים ומצהירים שהם חד-הוריים ונכנסים לגנים.
איילת שקד: הגנים בתל-אביב ברובם על הצהרות של חד-הוריות כשלא כולם חד-הוריים, ומשפחות כמו שלי וכמו של אנשים שנמצאים כאן לא יכולים להתקבל לגן בגלל זה.
איילת שקד: אתם ביטלתם טופס הצהרה שהיה דרוש מעורך דין, והשנה המספר עלה עוד יותר כי אנשים, ידם קלה לסמן שהם חד-הוריים, והם מקבלים הטבה של 23,000 שקלים בשנה.
איילת שקד: זה מטורף.
איילת שקד: כמו כן אנחנו חושבים שאין אכיפה של משרד הכלכלה על הרמאים.
איילת שקד: אני בכל אופן דורשת, מבקשת, גם שיוחזר תצהיר העורך דין וגם שתהיה אכיפה.
איילת שקד: אני אתן את רשות הדיבור אם אפשר.
יעקב מרגי: לפני כן, ברשותך.
יעקב מרגי: אם תתייחס לאחר מכן, המצוקה במעונות היום – הביקוש עולה על ההיצע.
יעקב מרגי: אין ספק שהרגולטור צריך להיכנס לכאן.
יעקב מרגי: יש הרבה כסף למדינה, והיא עושה הרבה יחסית.
יעקב מרגי: התמ"ת עושה הרבה בעניין מעונות היום מתוך היכרות עם הנושא.
יעקב מרגי: לצערי הרב, הרשויות המקומיות הן פסיביות בקטע הזה.
יעקב מרגי: דיברנו באחד הדיונים כאן, וחברת הכנסת אילת שקד יושבת כאן שאנחנו ערב בחירות.
יעקב מרגי: רואים את ההשקעה של ראשי הרשויות המקומיות בהרבה תחומים.
יעקב מרגי: כשאנחנו יודעים שתקציבי הפיתוח שלהם בנושא מעונות היום נשענים כמעט במאת האחוזים על תמיכת התמ"ת, תמיכת המדינה ולעיתים רחוקות גם מנושא הפיס, אם הוא לא משועבד 30 שנה קדימה.
יעקב מרגי: הרגולטור צריך לשים את היד.
יעקב מרגי: לפחות אתם, משרד הכלכלה.
יעקב מרגי: הייתי שר.
יעקב מרגי: כשכתבתי קריטריונים נתתי מקדמים.
יעקב מרגי: רשות שרוצה לקבל תמיכה מהמדינה לבניית מעונות יום שתוכיח מה היא עשתה לטובת הנושא הזה – אם זה במצ'ינג, אם זה בשנים עברו – לתת.
יעקב מרגי: אני חושב שצריכה להיות אמירה פה כי אני אומר לך מתוך היכרות בנושא שהביקוש עולה על ההיצע.
יעקב מרגי: הורים רבים נאלצים להתפשר על מסגרות שאינן טובות לא להם ולא לפעוטות ולא לילדים.
יעקב מרגי: בסך הכול הבית הזה בא לעזור תמיד לחד-הוריות; לא ייתכן שעל גבן של חד-הוריות אמתיות יהיה ניצול ציני כלכלי לא ישר.
<ארז רוזנוקס: שמי ארז רוזנווקס, אני אב גאה לשתי בנות ג'ינג'יות במעון בתל-אביב.
<ארז רוזנוקס: כמו שאמר אדוני אנחנו הכנו מספר נתונים שיראו שבאמת יותר מ-45% מהבקשות נדחות.
<ארז רוזנוקס: אבל התכנסנו היום פשוט כדי לצעוק את זה שפשוט שותים לכם את הכסף.
<ארז רוזנוקס: יש הכסף – לוקחים אותו על-ידי שקרים.
<ארז רוזנוקס: כמו שקורה היום ונאמר פה שהורידו את הצורך באישור עורך דין העלה את מספר המשפחות החד-הוריות בכיתה, למשל, אצל הילדים שלנו מ-25% שהיו בשנים הקודמות לפי מה שבדקנו, ל-100% בשנה הבאה.
<ארז רוזנוקס: הכתובת על הקיר.
<ארז רוזנוקס: יש מחשבון שאפשר לחשב את הסבסוד שניתן לאמהות חד-הוריות.
