GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איילת שקד: אם אתה יכול לדוגמה להצליב מידע - -
יעקב מרגי: אולי גם שינוי בסדרי הקדימויות.
<גיל ארז: אנחנו נבחן את כל סדרי הקדימויות מחדש לגבי שנה הבאה; לא לגבי השנה הזאת.
<גיל ארז: כמו כל דבר לפני כל שנה אנחנו נבדוק אצלנו.
<גיל ארז: אי אפשר לשנות במהלך השנה סדרי קדימויות.
<גיל ארז: מבחינת האמצעים אנחנו בודקים אפשרויות גם עם ביטוח לאומי, גם עם ארנונה.
<גיל ארז: משיחות ראשונות – זה לא דבר פשוט.
יעקב מרגי: הארגונים לא אוהבים לשתף פעולה.
איילת שקד: אבל מה עם האכיפה של הגננת?
איילת שקד: יש לי כאן תמונה שכולם כאן ממשפחות חד-הוריות ולגבי כולם כתוב "אמא-אבא" ברשימת הטלפונים של הגן.
איילת שקד: זה נורא פשוט.
<גלי עציון: זה לא אומר שאין אבא.
איילת שקד: בסדר, אבל שיבדקו.
<ארז רוזנוקס: בית משותף.
<ארז רוזנוקס: לא אבא.
<ארז רוזנוקס: חיים באותו בית.
יעקב מרגי: אני אזמין אתכם לדיון אחד בוועדת העבודה והרווחה שתבינו מה קורה למי שמתפרץ בדיון.
יעקב מרגי: הוא לא מדבר יותר גם אם הוא רוצה.
איילת שקד: זה לא מסובך.
איילת שקד: יש לכם מפקחים, למה הם לא מאורגנים באופן רנדומלי לבדוק מול הגננת?
יעקב מרגי: לחברת כנסת יש פריבילגיה להיכנס לתוך הדברים.
יעקב מרגי: סיימת?
<גיל ארז: אני יכול להתייחס לכך שבשנתיים האחרונות הוקצו 475 מיליון שקלים על מערכים וגם באזור תל-אביב צפויים להיכנס בשנה הקרובה כמה וכמה מעונות.
<גיל ארז: אנחנו הולכים להקצות עוד 150 מיליון שקלים בשנה זאת, 2014.
<גיל ארז: הקול הקורא יהיה לקראת סוף השנה.
<גיל ארז: אבל 475 מיליון שקלים כבר הוקצו בשנתיים האחרונות לטובת בניית מעונות.
<גיל ארז: בניית מעונות לוקחת שנתיים-שלוש, ואני מקווה שאני אראה גידול ניכר בהיצע בשנה-שנתיים הקרובות.
<גיל ארז: התקינה היא 15 כשאנחנו מאפשרים בדרך כלל 18.
<גיל ארז: 18 זה כמעט אוטומטי בכיתת - - -
יעקב מרגי: זה יהיה בתנאי שהתקנים יגדלו גם לרוחב בצוות.
יעקב מרגי: כי סייעת שצריכה להרים ילדים ולטפל במספר גדול יותר של ילדים שלא תסיים לך בפריצת דיסק אחר-כך כשהיא עובדת מ-7:00 בבוקר עד 16:00.
<גיל ארז: כן.
יעקב מרגי: אני אתן לנציגי ההורים שהעלו את הדיון לומר עוד התייחסות אחת, ואני אשמע סבב של נציגי הארגונים.
יעקב מרגי: אחר כך נגיע להודעת סיכום.
יעקב מרגי: אם לשלטון המקומי יהיה מה לתרום למרות ההתמרמרות על הביקורת – אני אשמח.
<ארז רוזנוקס: אתה אמרת שצריך להגדיל את התקנים, ואנחנו מדברים על החזרת התקנים.
<ארז רוזנוקס: כמו שאמרת, חלק מהעובדות המסורות של נעמ"ת ילכו הביתה ויצטרפו היום למעגל האבטלה כי התקנים הורדו כי משהו שהוא פחות מ-3.6 מטר לילד זה הדבר הנכון.
<ארז רוזנוקס: אז מה יותר חשוב?
<ארז רוזנוקס: אבל במקום להגיד למה לא, בואו נגיד למה כן.
<ארז רוזנוקס: אפשר לעשות את זה.
<ארז רוזנוקס: אפשר גם מחר להחזיר חלק מהתקנים ולתת עוד הרבה מקומות לילדים ולתת פתרונות.
יעקב מרגי: אנחנו נתייחס לסוגיה הזאת בהודעת הסיכום.
<ג'ני בלנקי בלייך: אני רציתי להתייחס לעוד עניין שאולי לא הוזכר פה – השינוי במבנה המשפחה שמאפיין מקומות מסוימים יותר מאחרים בישראל; בין אם זה משפחות חד-מיניות, משפחות שלא נשואות כדת וכדין ובין אם משפחות חד-הוריות אמתיות שזה לא מה שהיה פעם; זה לא בהכרח אישה שנזנחה, אלא הרבה פעמים אישה שעשתה קריירה מוצלחת ומפוארת, ולקראת גיל מסוים החליטה להביא ילד לבד.
<ג'ני בלנקי בלייך: אז האם יש מקום לבחון את רמת ההכנסה של אותן משפחות?
