GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רונית כץ: נגזר גורלם, חד משמעית.
רונית כץ: אין ספק שזו טלטלה מאוד כבדה.
רונית כץ: מה שאנחנו עושים בבתי הספר זה באמת מתוך היוזמות הפרטיות, מתוך מה שיש לנו בבתי הספר- - -
אורלי לוי אבקסיס: כמה ארגון ההורים שם יכול לגייס כספים ולעזור?
רונית כץ: כמה בתי ספר יכולים לארגן?
רונית כץ: אנחנו ארגנו למשפחה הספציפית הזאת 70,000 שקל.
רונית כץ: אני לא יודעת אם יש בעוד בתי ספר שאפשר לעשות דבר כזה, אבל זה נקודתי, זה- - -
אורלי לוי אבקסיס: כמה ילדים בתוך אותה משפחה היו?
רונית כץ: מתוך ארבעה ילדים שלושה נשרו.
אורלי לוי אבקסיס: מהחינוך הרגיל?
רונית כץ: כן.
אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה להסיק מזה שזה מה שבעצם קורה.
אורלי לוי אבקסיס: בגלל שאת משפ"י, תסבירי מה זה שפ"י, כדי שאנשים פה יבינו.
רונית כץ: שפ"י זה השירות הפסיכולוגי הייעוצי, אנחנו נותנים שירותים ייעוציים ופסיכולוגיים בתוך בתי הספר, אנחנו מלווים גם את הצוות החינוכי וגם את התלמידים וההורים שלהם סביב מצוקות מכל המינים והסוגים.
רונית כץ: מצוקת הדיור היא מצוקה מאוד מאוד גדולה, כמו שנאמר פה זה בוודאי מערער את כל אמות הסיפים- - -
אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו מדברים על ילד נורמטיבי, הפכנו אותו לילד בסיכון, בסיכון גבוה.
רונית כץ: הוא בסיכון גבוה.
רונית כץ: צריך לומר את האמת, שילד כזה הוא כבר לא נורמטיבי מרגע שהוא נע ונד.
רונית כץ: אם הוריו, והרבה פעמים אלה אמהות חד הוריות- - - והוא נע ונד ואין לו קורת גג, הוא מראש נכנס לסיכון מאוד גבוה וזה בא לידי ביטוי בכל הדימוי הלימודי והחברתי, הדימוי העצמי שלו.
אורלי לוי אבקסיס: והמחויבות שלו או הזיקה שלו לחברה, לממסד.
רונית כץ: מאוד מאוד מוגבלת.
רונית כץ: כמו שאת אמרת, הצגת את זה מאוד נכון, איזו מוטיבציה תהיה לו להתגייס, איזה ביטחון עצמי יש לו שהוא בכלל יוכל לשרוד את זה, שהוא יוכל ללכת ללמוד באוניברסיטה?
אורלי לוי אבקסיס: שולי החברה.
רונית כץ: הנזק הוא מאוד מאוד גדול.
אורלי לוי אבקסיס: דוגמה נוספת.
דוד דהאן: אני רוצה להציג לך בנתניה, בדיור חירום למשפחה עם שישה ילדים, שהגדול היה בן 12 והתינוקת בת חודשיים, האחרונה, הייתה שם, משפחה שלא הצליחו לעמוד במשכנתא אחרי חמש שנים, זרקו אותם פשוט החוצה לרחוב והביאו אותם לדיור חירום של עיריית נתניה.
אורלי לוי אבקסיס: מה זה דיור חירום?
דוד דהאן: דיור חירום זה מין וילה כזאת- - -
אורלי לוי אבקסיס: זו יוזמה של העירייה?
דוד דהאן: בעל הווילה הזאת הפך את זה ל-30 חדרים כאלה, נתנו להם חדר אחד, עם שישה ילדים שם דחסו אותם, וגם שם לבעל הדירה פשוט נמאס יום אחד, הוא לא רצה יותר לעבוד עם העירייה, החליט פשוט לסלק את כולם, לזרוק אותם לרחוב.
דוד דהאן: אני באתי, עשיתי את המלחמה עבורן, נלחמתי, אמרתי 'הם לא זזים לרחוב', הזמנתי ניידות משטרה, הזמנתי את כל כלי התקשורת לשם, כדי למנוע את הפינוי שלהן לרחוב, ולא רק הם, היו כמה משפחות שם, אבל הם במיוחד, הייתי מחובר אליהם ונלחמתי עבורם בצורה מאוד קשה.
דוד דהאן: באה הרווחה, התחילו לאיים עליהם, אמרו להם 'אנחנו ניקח לכם את הילדים אם אתם לא תזוזו מכאן'.
אורלי לוי אבקסיס: הרווחה?
דוד דהאן: הרווחה, כן.
אורלי לוי אבקסיס: הרווחה מעדיפה- - - למה זה אבסורד?
אורלי לוי אבקסיס: כמי שמתעסק עם ילדים בסיכון, כמי שמתעסקת עם ילדים בסיכון אני יודעת כמה עולה להחזיק ילד במסגרת חוץ ביתית.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על בסביבות ה-7,000 עד 10,000 שקל, על ילד.