<ארז רוזנוקס: אני רוצה להדגיש שאני שם את האמהות החד-הוריות במירכאות מכיוון שחלק לא קטן מהן זה אמהות חד-הוריות רק לשם התצהיר על-ידי "וי" קטן.
<ארז רוזנוקס: כי אם מסתכלים בחישוב שמיד נחלק לכם הסבסוד של מדינת ישראל ומשרד הכלכלה יכול להגיע לאלפי שקלים למשפחה לילד, ובחישוב ממוצע לכ-25,000 שקל בשנה למשפחה שמרוויחה – תקשיבו טוב – 35,000-30,000 שקל לחודש.
<ארז רוזנוקס: אנחנו נגד תרבות העידוד הזה לשקר.
<ארז רוזנוקס: זה הפך לאופנה, וכולם עושים את זה.
<ארז רוזנוקס: אנחנו הכי תמהים שמשרד שרוצה לעודד עבודה – ולמעשה הגנים של נעמ"ת ושל ויצ"ו הם היחידים שמאפשרים לנו את השעות כדי לעמוד בתנאים של משרה מלאה, למעשה, אין לנו אפשרות להתקבל אליהם בגלל הדברים האלה, ואנחנו נדחקים לגנים שלפעמים יש בהם תנאים סניטריים מזעזעים, לא מתאימים, לא מפוקחים ובמחירים שערורייתיים שיכולים להיות כפליים ממה שאנחנו משלמים.
<ארז רוזנוקס: עכשיו סיפור אישי.
יעקב מרגי: מי הגברת?
יעקב מרגי: אני מבקש שכל דובר יזדהה לפרוטוקול.
<ג'ני בלנקי בלייך: אני רופאה מתמחה במרכז רפואי "רבין", נשואה, אמא לשניים.
<ג'ני בלנקי בלייך: גם בעלי הוא רופא מתמחה.
<ג'ני בלנקי בלייך: אנחנו זוג שעובד בממוצע למעלה מ-300 שעות בחודש, ובנוסף למשרה המלאה – גם תורנויות לילה, למעלה מ-26 שעות ברציפות.
<ג'ני בלנקי בלייך: אני התחלתי את הקריירה שלי ככירורגית בבית חולים "איכילוב".
<ג'ני בלנקי בלייך: העבודה שם התחילה ב-6:45-7:00, ומאז שנולדה בתי הבכורה לא היה מענה לשעות האלה באף מסגרת חינוכית.
<ג'ני בלנקי בלייך: השעות הן לפי דרישות המערכת.
<ג'ני בלנקי בלייך: סך הכול גם השעות הנוספות שאנחנו עובדים זה דרישות המערכת, וזה נובע ממחסור ברופאים ולא מרצון שלנו של "גרידיות" להרוויח עוד כספים, אבל לא היה שום פתרון.
<ג'ני בלנקי בלייך: נאלצתי לוותר על המקצוע ועל ההתמחות הכירורגית שהייתה בנפשי ולעבור לבית-חולים "בילינסון" כדי להתמחות ברדיולוגיה שזה מקצוע לא פחות מעניין, אבל לא זה מה שרציתי, ולא הייתה לי שום ברירה, כי שם מתאפשר לי להתחיל את היום שלי ב-7:30.
<ג'ני בלנקי בלייך: אין שם פחות שעות – השעות הן אותן שעות, והתורנויות הן אותן תורנויות, אבל היום מתחיל ב-7:30, ומתאפשר לי לשים את הילדה ב-7:00 בגן.
<ג'ני בלנקי בלייך: היא תמיד מגיעה ראשונה למעון.
<ג'ני בלנקי בלייך: עכשיו יש ילד שני שנולד לפני ארבעה חודשים, והוא היה מועמד להתקבל לאותו מעון לתינוקייה, ולא התקבל אף על פי שהוא אח של ילדה שכבר נמצאת בגן כי השנה בניגוד לשנים קודמות ועדות הקבלה לא דנו כלל במשפחות נשואות.
<ג'ני בלנקי בלייך: כל זוג נשוי, לא היה שום דיון לגביהם.
<ג'ני בלנקי בלייך: מראש הם נדחו החוצה ולא היה שום דיון.
<ג'ני בלנקי בלייך: אחרי שהגשנו ערעורים על העניין הזה כל הערעורים נדחו באופן גורף.
<ג'ני בלנקי בלייך: לא היה אחד שהתקבל.