יעקב מרגי: מה ההגדרה של חד-הורית לצורך העניין בתצהיר?
<ציפורת שימל: זה בחוק.
יעקב מרגי: זה על-פי מה שמוגדר בחוק?
<ציפורת שימל: כן.
יעקב מרגי: מישהו יכול לומר לי מה מוגדר בחוק?
יעקב מרגי: מי שיודע, לא השערה.
<גלי עציון: מה שכתוב פה זה בדיוק ההגדרה של משפחה חד-הורית בחוק משפחות חד-הוריות.
<גלי עציון: התצהיר משקף בדיוק את חוק משפחות חד-הוריות.
<ציפורת שימל: זה החוק, יש בידיי החוק.
<ציפורת שימל: זאת אותה הגדרה בדיוק.
יעקב מרגי: וחיים משותפים בהגדרה בחוק עוקף את זה?
<ארז רוזנוקס: כן.
<ארז רוזנוקס: אם אתה חי עם ידוע בציבור, כן.
<ארז רוזנוקס: אז אתה לא חד-הורי.
<ארז רוזנוקס: זאת בדיוק הבעיה.
<גלי עציון: זה בדיוק מה שאומר התצהיר.
יעקב מרגי: נציגי הארגונים, בבקשה.
<גלי עציון: אני מנעמ"ת.
<גלי עציון: אנחנו מבינים את הבעייתיות.
<גלי עציון: אני רק יכולה להצטרף לדברי ההורים שאנחנו שמחים שמשרד הכלכלה מגדיל את המבנים ומשפץ, אבל כל עוד הוא לא עשה את זה שלא יקטין כי אז נוצר באופן מידי משבר.
<גלי עציון: זה פתרון אחד פשוט.
<גלי עציון: לעניין שכולם צריכים להיות חלק מהעניין: מנהלת המעון היא לא שוטרת.
<גלי עציון: תפקידי הרגולטור והאכיפה הם תפקידים של גופים ממשלתיים.
<גלי עציון: היא לא הולכת לבית של אותה אישה ובודקת אם היא חיה עם האיש או לא - -
יעקב מרגי: זאת גם לא הייתה כוונתי.
<גלי עציון: אבל אני רוצה להגיד עוד משהו:
<גלי עציון: סביר להניח שמי שמרמה במעון מרמה גם בביטוח לאומי וגם במקומות אחרים אז גם ההצלבה לא תביא את הפתרון.
<גלי עציון: אני אוהבת לחשוב שרובנו אנשים שומרי חוק, ואם אתה מצהיר ויודע שזאת עבירה פלילית אז זה ייצר איזושהי הרתעה.
<גלי עציון: אני יכולה להגיד לגבי ויצ"ו ונעמ"ת שהתצהיר עולה 40 שקלים.
<גלי עציון: זאת עלות שווה לכל נפש.
<גלי עציון: כל הפריסה שיש זה בכל רחבי הארץ.
יעקב מרגי: עוד התייחסות?
<גלי עציון: גם מנהלת אגף מעונות יום תוכל לתת התייחסות.
יעקב מרגי: באיזה עניין?
<גלי עציון: גם בעניין של הגודל.
<ליזה ריבקין: שמי ליזה ריבקין, מנהלת רשת הגיל הרך בנעמ"ת.
<ליזה ריבקין: אני מצטרפת לכל מה שגלי ונציגי ההורים אמרו.
<ליזה ריבקין: יש לתת פתרון מידי לשנת הלימודים הקרובה, פחות מחודש ימים, וזה להוסיף את מספרי הילדים שהורדו לנו - -
<ארז רוזנוקס: להחזיר.
<ליזה ריבקין: - - שהורדו לנו גם השנה.
<ליזה ריבקין: בכל הארץ הורדו כ-330 ילדים שלא יחזרו ועוד 200 ילדים מותנים.
<ליזה ריבקין: זאת אומרת 530 ילדים שהיו אצלי במערכת, ועדיין נמצאים בשנת הלימודים הזאת שמסתיימת ולא יהיו בשנת הלימודים הבאה.
<ליזה ריבקין: לדעתי, זה פתרון.
<ליזה ריבקין: הצענו אותו למשרד הכלכלה, אבל עדיין הולכים באותה דרך של מטרז' לילד.
<ליזה ריבקין: לטעמי, אכן יש בניית מעונות, אכן יהיו מעונות, אבל זה תהליך שכמו שגיל ציין, לוקח בין שנתיים לשלוש שנים, ולדעתי, זה יכול לתת מענה להורים בעיקר במרכז הארץ.
<ליזה ריבקין: אני יכולה לומר שארגון נעמ"ת דחו באזור תל-אביב כ-700 ילדים.
<ארז רוזנוקס: באחוזים זה כמעט 50%.
יעקב מרגי: בבקשה, משרד הרווחה.
יעקב מרגי: את יכולה להיות איש בשורה בנושא הזה?
יעקב מרגי: השנה יש ירידה במספר הבקשות בהגדרת רווחה.
יעקב מרגי: האם יש ירידה או יש עלייה?
יעקב מרגי: בבניין הזה שואלים שאלות כדי שאנשים שמתביישים לומר יאמרו.
<לינדה דגן: אין ירידה.
יעקב מרגי: יש מגמת עלייה בהתמדה?
<לינדה דגן: בעניין חד-הוריות - -
יעקב מרגי: רווחה.