קריאה: אני נציגת הרווחה וזו לא המדיניות של משרד הרווחה.
אורלי לוי אבקסיס: תודה, אני תיכף פונה אלייך.
אורלי לוי אבקסיס: אני שמעתי פה נציג מהשטח, מה שנאמר פה צריך להיות מזעזע.
אורלי לוי אבקסיס: תמשיך.
קריאה: יש עוד מקרים.
אורלי לוי אבקסיס: אתם יודעים מה?
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נתחיל עם כל המקרים, כל מי שיש לו פה רעיון להציף, בגלל שהוא חווה או ראה את הדבר הזה, אני רוצה לזעזע וזה צריך לזעזע, זה צריך לזעזע כל אחד ואחת מאיתנו, זה צריך לזעזע אותנו כחברה, זה צריך לזעזע אותנו- - -
קריאה: מה את הולכת לעשות עם הדבר הזה?
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא ניתן לנושא הזה לרדת מסדר היום.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו, כוועדה לזכויות הילד, נעשה את הכול, כל מה שיש בידינו, ושתבינו, אנחנו גם מוגבלים, בזה אנחנו לא ניתן לעצור אותנו ואנחנו נעשה את הכול ביחד איתכם וביחד עם התקשורת- - -
אורן פסטרנק: אבל למה עכשיו אחרי שלוש שנים שאתם בממשלה?
אורן פסטרנק: באמת למה?
אורן פסטרנק: אני שואל ברצינות.
אורן פסטרנק: מה זה אנחנו נעשה- - -
קריאה: תן לה צ'אנס, היא עכשיו פה חדשה.
אורן פסטרנק: למה את מזועזעת?
אורן פסטרנק: את אחראית לזה גם.
אורן פסטרנק: את יושבת בקואליציה.
אורן פסטרנק: אני יודעת שאת פועלת, אני רואה את הכותרות, רואה את הדברים, מה זה?
אורלי לוי אבקסיס: אדוני, מי שחשף את המחדל של הדיור הציבורי הייתי אני.
אורלי לוי אבקסיס: יש לך עם זה בעיה?
אורלי לוי אבקסיס: אתה יכול לצאת החוצה, אתה לא תפוצץ את הדיון.
אורן פסטרנק: אני ממש לא מתכוון לפוצץ את הדיון, אני פשוט חושב שמה שקורה פה זו הצגה.
אורלי לוי אבקסיס: אם מישהו מציף את הנושא הזה, אתם צריכים לברך אותו על כך.
אורן פסטרנק: לא, אני לא מברך, זה התפקיד שלך, את נבחרת בשביל זה.
אורלי לוי אבקסיס: אם מישהו מנהל מאבק כנגד הקואליציה מתוך הקואליציה, מקבל סנקציות על העבודה שלו, אז תאמין לי, אני לא המלחמה שלך, וזה שאתה עושה את המלחמה הזו, אני חושבת שאתה לא שייך לאותה אוכלוסייה שאתה מתיימר להציג.
אורלי לוי אבקסיס: לכן אני מבקשת, אם יש פה שומר, להוציא אותו החוצה.
אורן פסטרנק: איזו אוכלוסייה?
קריאה: אני למעלה מ-200 ועדות פה בכנסת, אני לא חושב שיש אחת מתאימה וטובה יותר שתוכל להילחם בנושא הזה יותר טוב מאורלי, היא חדשה פה ותן לה את הצ'אנס, היא רק התחילה, זה כמה ועדות בסך הכול היא פה.
אורלי לוי אבקסיס: תשמע, אני מבקשת מהמשמר- - - אנחנו לא ניתן לפוצץ וככה יהיה הנוהל.
אורן פסטרנק: אני ממש לא מתכוון לפוצץ, אורלי, באמת שלא.
אורן פסטרנק: אני קצין במילואים, אני אזרח במדינה הזאת ואני רוצה לשמוע תשובות, זה הכול.
קריאה: אורלי, אין סיבה להוציא אותו, הוא אומר את דעתו.
אורלי לוי אבקסיס: תקשיבו לי טוב טוב, זה מעכב את הדיון, זה מעכב את העבודה שלנו, זה מעכב את שיתוף הפעולה בין חברי כנסת מהקואליציה ומהאופוזיציה כדי לשנות סדרי עולם.
אורלי לוי אבקסיס: כמי שפועל בנושא הזה, כמי שיזמה את המחקרים בנושאים הללו, כמי שזיהתה את הכשל וגילתה, ביחד כמובן עם מחלקת המחקר של הכנסת, לאן נעלמו הכספים, אתה צריך לברך על העבודה שלי ולא תתקוף אותי- - -
אורן פסטרנק: אני לא מברך, זה התפקיד שלך.
אורלי לוי אבקסיס: יש לי גם תפקידים נוספים, אדוני, ולא הייתי מחוסרת עבודה לפני שבאתי לפה.
אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת ממך, אתה לא תסיט את הדיון הזה למקומות- - -
אורן פסטרנק: אבל למה את- - -
אורלי לוי אבקסיס: כי אתה הורס את הדיון.