<ג'ני בלנקי בלייך: כתוצאה מכך נוצר המצב האבסורדי ששמענו פה קודם ושארז ציין שהגענו ל-100% של אמהות חד-הוריות.
<ג'ני בלנקי בלייך: אין שום התחשבות לא בשעות העבודה, לא במשכורת של המשפחות - -
<גיל ארז: אנחנו מדברים על חוני המעגל?
<ג'ני בלנקי בלייך: לצורך העניין.
<ג'ני בלנקי בלייך: אותו מצב קורה במעון נעמ"ת בדיזנגוף ובכל מעונות ויצ"ו בתל-אביב.
<שרון צ'רקסקי: זה לא בכל המעונות.
<ג'ני בלנקי בלייך: בכל המעונות בתל-אביב.
<שרון צ'רקסקי: - - -
יעקב מרגי: בדיון אין הרבה נוכחים אז אני מאפשר התפרצויות בלי רשות דיבור.
יעקב מרגי: רק לומר את השם.
יעקב מרגי: הפרוטוקול לא מכיר אתכם.
<שרון צ'רקסקי: אני שרון צ'רקסקי מויצ"ו.
יעקב מרגי: ניתן לך רשות דיבור.
<ג'ני בלנקי בלייך: במעון ויצ"ו ברחוב ארלוזורוב וברחוב ויצמן בתל-אביב אנחנו יודעים שיש הבעיה הזאת.
<ג'ני בלנקי בלייך: אני יודעת שבגנים של נעמ"ת בפתח-תקווה הבעיה הזאת גם קיימת.
<ג'ני בלנקי בלייך: יש לנו פה נתונים שתכף נחלק לפי אזורים בארץ, וזה בעצם חוזר על עצמו בכל אזור שהביקוש בו עולה על ההיצע.
<ג'ני בלנקי בלייך: כדי לסבר את האוזן הילדה שלי לא התקבלה בהתחלה לגנים האלה בתואנה שיש אחים ממשיכים ושמורה להם זכות קדימה, ונאלצתי לשים אותה בשנה הראשונה לחייה בגן פרטי.
<ג'ני בלנקי בלייך: באחד הימים שהגעתי לגן הייתה שם סייעת חדשה שהופיעה שבועיים לפני כן בתכנית בטלוויזיה של אמנון לוי על אישה עם 30 זהויות.
<ג'ני בלנקי בלייך: אני כרופאה יודעת שזה משהו שלא קיים, אבל זה בורדר ליין פרסונליטי, זה משהו שאין לו תיקון.
יעקב מרגי: תשהי פה בבניין הזה תראי הרבה כאלה.
<ג'ני בלנקי בלייך: בגלל זה לא הייתי רוצה לטפל פה בילדים שלי.
<ג'ני בלנקי בלייך: השארתי אותם היום בבית.
יעקב מרגי: זה בהומור, אל תרכבי על זה.
<ג'ני בלנקי בלייך: נאמר לי – זאת הסייעת החדשה, תכירי, נעים מאוד, היא תעבוד אצלנו מעכשיו.
<ג'ני בלנקי בלייך: אני לא יכולה לתאר לכם את ההלם.
יעקב מרגי: לפני שאתן לך את רשות הדיבור, יש מישהו שרוצה להתייחס?
<ציפורת שימל: אני עורכת הדין ציפורת שימל מאמונה.
<ציפורת שימל: אני רוצה לציין שחוץ מויצ"ו ונעמ"ת אנחנו כארגון מפעיל מטעם התמ"ת נמצאים וחווים בדיוק אותו קושי.
<ציפורת שימל: אנחנו מקבלים מאות טלפונים של הורים.
<ציפורת שימל: אנחנו אלה שמתמודדים עם הפניות של ההורים שנדחו ושלא ניתנה להם האפשרות להיכנס למעונות.
יעקב מרגי: מה התקן המקסימלי לגודל כיתה תקנית במעון?
יעקב מרגי: אם תוכלי להתייחס לגמולים, תינוקות, פעוטות – כל הקטגוריות.
יעקב מרגי: יש לכם מגבלה בקליטת ילדים?
<גלי עציון: אפשר רגע לעזור?
<ציפורת שימל: גם בהקשר של ויצ"ו ונעמ"ת שהנציגים שלהם גם נמצאים פה אני יכולה להגיד שיחד עם העובדה שיש התעדוף שאנחנו מדברים עליו, אנחנו גם חווים את העובדה שכל שנה יש צמצום מצד התמ"ת בעצם הכניסה למעונות.