יעקב מרגי: מה שבהגדרת רווחה.
<לינדה דגן: גם בעניין חד-הוריות, גם ברווחה – יש עניים חדשים שלא היו במעגל העוני בעבר.
יעקב מרגי: רציתי לשמוע את זה.
<לינדה דגן: דיברתם על שינוי סדרי העדיפויות, ואני לא יודעת מה הכוונה, אבל אני לא רואה איך אפשר לשנות את סדרי העדיפויות.
<לינדה דגן: ילדי רווחה חייבים להיות בעדיפות ראשונה.
<לינדה דגן: חלק מהרווחה גם חד-הוריות - -
יעקב מרגי: יש מכסה?
<גיל ארז: אני אתייחס לזה: ילדי רווחה אחרי ילדים ממשיכים הם במקום שני אם הם מגישים בזמן.
<גיל ארז: אנחנו מאפשרים באישור שלי ילדים בסיכון.
<גיל ארז: אבל זה באישור שלי.
יעקב מרגי: לא יצויר שבאו למעון מסוים וכשרק התחילה תקופה הרישום כבר יש מאה אחוז ילדי רווחה.
יעקב מרגי: מאה אחוז יהיו ילדי רווחה במעון?
יעקב מרגי: לפי הקריטריונים.
<גיל ארז: תלוי בילדים הממשיכים.
<גיל ארז: ילדי רווחה הם בעדיפות.
יעקב מרגי: הם מספר שתיים אם זה ממלא את כל המכסה?
יעקב מרגי: התייחסות אחרונה ל"אמונה".
<לינדה דגן: עוד שאלה: אני לא מבינה מאיפה הנתון הזה שכל המשפחות הן חד-הוריות.
יעקב מרגי: עובדתית.
יעקב מרגי: יש מעון - -
<לינדה דגן: לא, במעון שלו.
<ג'ני בלנקי בלייך: אנחנו בדקנו את זה.
יעקב מרגי: אני אהבתי את לימוד הזכות שלך, עורכת הדין גלי עציון.
יעקב מרגי: נכון, אדם שמרמה – מרמה בכול.
יעקב מרגי: הנחת היסוד שלנו היא שאנשים לא מרמים.
יעקב מרגי: לא כל אדם הוא רמאי.
יעקב מרגי: אבל אני כופר באמירה שלך שאם הוא לא מרמה בביטוח לאומי הוא לא ירמה במעונות, ואם הוא מרמה בביטוח לאומי הוא מרמה במעונות.
יעקב מרגי: איך אומרים?
יעקב מרגי: לא העכבר גנב, החור גנב.
יעקב מרגי: התפקיד של הרגולטור ושלנו הוא לסתום חורים.
יעקב מרגי: לפעמים בביטוח לאומי החור צר יותר, מה לעשות?
יעקב מרגי: ולמוסד לביטוח לאומי יש גם בלשים סמויים, ויש יחידות, ויש תקנים.
<גלי עציון: אז אותם צריך להפעיל, לא את הגננת.
יעקב מרגי: אני מבהיר: אני לא ביקשתי שמנהלת המעון או הגננת תהיה חוקרת או תבלוש, אבל כשבאים הורים אני אבקש ממנה להתנהל בהגינות וביושר.
יעקב מרגי: זה תפקידה.
<גלי עציון: היא לא מקבלת הורים, זאת ועדת קבלה.
<גלי עציון: היום זה לא בשליטה של הארגונים, צריך לדעת את זה.
יעקב מרגי: אני בא מהפרקטיקה, בסדר?
יעקב מרגי: אני בא מהפרקטיקה של המעונות.
יעקב מרגי: הביקורת שלי היא על ראש המעונות.
יעקב מרגי: אני אשב אתו, ואני אדרוש ממנו בסיכום שינוי קריטריונים.
יעקב מרגי: עם כל הכבוד, כפי שאמרתי, רשות מקומית שתבקש תקציב למעונות תצטרך להוכיח שהיא עושה למען המעונות.
יעקב מרגי: ארגון שירצה להשתתף במכרז מול רשות מקומית יצטרך להראות מה הוא עושה עם העודפים שלו גם לבינוי.
יעקב מרגי: אנחנו ניתן סדרי קדימויות למי שאכפת לו.
יעקב מרגי: אני אפעל שכל ארגון שירצה לקבל מעון בהקצאה במכרז מרשות מקומית יוכיח ביכולת הכספית שלו גם סעיפי פיתוח, לא כולל רזרבות.
יעקב מרגי: כולנו רוצים להשאיר יתרות ורווחים ולהפעיל.
יעקב מרגי: אנחנו רוצים לטובת המערכת, אני לא כופר בזה, אבל מי שבאמת רוצה שהמדינה תעזור לו שיעזור לעצמו קודם.
יעקב מרגי: זה לא נושא הדיון, נשמח לקיים דיון אחר.
יעקב מרגי: השלטון המקומי ונסכם.
<רות דיין מדר: אני מתנצלת, אדוני יושב-ראש הוועדה.
יעקב מרגי: נכון שנעדרת פעמיים מישיבה שניהלתי פה?
<רות דיין מדר: אולי.
<רות דיין מדר: לא הוזמנו אולי.
יעקב מרגי: הוזמנתם ולא באתם.
<רות דיין מדר: אולי נציג אחר ממרכז השלטון המקומי.