<ציפורת שימל: זאת אומרת בשנים האחרונות יש בסך הכול 10% ירידה בעצם אפשרות הכניסה למעונות.
<ציפורת שימל: על זה מתוסף כל נושא התעדוף גם בהקשר של מה שדיברו כאן הדוברים לפני שבעצם על הקיצוץ שגם ככה קיים ולא ברור לנו למה הוא קיים כי מועברים תקציבים לצורך פיתוח - -
יעקב מרגי: לא ענית לי.
יעקב מרגי: יש תקן לתפוסה מלאה של כיתה?
<גלי עציון: אפשר להגיד משהו?
<גלי עציון: אני עורכת הדין גלי עציון מנעמ"ת.
<ציפורת שימל: כן, יש.
יעקב מרגי: רגע, אמונה מדברת.
יעקב מרגי: כשהיא תסיים אני אתן לך.
<גלי עציון: רציתי לעזור לה.
<ציפורת שימל: גלי, תעזרי לי.
<ציפורת שימל: אני מודה שאני מתעסקת בצד המשפטי של העניין.
<ציפורת שימל: אני יכולה להגיד שהכיתות אצלנו לפחות הן מלאות.
<ציפורת שימל: אני לא יודעת לומר כמה יש בכיתה, אבל הכיתות מלאות.
<ציפורת שימל: רק אני אוסיף עוד משפט אחד:
<ציפורת שימל: אנחנו היינו צריכים לדחות בשנה האחרונה כ-10% מהפונים אלינו, ולא ברור לנו למה אנחנו צריכים לדחות את אותם זוגות נשואים שבעצם, לצערנו הרב, כורעים תחת הנטל הכלכלי.
<ציפורת שימל: הם זכאים להיכנס למעון אבל כיוון שהמעונות מלאים בצורה שאין אפשרות להכיל מעבר לכך - -
יעקב מרגי: אנחנו מוגבלים בזמן, ואנחנו רוצים למצות את הנושא.
יעקב מרגי: אז אני מבקש.
<ציפורת שימל: אני רוצה להציע הצעה אופרטיבית.
יעקב מרגי: אני שאלתי שאלה כי אני רוצה להתקדם לכיוון מסוים.
<ציפורת שימל: אני רק רוצה להציע משהו אופרטיבי לדיון.
<ציפורת שימל: לגבי התצהיר שעלה פה אנחנו מציעים בשלב הראשון והמידי להחזיר את התצהיר שעליו דובר.
<ציפורת שימל: אנחנו בעצמנו תמהים למה רק שנה האחרונה התצהיר הוסר.
<ציפורת שימל: אנחנו מציעים להחזיר ולהשיב את התצהיר את זה.
<גלי עציון: אני רוצה להסביר - -
יעקב מרגי: יש לך תשובה לשאלה שלי?
<גלי עציון: כן.
יעקב מרגי: אל תסבירי דברים אחרים.
יעקב מרגי: בואי נשמע כי אפשר לעשות חצי יום דיון על הנושא הזה.
<גלי עציון: משרד הכלכלה משנה את הסטנדרטים בגנים וקובע – וזה רעיון חיובי – שככלל יהיו פחות ילדים במרחב, וזה אומר שיהיו יותר מבוגרים פר-ילד.
<גלי עציון: העניין הוא שצריך לעשות את זה במקביל לשיפוצים שמרחיבים את המעונות.
<גלי עציון: כל עוד לא עשו את זה אי אפשר לצמצם.
יעקב מרגי: כולנו אוהבים לבכות שכואב לנו.
יעקב מרגי: אני שואל שאלה: יש תקן מקסימלי לתפוסה של כיתה?
יעקב מרגי: כמה בכיתה?
<גלי עציון: אני לא יודעת להגיד כמה בכיתה - -
יעקב מרגי: לא, לא, רגע.
<גלי עציון: - - -
יעקב מרגי: אני מנהל את הדיון.
יעקב מרגי: אנחנו רוצים להגיע לתוצאות.
יעקב מרגי: אני רציתי להציף נקודות כדי לתת לרגולטור, נציג משרד הכלכלה, להתייחס אליהן.
יעקב מרגי: הדיון הוא סביב הניצול של אותה פרצה.
יעקב מרגי: אנחנו רוצים לעזור להורים החד-הוריים, רוצים לסייע, אבל אם הם באמת חד-הוריים.
יעקב מרגי: אם נוצר מצב שעוד לא מתחיל רישום למעון והוא כבר תפוס ב-100% על-ידי חד-הוריים, אין ספק שכל רגולטור הכי פסיבי מבין שיש פה בעיה.
<גלי עציון: אבל אם בשנה שעברה היו 80 ילדים במעון, והיום הסטנדרטיזציה מרשה רק 60 אז חסרים 20 מקומות.
יעקב מרגי: אז הבעיה כפולה ומכופלת.
יעקב מרגי: הבנו.
<גלי עציון: זה אחד הפתרונות הראשונים לעניין.
<גלי עציון: צריך להגדיל את ההיצע, לא ליצור מלחמות בין קבוצות.
יעקב מרגי: כנראה לא הבנת אותי.
יעקב מרגי: אמרתי קודם – כולנו אוהבים לבכות ורמזתי למפעילים - -
<גלי עציון: לא לבכות.
יעקב מרגי: אני מבין את המצוקה של המפעיל - -
יעקב מרגי: אמרתי את זה כמושג מושאל.
יעקב מרגי: כן, בבקשה.
יעקב מרגי: מי את?
<מאיה וזנה: אני מאיה, אני מנהלת אגף הגיל הרך באמונה.
<מאיה וזנה: התקן הוא תלוי גיל.
<מאיה וזנה: בכיתת תינוקות בחדר של 50 מ"ר התקן הוא 18 תינוקות.
<גיל ארז: התקן הוא 15, ומאפשר חריגה ל-18.
יעקב מרגי: גברתי, אנחנו מוגבלים בזמן כי המליאה אמורה להתחיל.
<מאיה וזנה: בכיתת הפעוטות של 50 מ"ר התקן הוא 27 ילדים.
יעקב מרגי: אם את פונה אליו אני אשאל אותו.
יעקב מרגי: תריצי את הדיון.
<גיל ארז: 22 ו-27.
<מאיה וזנה: יש עניין של תקן שהוא פורמלי ואישור חריג שניתן.
יעקב מרגי: ברור.
<מאיה וזנה: יש אישור ליותר בכיתות של 70 מטר.
יעקב מרגי: בבקשה, גברת.
<לינדה דגן: אני לינדה דגן ממשרד הרווחה.
<לינדה דגן: אני אחראית על חד הוריות.
<לינדה דגן: אני רוצה שלא נשכח לרגע שעל אף העובדה שיש שקרים, ויש אנשים שמרמים ומשקרים אנחנו לא רוצים לפגוע בנשים החד-הוריות.
יעקב מרגי: השאלה היא האם להחזיר את התצהיר זאת פגיעה?
יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע.
<לינדה דגן: תלוי, אם זה עולה כסף.
<לינדה דגן: אני שאלתי את האדון כמה כסף זה עולה.
<לינדה דגן: אני שאלתי כמה כסף עולה לאישה חד הורית שבקושי עובדת - -
<ארז רוזנוקס: יש שירות עורכי דין - -
יעקב מרגי: סליחה.
יעקב מרגי: אני לא ארשה יותר התפרצויות בדיון כי זה לא נרשם, לא נאמר ולא שמעו אותך.
יעקב מרגי: אני מבקש לא להתפרץ יותר.
יעקב מרגי: אנחנו רוצים לנהל דיון כדי למצות אותו.
יעקב מרגי: הבנו את ההערה, את החשש ואת ההסתייגות.
יעקב מרגי: עוד התייחסות ספציפית?
<אריאלה אשל: אני אריאלה אשל, ואני מנהלת היחידה של הגיל הרך בעיריית ירושלים.
<אריאלה אשל: יש כאן כמה נושאים - -
יעקב מרגי: הדיון הוא ממוקד.
<אריאלה אשל: יש פה העניין של התצהיר שאני חושבת שרובנו מסכימים שחייבים לבצע אותו כדי לעקוף הצהרות של חד-הוריות.
<אריאלה אשל: יש גידול בחד-הוריות ויש יותר גידול במסגרות של חד-הוריות.
<אריאלה אשל: יש נקודה נוספת שמתייחסת למחסור משווע באופן כללי - -
יעקב מרגי: פתחתי בו.
<אריאלה אשל: - - הצורך הוא להרחיב את המענים.