יעקב מרגי: אני אגיד מילה לא פרלמנטרית – ואללה, כן.
<רות דיין מדר: אז ואללה, אני מתנצלת בפני יושב-ראש הוועדה.
יעקב מרגי: אני רואה פה כל יום את פיני ואת חבריו.
יעקב מרגי: אין שום סיבה - -
<רות דיין מדר: אנחנו ועדה על ועדה - -
יעקב מרגי: אני אגיד לך למה – כי יש נושאים שיותר טוב לראשי הרשויות – לשלטון המקומי – להיות בהם.
<רות דיין מדר: היו שלוש ועדות שאחת הייתה בחפיפה עם השנייה: קליטה, חינוך וזכויות הילד.
יעקב מרגי: אוקיי.
יעקב מרגי: התייחסות לנושא הזה של הפרצה.
<רות דיין מדר: כן.
<רות דיין מדר: צריך להקים ועדה משותפת לקראת השנה הבאה.
<רות דיין מדר: השלטון המקומי מוכן לקחת אחריות ולראות איפה יש לו נתונים ואיפה הוא יכול לדווח כדי שנצמצם את הפרצה עד כמה שניתן, אם זה בנתונים של ארנונה או בנתונים אחרים שמעידים על כך שההורה הוא באמת חד-הורי.
<רות דיין מדר: לדעתי, אסור להוריד את הגופים הגדולים מאחריות, וגם מנהלת מעון – אם היא יודעת באמצע השנה שילד שנמצא הוא לא באמת ילד להורים חד-הוריים היא צריכה לדווח כי זאת עבירה על החוק.
<רות דיין מדר: היא יודעת שההורה חתם על תצהיר, וכשאדם יודע שנעשתה עבירה הוא צריך לדווח.
<רות דיין מדר: באיזה אופן – אני לא יודעת.
יעקב מרגי: לא יעזור לכם.
<רות דיין מדר: בוודאי.
יעקב מרגי: אנחנו באים מהחיים היומיומיים.
<גלי עציון: נתנו לנשים שנמצאות במקלט להמשיך לקבל הבטחת הכנסה, אבל קבעו שהמקלט יצטרך לגבות 25% שמורידים לה.
<גלי עציון: זה אותו היגיון – שמנהלת המעון תלך לבדוק - -
יעקב מרגי: לא, לא, זה מין שבאינו מינו.
יעקב מרגי: גברתי, זה מין שבאינו מינו.
יעקב מרגי: זה לא סותר.
<רות דיין מדר: דבר אחרון, הוקצו 700 מיליון שקל לבינוי של מעונות יום על-ידי משרד הכלכלה והמסחר.
<רות דיין מדר: לצערי, פחות מ-5% נבנו.
<רות דיין מדר: ואתה יודע איפה נבנו?
<רות דיין מדר: בתל-אביב ולא בצפון ולא בדרום כי התקצוב הוא תקצוב בחסר, והרשויות המקומיות לא מצליחות להרים את המצ'ינג שנדרש.
יעקב מרגי: תגידי לי, הטרקטורונים עם העגלות מלאים ארגזי פרחים כמו של "תנובה" שכל יום שני וחמישי, הכיכרות יהיו ירוקים וצהובים לקראת הבחירות – יותר חשובים ממעונות?
יעקב מרגי: למה את מרימה לי להנחתה?
<רות דיין מדר: אבל אנחנו מדברים על דיר אל-מכסור - -
יעקב מרגי: אל תגידי לי "בחסר".
יעקב מרגי: אנחנו מדברים על רשויות מקומיות שמשעבדות כספי פיתוח לעשור ולשני עשורים.
יעקב מרגי: נושא מעונות היום הוא אחת המשימות הראשונות.
יעקב מרגי: אני לא אומר, הראשונה – יש הרבה משימות ראשונות לראש רשות.
יעקב מרגי: יש קשיים לראש רשות, ויש בעיות שגם השלטון המקומי משית עליו, אבל צריך לומר ביושר וצריך לשים פעם אחת את זה על השולחן – גם בתקציבי פיתוח לא רק מועצת העיר צריכה להחליט, אלא צריך שהרגולטור יתערב.
יעקב מרגי: מדינה תומכת, מדינה מתערבת, מדינה מתקצבת – צריך לשים סדרי עדיפויות בהפניית תקציב משאבי הפיתוח.
יעקב מרגי: לסיום, רבותי - -
<מאיה וזנה: רגע, אני מבקשת משפט אחרון.
יעקב מרגי: משפט אחרון.
<מאיה וזנה: יש מצב ביניים שאנחנו יכולים לנצל אותו לטובת העניין, וזה הרחבה והגדלה של מעונות קיימים.
<מאיה וזנה: היום משרד הכלכלה מערים קשיים כל כך גדולים שהיום אני יכולה לומר שבכמה מעונות שלנו יש שטח מוקצה, יש חלק מהכיתות שכבר נבנו – כיתות יפהפיות, תקניות – והאישור וההסדרה של הסמל עבור אותה כיתה – כיתה רביעית שהיא תוספת לעוד שלוש כיתות קיימות – שנמצאת בשטח אותו מעון היו מקלים ופותרים הרבה בעיות מידית.
<מאיה וזנה: לא בשנה הבאה – מידית.
<מאיה וזנה: נכון למחר בבוקר.