<אריאלה אשל: יש מעונות, ויש מעונות - -
יעקב מרגי: את רוצה שאני אתן לך מענה?
יעקב מרגי: אני באתי מהשלטון המקומי, ויש לי דעות אפיקורסיות בנושא הזה.
יעקב מרגי: ראש רשות נבחר כדי לשרת את האזרחים שלו.
יעקב מרגי: בין היתר שירות לאזרחים זה גם נושא המעונות; גם נושא מעונות היום ולא רק מופעי ראווה ויחצנות, ואני לא מדבר ספציפית על ירושלים, אלא לכל ראשי הרשויות, במיוחד בשנת בחירות.
יעקב מרגי: זה לא הרבה כסף.
יעקב מרגי: אם באמת ראש עיר רוצה לתת שירות טוב לאזרחיו נכון שהוא יקבל כיתת מעון או שתיים ממשרד התמ"ת.
יעקב מרגי: לא יזיק לו כלום אם הוא יפרוס את 18 המזרקות וכיכרות – במקום ל-4 שנים, ל-8 שנים ויבנה כיתות מעון, ולא יישען על המדינה.
<אריאלה אשל: אני יכולה לענות?
<אריאלה אשל: חבל, יש לי תשובה.
יעקב מרגי: הדיון הממוקד - -
איילת שקד: הדיון הזה הוא חצי שעה, לצערנו.
איילת שקד: אני ביקשתי לכנס אותו, אבל הוא חצי שעה, לצערנו.
איילת שקד: הוא צריך להתמקד - -
יעקב מרגי: הדיון ממוקד לנושא הזה של הפרצה.
איילת שקד: על הפרצה הזאת שמשרד הכלכלה אמור לאכוף אותה ולסתום אותה.
יעקב מרגי: אמנם סטינו, אבל נתנו תמונת מצב בקצרה למצוקה האמתית - -
<רות דיין מדר: אני לא חושבת שזה ראוי לזמן אנשים שמגיעים שעתיים הלוך ושעתיים חזור לדיון של חצי שעה.
יעקב מרגי: עומד לרשותך לבדוק את ההזמנה ולשקול את השיקול שלך.
יעקב מרגי: קיבלנו את ההערה.
<רות דיין מדר: מבקשים שנציג של השלטון המקומי אז ראוי לאפשר לאנשים - -
יעקב מרגי: או – שלטון מקומי, ברוכה הבאה.
יעקב מרגי: אחרי נפקדות – כמעט עריקות – בדיונים בוועדה הזאת אני מאוד מודה לכם שמצאתם לנכון להגיע.
<רות דיין מדר: - - - לעדכן את - - - שאנחנו לא נפקדים - -
יעקב מרגי: גברתי, משני דיונים שאני ניהלתי בשבועיים האחרונים נעדרתם.
<רות דיין מדר: אוקיי.
יעקב מרגי: סליחה, כשאני רואה את הנציגים שלכם בוועדות שכנראה עושים לכם יותר מדי טוב – נמצאים ושורצים שם.
יעקב מרגי: אז סליחה, ההערה שלך לא הייתה במקום.
<רות דיין מדר: השלטון המקומי לא מנהל את המדינה - - -
יעקב מרגי: לשלטון המקומי יש פה שלוחה קבועה.
יעקב מרגי: השלטון המקומי הוא זרוע ביצועית.
<רות דיין מדר: - - - הוא זה שצריך לבוא ולהגיע ומה הוא מתכוון לעשות עם התצהיר הזה - -
יעקב מרגי: אני לא רוצה להתנצח אתך, וזאת התפרצות אחרונה שלך.
יעקב מרגי: אל תפריעי לי.
יעקב מרגי: השלטון המקומי הוא הזרוע הביצועית של המדינה.
יעקב מרגי: אתם לא עושים טובה שאתם באים.
<רות דיין מדר: ממתי השלטון המקומי הוא זרוע ביצוע?
<רות דיין מדר: רשות מקומית זה זרוע ביצוע.
יעקב מרגי: אתם הנציגים שלהם פה בבניין.
יעקב מרגי: כשאתם רוצים אתם עושים את העבודה הזאת טוב מאוד.
יעקב מרגי: משרד הכלכלה, בבקשה.
<גיל ארז: אני מנהל בפועל של אגף מעונות יום.
<גיל ארז: אני אתייחס לכמה דברים שעלו פה.
<גיל ארז: ראשית הביקוש בהחלט עולה על ההיצע באזורים מסוימים.
<גיל ארז: עם הרבה מאוד מההורים אני בקשר וגם עם הארגונים.
<גיל ארז: זה תפקיד ועדת הקבלה.
<גיל ארז: ועדת הקבלה קבעה קריטריונים איך מכניסים מספר מצומצם של הורים לתוך מעון.
<גיל ארז: אני אגיד את סדר הקדימויות בוועדת הקבלה: קודם כול ילדים שכבר נמצאים בגן, ילדים ממשיכים; אחרי זה ילדים של רווחה; במקום השלישי – הורים חד-הוריים; מקום רביעי – אחים ממשיכים.
<גיל ארז: אני הזכרתי רק את מה שמוזכר פה.
<גיל ארז: אחרי זה – צרכי ארגון נשים עובדות.
יעקב מרגי: הזכרת אחים ממשיכים, פעמיים.
<ארז רוזנוקס: מקום ראשון.
יעקב מרגי: ראשון ורביעי.
איילת שקד: לא, ראשון זה מי שכבר בגן.
<גיל ארז: ילד שכבר בגן והאח של הילד במקום הרביעי.
יעקב מרגי: אוקיי, הבנו את ההבהרה.
<גיל ארז: החד-הוריים נכנסו למקום השלישי, בין היתר בחוק שחוקקה הכנסת, וכמו משרד הרווחה אני חושב שהחד-הוריים – אני אקרא להם, האמתיים – צריכים לקבל עדיפות - -
<קריאה: על זה אין ויכוח.
<גיל ארז: אני רוצה לשים את זה על השולחן.
<גיל ארז: כן, אנחנו שומעים על תופעות– ושוב, דיברתי על זה עם ההורים, עם הארגונים ועם מנהלי המעונות – שיש מקרים של שקר.
<גיל ארז: אנשים שחותמים על התצהיר ובמודע משקרים.
<גיל ארז: אני חדש בתחום הזה, אבל גם כשהיה עורך דין אנשים שיקרו.
<ארז רוזנוקס: פחות ממחצית.
<גיל ארז: לא יודע את המספרים.
<גיל ארז: אני דיברתי עם מנהלות מעונות בשבוע שעבר, כולל המעונות שלכם ואמרו שגם בעבר.
<ג'ני בלנקי בלייך: כי העניין הזה לא נאכף מעולם בעצם.
<גיל ארז: הורים שמשקרים, צריך לתפוס אותם ולהעניש אותם.
איילת שקד: יש לכם סמכות בחוק לקנוס אותם?
<גיל ארז: אם אני יודע עליהם.
<ארז רוזנוקס: הם חתמו על הטופס.
<גיל ארז: החוזה אומר: "צפוי לעונשים הקבועים בחוק".
<גיל ארז: מעבר לכך שלאורך כל התצהיר הוא מצהיר לא רק שהוא חד הורי, אלא זאת עבירה פלילית.
<גיל ארז: השאלה כאן היא איך תופסים אותם.
<גיל ארז: בזה אנחנו מתחבטים כי זה לא פשוט.
איילת שקד: זה מאוד פשוט.
איילת שקד: קודם כול אנחנו מבקשים שתכניסו חזרה לטופס את ה- - - של העורך דין.
איילת שקד: זאת לא בעיה.
איילת שקד: דבר שני, כל מנהלת של מעון יודעת אם הילד הוא באמת ילד למשפחה חד-הורית או לא.
<גלי עציון: אל תגלגלו את זה.
<גלי עציון: מנהלת מעון היא לא שוטרת.
יעקב מרגי: גברתי.
איילת שקד: לכן משרד הכלכלה יכול לגשת למנהלי המעונות ולשאול באופן רנדומלי במעונות ולעבור עם הגננת.
<גלי עציון: ממש לא.
<גיל ארז: היות שדיברתי בחודש האחרון עם הרבה מאוד - - -
יעקב מרגי: אז בוא אנחנו נהיה הקונסים הראשונים.
איילת שקד: אם - - - לא מוכנות - -
יעקב מרגי: איילת, בואי נעשה סדר.
איילת שקד: זה המהות של העניין.
יעקב מרגי: בדרך כלל יש לי אורך רוח בדיונים אבל אנחנו רוצים למצות.
יעקב מרגי: הבעיה היא בעיה.