יעקב מרגי: אני מודה לחברת הכנסת איילת שקד.
יעקב מרגי: אתה רוצה להוסיף לפני הסיכום משהו?
<גיל ארז: בשמחה, אבל בתנאי שהם עומדים בקריטריונים שצריך לעמוד בהם.
<גיל ארז: בעניין הבטיחות אנחנו נשמח - -
<מאיה וזנה: הבטיחות היא נר לרגלינו.
<גיל ארז: לגבי ההיצע – יש תקנים למעונות.
<גיל ארז: יצא פסק דין של בית משפט שבדק את התקנים האלה.
<גיל ארז: אני יושב עם הארגונים, ועל כל מעון אני יודע איפה, ואני מאפשר במקומות מסוימים חריגה רק באישור שלי כי זה עניין של בית משפט.
<גיל ארז: אנחנו לא יכולים לחרוג יותר מכמות מסוימת.
יעקב מרגי: אוקיי, תודה.
יעקב מרגי: כפי שאמרתי, אני מודה לחברת הכנסת איילת שקד ולהנהלת הוועדה על היוזמה ועל הדיון.
יעקב מרגי: אני מבקש ממשרד הכלכלה להמציא לנו תוך שלושה חודשים מסמך עם המלצות לאחר בחינת נושא הקריטריונים לקדימויות לקבלה למעון; הצעה למבחני תמיכה ברשויות מקומיות ותנאי הקצאה לארגונים תוך העדפת רשויות וארגונים המשתתפים בחלק מעלויות הבנייה.
יעקב מרגי: אני קורא למשרד הכלכלה לבחון מחדש את הקיצוץ שהושת על המעונות במספר הילדים, לפחות לשנה הזאת כדי לפתור את המצוקות שעולות מהשטח.
יעקב מרגי: הוועדה תקים ועדה משותפת יחד עם הוועדה לקידום מעמד האישה מיד אחרי הפגרה שתדון בנושא הפריסה של מעונות היום בארץ ובניית מעונות חדשים כדי לפתור את המצוקה הקיימת בקליטה למעונות היום.
איילת שקד: להחזיר לאלתר את תצהיר ההורים.
יעקב מרגי: נכון, נכון.
יעקב מרגי: מאחר ששמענו שהתצהיר הוא לא בעלות גבוהה של 40 שקלים, גברתי ממשרד הרווחה – נכון שזה לא תכלית הכול – מי שמרמה ברמה גבוהה ירמה גם עורך-דין, אבל אנחנו מקטינים את החור, ואנחנו מבקשים להחזיר תצהיר עורך דין לשאלון.
יעקב מרגי: גם אם אין הוכחה מדעית שזה אכן פתח את הפתח אנחנו רואים לפי התוצאות שיש כבר מעונות שהם 100% בקדימות לחד-הוריים, צריך להחזיר את זה לפחות לשנה הזאת.
יעקב מרגי: זאת לא בעיה להוציא הנחיה לארגונים.
יעקב מרגי: הארגונים יורידו זאת לשטח שכבר השנה יחזירו תצהיר מעורך-דין, ותוכלו לבחון את זה בארבעה חודשים לקראת השנים הבאות.
איילת שקד: אני אדבר היום עם השר.
יעקב מרגי: איילת תנצל את הקרבה הגיאוגרפית שלה לשר הכלכלה.
יעקב מרגי: גם הוועדה תוציא סיכום ופנייה לשר, ובא לציון גואל.
יעקב מרגי: אנחנו נשמח תמיד שהמעונות יוכלו להפנות אלינו מצוקות ויפנו לוועדה בשגרה כך שיתרכז לנו מידע, ונוכל תמיד לעקוב אחרי הנושא הזה.
יעקב מרגי: תודה רבה לכם ויום טוב.
אורלי לוי אבקסיס: על סדר היום הצעת חוק חובת התקשרות להורים והודעה על אי הגעת ילד למוסד חינוך או למעון יום של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס וחבר הכנסת יריב לוין.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שאין טעם להכביר מילים על הרעיון של הצעת החוק, אבל יש שני דברים שהיא באה לפתור: האחד, משהו שאנחנו מתעוררים אליו בעיקר בימות הקיץ שבו חלק מהמקרים נגמרים בטרגדיה אנושית קשה – שכחת ילדים ברכב; אבל יש לזה היבטים נוספים – אם קורה משהו לילד, אם הילד שוטט, אם ההורים שמו אותו בפתח בית הספר ולא יודעים שהוא הלך למקום אחר – זאת האחריות המשותפת הן של המדינה והן של ההורים.
אורלי לוי אבקסיס: אדרבה זה מטיל על ההורים אחריות רבה יותר ברגע שיודעים שהילד לא הגיע, וזה גם לא מסיר מהם את האחריות בכך שהם מחויבים להודיע כאשר הם בחרו לקחת יום חופש או כשהילד חולה וכדומה.
אורלי לוי אבקסיס: לא נאריך בדברים.
אורלי לוי אבקסיס: אני קודם כול רוצה לתת את רשות הדיבור למי ששותף אתי בחוק הזה.
אורלי לוי אבקסיס: לצערי הרב, בחלק מהמקומות כשדיברו על החוק אמרו "חברת הכנסת לוי", אז למי שלא יודע חבר הכנסת לוין ואני שותפים שווים בנושא הזה.
אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת לוין הוא גם יושב-ראש הקואליציה, ויש לו יד חזקה בעניין של קידום החוק והעברתו.
אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, יריב.
יריב לוין: קודם כול בכל זאת היוזמה הייתה שלך וצירפת אותי לעניין בתחילת הדרך, אבל זה סדר הדברים הנכון.
יריב לוין: הצעת החוק הזאת אולי בניגוד למה שמתקבל הרושם, היא בהחלט לא תולדה של מה שאנחנו חווים בתקופה האחרונה, וחשוב להדגיש את זה.
יריב לוין: היא לא נולדה כמין מענה נקודתי לטרגדיות שראינו בתקופה האחרונה, אלא היא הצעת חוק שהגשנו כבר בקדנציה הקודמת אחרי עבודת הכנה ואחרי בדיקה ולימוד של הדברים.
יריב לוין: לצערי הרב, בקדנציה הקודמת לא הצלחנו לקדם אותה.
יריב לוין: מה שהסתייע הפעם זה כאשר אירעו אותן טרגדיות והתברר לאנשים שהדבר הזה הוא נחוץ.
יריב לוין: יכול להיות שלו היינו משכילים להשלים אותה בקדנציה הקודמת יכול להיות שהיינו חוסכים חיי אדם עד עכשיו, וככל שנקדים ונשלים את החקיקה אני מקווה שנצליח בכך להציל נפש אחת ואולי יותר מזה.
יריב לוין: ההצעה הזאת לא נקייה מקשיים – גם את האמת הזאת צריך לומר.
יריב לוין: אני שמעתי טענות, ואני לא יכול לומר שאין בהן שום בסיס – שכביכול הדבר הזה מסיר איזושהי אחריות מההורים ומעביר אחריות לכתפיים אחרות.
יריב לוין: קודם כול אין ספק בכלל שהאחריות היא של ההורים – קודם כול ולפני הכול.
יריב לוין: מה שאנחנו רוצים לעשות פה זה לייצר בצורה נבונה מנגנון שאני יכול לכנות אותו כמנגנון גיבוי, משהו שנעשה בנוסף, משהו שלא בא במקום ההורים, אלא בא כמנגנון נוסף ומסייע במטרה לייצר מערכת שתמנע את אותן טרגדיות, שלצערי, קורות לא מעט.
יריב לוין: אני גם רוצה להזכיר שבסופו של דבר עבודה בתחום החינוך, ובטח בגיל הרך היא עבודה שמטבע הדברים כרוכה באחריות עצומה כאשר הילדים מופקדים בבית-הספר או בגני הילדים, בוודאי במעונות היום, בידי אותו צוות שמנהל ועובד במקום.
יריב לוין: לכן ברור לגמרי שכאשר הילדים מופקדים שם מוטלת ממילא אחריות כבדה מאוד על מי שאחראי לדאוג להם עד שהם הולכים הביתה או בגילאים הקטנים יותר – נלקחים חזרה הביתה על-ידי ההורים.
יריב לוין: לכן אנחנו נמצאים ממילא במסגרת שבה בצד האחריות ההורית יש בוודאי גם אחריות לאותם גורמים שהילדים נמצאים אצלם.
יריב לוין: לכן המערך המשלים הזה, שאני מקווה שנשכיל לגבש אותו בצורה נכונה ומאוזנת שלא מצד אחד תטיל מטלה שיהיה קשה להתמודד איתה, ומצד שני תייצר מנגנון של הגנה נוספת על אותם ילדים – מהדבר הזה כולם ירוויחו, ובסופו של דבר נמנע את המצבים הנוראים האלה שחווינו.
יריב לוין: הערה נוספת שגם היא חשובה: את החוק הזה צריך לראות בקונטקסט נוסף, והוא גם היבט של מצב שאנחנו מכירים אותו של מצב שילדים נלקחים מהמעון על-ידי אנשים שאינם הוריהם, לפעמים בהסכמה וחס וחלילה לפעמים שלא בהסכמה – בין אם זה בגלל סכסוכים בין הורים או סכסוכים אחרים פנימיים בתוך המשפחה ובין אם זה נובע מדברים מסוג אחר, לא עלינו.
יריב לוין: לכן גם בהיבט הזה יצירת מנגנון כזה במקום שבו ההורים הם לא אלה שלקחו את הילד או הילד הוצא ונלקח או לא הגיע למקום – גם בהיבט הזה הדבר הוא חשוב.
יריב לוין: אני מציע שלא נחכה למקרים האלה שקרו כבר בעבר ועלולים לקרות שוב כדי להיזכר למה החוק הזה חשוב, ונשלים את העניין במסגרת הזאת.
יריב לוין: אני מקווה שנצליח ולא בעוד הרבה זמן – לסיים את החקיקה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו התכנסנו פה היום כדי להעביר את הצעת החוק בקריאה הראשונה, אבל אנחנו נעמוד בכל ההתחייבויות שלנו לתיאום בהכנות של הוועדה לקראת הקריאה השנייה והשלישית.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נשמע את כל הצדדים, נבדוק את הפרוצדורה, אנחנו נבדוק גם טכנולוגיות כאלה ואחרות שיקלו את ההתמודדות עם החובה המוטלת פה בחוק.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נשמע את הגננות, נשמע את המורים, אבל באמת תוך כדי ניסיון אמתי לייצר מנגנון למנוע טרגדיה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יודעים שגם השעות הראשונות הן השעות הקריטיות גם אם ילד נחטף, חלילה, אבל גם אם ילד נשכח באוטו.
אורלי לוי אבקסיס: זה העיקרון של החוק הזה.
אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה להגיד שהגעתי לסיכום עם משרד החינוך שנעשה את זה בצורה פרוצדורלית, ולגבי התוכן – איך עושים, מה עושים, על מי אנחנו משיתים את זה ומה המנגנון שיידרש – אני מתחייבת להגיע לדברים גם עם התמ"ת בנושא הזה כי הנושא של מעונות היום הוא חשוב ביותר, ורוב הנטל בסופו של דבר יהיה על המעונות הללו.
אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה להגיד ששמעתי מהורים שבחלק ממעונות של נעמ"ת כבר עושים אתם את הפרוצדורה הזאת, אז אני מבינה שאתם מכינים את הקרקע פחות או יותר.
אורלי לוי אבקסיס: אני גם קיבלתי מארגוני הגנים שהם תומכים בזה, מאוד בעד הרעיון שמאחורי החוק, רק רוצים שנסדיר את הנושא הפרוצדורלי תוך כדי הבנה של הדברים מסביב.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מתחייבים לעשות את זה כי הרצון שלנו עכשיו ובעתיד שאפשר יהיה ליישם את זה.
אורלי לוי אבקסיס: שלום לחברי הכנסת, חברי הוועדה – חבר הכנסת מרגי וחברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעביר לדיון מהיר.
אורלי לוי אבקסיס: אתה רוצה להתחיל לומר משהו?
אלעזר שטרן: אני אעלה כמה נקודות כלליות.
אלעזר שטרן: צריכים לשקול כמה נקודות: דבר ראשון לגבי עצם הטלת החובה הזאת.
אלעזר שטרן: זה נכון מה שחבר הכנסת לוין אמר שכשילדים נמצאים במוסדות החינוך יש אחריות מוגברת על מוסדות החינוך.
אלעזר שטרן: מצד שני אנחנו מדברים על מצב שבו הילדים לא נמצאים אז מטילים חובה על מצב שבו הילד לא נמצא במוסד החינוך, ולכן צריך לשקול את זה כי הטלת חובה כזאת היא לא פשוטה.
אלעזר שטרן: צריך לשקול אותה מכמה היבטים: ראשית, עצם ההצדקה להטיל - -
אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, בדיון הזה היינו בזמן שכתבנו את החוק.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא מתכוונת לפתוח אותו שוב.
אורלי לוי אבקסיס: אני גם יכולה להגיד שכשילדים לא נמצאים במערכת החינוך הם מבוטחים 24 שעות – האם אז אנחנו לא מטילים חובה מסוימת על המוסד?
אורלי לוי אבקסיס: הרי בסופו של דבר אנחנו מנסים למנוע את זה.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר יש מצב שילד לא הגיע, ולא מסיבה שהוא חולה או מסיבה שהחליטו לקחת חופשה – זה ייצור רשת ביטחון נוספת.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים ליצור רשתות ביטחון שימנעו טרגדיות.
אלעזר שטרן: - - -
אורלי לוי אבקסיס: נכון, קיבלתי.
אלעזר שטרן: אני חושב שזאת בהחלט נקודה שראויה לדיון.
אלעזר שטרן: נקודה שנייה בהמשך לזה: האם בכלל חקיקה היא האכסניה המתאימה לזה?
אלעזר שטרן: הרי בדברים כאלה השאלה היא האם האכסניה המתאימה יותר היא לא רמה של הוראות מנהל, של חוזרי מנכ"ל?
אלעזר שטרן: זה מסוג הדברים של התנהלות ספציפית.
אלעזר שטרן: בגלל דברים שהזכרת שהרזולוציות פה הן ברמה מאוד דקה ועדינה של כל מוסד חינוך וגם בטווח הגילאים המתאים – איזה גיל מתאים לו משהו כזה, ולאיזה גיל מתאים אחרת – זה מסוג הדברים שלא בטוח שחקיקה היא האכסניה המתאימה להסדר הזה.
אלעזר שטרן: יכול להיות שהסדר ברמה של הוראות והנחיות מנהליות של חוזרי מנכ"ל זאת אכסניה קצת יותר מתאימה.
אורלי לוי אבקסיס: כבר לפני ארבע שנים הבטיחו לי חוזר מנכ"ל, וזה לא קרה.
אלעזר שטרן: אני אגיד גם למה – כי ההבדל הזה הוא לא רק הבדל טכני.
אלעזר שטרן: אני מעלה את הנקודה בהסתייגות מסוימת, אבל בהחלט השאלה היא באיזה מדרג נורמטיבי הדבר הזה נמצא.
אלעזר שטרן: יכולות להיות גם השלכות שונות.
אלעזר שטרן: השאלה היא אם מה שנמצא ברמה של חקיקה או של תקנות או ברמה של הוראות מנהל עשויות להיות לזה השלכות גם לעניין הסנקציות שניתן יהיה להטיל על אותם מוסדות חינוך.
אלעזר שטרן: לכן זאת נקודה שהוועדה צריכה לשקול לגבי האכסניה המתאימה לזה.