יעקב מרגי: יש בעיה אמתית גם בלי התצהיר הכוזב.
יעקב מרגי: גם אם לא היה מצב של תצהיר כוזב המצב בנושא של קבלת ילדים למעונות יום זאת בעיה שחוזרת כמעט בכל משפחה שלישית עובדת.
יעקב מרגי: שלא לדבר על בעיה במשפחות עם קוד לרווחה.
יעקב מרגי: אנחנו רוצים לטפל כרגע בבעיה שהיא נשוא הדיון.
יעקב מרגי: אני מבקש לא להתפרץ – גם נציגי המעונות.
יעקב מרגי: אנחנו לא רוצים לגלגל את הבעיה לאף אחד.
יעקב מרגי: אנחנו רוצים לזהות את הבעיה.
יעקב מרגי: נזהה את המחלה – נדע את התרופה.
יעקב מרגי: לא נזהה את המחלה – לא נדע מה התרופה.
יעקב מרגי: אם נתפרץ זה יפה, דיברנו, אבל נסכם את היום בלי פתרונות.
יעקב מרגי: בבקשה, תמצה אם יש לך רק רעיונות והצעות לפתרון.
<גיל ארז: בוועדת הקבלה יושבים נציגים שלי כמשקיפים, והם אמורים לבדוק את התהליכים.
<גיל ארז: הם לא ועדת חקירה.
<גיל ארז: הם לא יודעים לזהות מי בוועדת הקבלה.
יעקב מרגי: אני אומר לך מהפרקטיקה: כשיבוא זוג הורים למנהלת מעון, והיא רוצה בטובתה, והיא לא עונה לה לפי סדרי הקדימויות של הוועדה היא תאמר לה, את יכולה להצהיר.
יעקב מרגי: אם היא הגונה היא לא תאמר לה, אבל אם היא לא הגונה היא תאמר לה כך כי היא חפצה בטובתה.
יעקב מרגי: אתה כרגולטור ואנחנו שרוצים לסדר את הבעיה חייבים להכביד את ידינו בתצהיר.
יעקב מרגי: צריכה לצאת מפה היום אמירה מפורשת שהתצהיר צריך להשתנות בדרך כזאת או אחרת שמעון לא מנקה מאחריות.
יעקב מרגי: גבירותי, נציגי העמותות המפעילות: אמונה, את "נאות מרגלית" אני לא רואה פה, ויצ"ו, נעמ"ת – עם כל הכבוד לכם, אתם שותפים בעוגה הזאת.
יעקב מרגי: אתם חלק מהמעגל.
יעקב מרגי: אתם לא תוכלו לומר, תעזבו אותנו.
יעקב מרגי: צריך לצאת מפה שכל מי שסביב השולחן באותה ועדת קבלה יהיה לו מה לומר ויתרום את חלקו למעגל התנועה הזה כדי שהתנועה תהיה הגונה וזורמת למעונות.
יעקב מרגי: את יודעת למה אני לא מוכן לשחרר אותך?
יעקב מרגי: כי אם משרד הכלכלה ישנה את התצהיר ומשרד הרווחה ואתם תשבו מן הצד אנחנו לא פתרנו את הבעיה.
יעקב מרגי: אתן צריכות לדעת שגם אתם, הארגונים המפעילים, צריכים לתרום את חלקכם בעניין המגבלה הזאת - -
<קריאה: אפשר לענות?
יעקב מרגי: אני בוחר את המילים - -
<קריאה: בסדר, אבל אפשר לענות.
יעקב מרגי: אל תקשי עליי.
יעקב מרגי: אם כל הצדדים שנוגעים בסוגיה הזאת לא ישימו יד ואצבע על השסתום הזה שמאפשר רמאויות ועקיפות אנחנו נתכנס פה עם אותה הצהרה, עם אותה בעיה.
יעקב מרגי: החוקים השתנו, יש ביקוש גדול למעונות.
יעקב מרגי: לא ראיתי שהמדינה – אף על פי שישבתי באותה ישיבת ממשלה שהייתה אמורה להיות בה הקצאה של משאבים גדולים לטובת המעונות – אני לא יודע מה קורה עם זה.
יעקב מרגי: אבל אני רוצה לשמוע כרגע בסדר העדיפויות של הדיון היום עם מה אנחנו יוצאים עם הסיפור של המגבלות בכל נושא התצהירים הכוזבים, ואם יש לך דרך אחרת.