אלעזר שטרן: בהמשך לשאלת האכסניה – השאלה של הסנקציות.
פנינה תמנו: אני נורא מצטערת, אבל לא הצלחתי להבין למה האכסניה של חוזר מנכ"ל או הנחיות במשרדים הם אלה שיכולים להיות גורם נכון או הנחיה יותר נכונה כאשר החוק הוא דווקא שלייקס ברור יותר שיכול להדק.
אלעזר שטרן: יש סוגים שונים של הוראות שמתאימות לרמות של מדרגים נורמטיביים.
אלעזר שטרן: ככל שהדברים הם ברמה יותר מפורטת, ברמה נקודתית וברזולוציה גבוהה יותר הם בדרך כלל מתאימים לרמה נורמטיבית נמוכה יותר.
אלעזר שטרן: בדרך כלל בחוק לא קובעים הסדרים שהם מאוד נקודתיים וספציפיים ועושים הבחנות מאוד דקות כפי שנדרש בהסדרים האלה: להבחין בין סוגים שונים של מוסדות, סוגים שונים של גילאים וכו'.
פנינה תמנו: זה לא סותר.
אלעזר שטרן: זה לא סותר.
אלעזר שטרן: אמרתי שזה - - - נקודה אחרונה היא לגבי סנקציות בהמשך לעניין של האכסניה.
אלעזר שטרן: השאלה היא אם כן – איזה סנקציות מתאים להטיל במקרה כזה.
<קריאה: על בית הספר שלא מודיע?
אלעזר שטרן: ככל שמטילים חובה המשמעות של הפרת החובה היא - -
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד לך תודה.
אורלי לוי אבקסיס: זה דיון בעניין הפרוצדורה וההמשך.
אורלי לוי אבקסיס: זה דיון שראוי מאוד שיתקיים בין הקריאה הראשונה לבין השנייה והשלישית.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעבור לסבב מהיר.
אורלי לוי אבקסיס: נתחיל עם חבר כנסת ועם אורח.
אורלי לוי אבקסיס: אין לנו הרבה זמן כי אנחנו צריכים להגיע תכף למליאה.
אורלי לוי אבקסיס: אני רואה פה את נציגי "בטרם".
אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת מרגי, בבקשה.
יעקב מרגי: שאלתי את המציע.
יעקב מרגי: או המציע או משרדי הממשלה.
אורלי לוי אבקסיס: סגן שר החינוך היה אמור להיות פה, אבל נתחיל עם מישהו אחר.
<סיגל מרד: אני ממשרד הכלכלה.
<סיגל מרד: אני מבקשת להסב את תשומת הלב להחלטת הממשלה במסגרת ועדת שרים לענייני חקיקה.
<סיגל מרד: החלטת הממשלה קבעה שהממשלה תתמוך בקריאה טרומית בלבד בתנאי שהמשך הליכי החקיקה ייעשו בתיאום עם שורת משרדים, ביניהם משרד הכלכלה, ובנוסף לכך שלהצעת החוק לא תתוסף עלות תקציבית.
<סיגל מרד: מבחינת המשרד לא בוצעו הליכי התיאום הנדרשים; תיאומי החקיקה הם לא עניין פרוצדורלי כמו שגברתי, יושבת-הראש, חוזרת ומסבירה כאן שזה עניין של פרוצדורות בלבד; תיקוני החקיקה הספציפיים האלה כאן מבחינתנו הם בעלי משמעות תקציבית, יש פה עלויות תקציביות.
<סיגל מרד: יצירת חובה שתחייב מנהל מעון לדווח להורים שלהם על ילדים שלא מגיעים - -
יעקב מרגי: תקן לעוד מטפלת שתרים טלפונים?
<סיגל מרד: אני לא יודעת אם זה מטפלת - -
יעקב מרגי: בכל מעון תקני של שלוש כיתות יש מנהלת.
<סיגל מרד: אני לא יודעת לומר לך שזה תקן - -
יעקב מרגי: אז אני יודע לומר לך.
<סיגל מרד: - - אבל אני יודעת לומר לך שזה לפחות תוספת של עוד שעה-שעתיים לעבודת המנהלת - -
אורלי לוי אבקסיס: לשלוח אס.
אורלי לוי אבקסיס: אמ.
אורלי לוי אבקסיס: אס כמה זמן לוקח לה?
יעקב מרגי: מצדי אל תפתחו מעונות של כיתה אחת.
יעקב מרגי: אל תיתנו אישורים לפתוח מעון יום של כיתה אחת.
יעקב מרגי: כשיש אשכול מעונות של שלוש כיתות יש תקן למנהלת.
<סיגל מרד: בוא נלך לשיטתו של אדוני חבר הכנסת, ונדבר על אותם מעונות שבהם פועלות שלוש כיתות.
<סיגל מרד: בשלוש כיתות יש בסביבות 90-70 ילדים.
<סיגל מרד: מבחינת הסיכונים שמענו בדיוק השבוע על מקרה שבו הושאר תינוק רבע שעה באוטו.
<סיגל מרד: רבע שעה מספיקה כדי לגרום למצוקה של התינוק.
<סיגל מרד: יצירת חובה על מנהלת לדווח להורים אחרי רבע שעה, אחרי שעה או אחרי שעה וחצי - -
אורלי לוי אבקסיס: את ראית פה בחוק שעון עצר?
<סיגל מרד: לא.