אורן פסטרנק: בינתיים את נגררת לזה, אני רק שאלתי שאלה.
קריאה: גברתי, זה לא עניין אישי, הוא בסך הכול מדבר- - -
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ממשיכים עם הדיון, מי שרוצה רשות דיבור, בבקשה, ואני אמרתי את זה מתחילת הדיון, שיירשם.
אורלי לוי אבקסיס: מי שלא מוצא חן בעיניו הנוהל הזה, מוזמן לצאת החוצה.
דוד דהאן: אז מה שקרה, בעל דיור החירום הזה התעצבן, הוא רצה פשוט להתחיל להרוס, ראה שאי אפשר לשנות את האנשים, הוא הביא טרקטורים לשם והתחילו להרוס את הבניין כשהאנשים והילדים בתוך, ויש לי צילומים, אני מתנצל שלא הבאתי את הטלפון הישן שלי, אני מחר מבטיח להביא לך את זה ולהראות לך את זה בצילום ממש בטלפון שצילמתי, שילדה מחזיקה את התינוקת, אחותה בת חודשיים, וטרקטורים מסביב ו... ו... הכול מצולם.
דוד דהאן: אני מבטיח להראות לך את זה מחר.
דוד דהאן: עד כאן, כדי שתדעי שהדברים הם בגדר פשעים חמורים נגד האנושות, מה שנעשה לצורך הפינויים, שהם מאפשרים את זה בפרטי, בממסדי, בכול, בכל מה שקורה.
דוד דהאן: שייוודע ושיידעו מזה.
אורלי לוי אבקסיס: כן, ויקי.
ויקי וענונו: אני פעילה חברתית, אם חד הורית לילדה בת ארבע, מחוסרת דיור.
ויקי וענונו: אתמול פינו אותנו ממאהל גן העצמאות, את הילדים שלנו, אנחנו פתחנו שם שוב אוהלים, זה אחרי שקיץ שלם היינו ברחוב ובחורף- - -
אורלי לוי אבקסיס: ויקי, כמה ילדים?
ויקי וענונו: לי יש ילדה אחת בת ארבע, אני לא זכאית לדיור הציבורי, כמו שהזכרת, שהם הקשיחו את הקריטריונים.
ויקי וענונו: אני נועדתי לפני כשבועיים- - -
אורלי לוי אבקסיס: ויקי, את מקבלת קצבת קיום?
ויקי וענונו: אני מקבלת מזונות ובגלל שאני מקבלת מזונות לא מגיע לי לקבל כפל קצבאות.
ויקי וענונו: המשכורת שלי היא 3,500 שקל, כולל קצבת המזונות.
ויקי וענונו: כל שקל שאני מרוויחה מעל מדינת ישראל באה ולוקחת מזה.
ויקי וענונו: אני היום כל פעם גרה קצת אצל האמא, קצת אצל החברים, קצת באוהלים.
אורלי לוי אבקסיס: הילדה הולכת בצורה מסודרת למסגרת החינוכית שלה?
ויקי וענונו: יש לי ילדה קטנה בת ארבע, אתמול אני יכולה להגיד לך שכשהיינו באוהלים ובאו לפנות אותנו היא פשוט נכנסה להיסטריה, לטראומה, שלקח לי המון המון זמן להוציא אותה מזה, וזה מתוך הרחוב.
ויקי וענונו: ניר ברקת פינה אותנו מתוך הרחוב.
אורלי לוי אבקסיס: את מלווה באיזה שהוא סיוע של מחלקת הרווחה?
ויקי וענונו: אני מלווה דרך הרווחה והרווחה לא עושים עם זה שום דבר.
ויקי וענונו: אני נועדתי לפינוי של עופר בוזגלו, שנשארו לו 150,000 שקל לשלם למשכנתא, הוא ביקש שיפרסו לו את זה ליותר תשלומים כי הוא לא עומד בזה, באו, היו שם שני ילדים בתוך הבית שהתבצרו, באו המשטרה בליווי היס"מ, אני התקשרתי ל-106 לבקש עזרה מעובדת סוציאלית, אחרי שפינו אותם, כשהמשטרה פרצה את הדלת בכוח הם נכנסו לתוך הבית, הם הוציאו את הילדים, הם הוציאו את כל הציוד ואחרי שלוש שעות התקשרה אליי מישהי מהרווחה ואומרת לי, 'ויקי, אנחנו צריכים לבדוק את הנושא הזה'.
ויקי וענונו: אחרי שכבר הבית פונה והילדים היו בחוץ.
ויקי וענונו: מה שאני רוצה להגיד, גם לנציג של שר השיכון, זה לא נכון מה שאתה אומר, ש-20-30 משפחות מפונות בשנה, אני פעילה חברתית מזה שנתיים, כל שבוע אני הולכת לעזור לפחות לשתיים או שלוש משפחות שמפנים אותן מתוך בית, זה הדבר שאני רוצה להגיד לך.
ויקי וענונו: אני רוצה גם להגיד לרווחה, זה לא נכון שהרווחה עוזרת בתשלומים של שכר דירה ובפרט, גם כשמבקשים שהם יעזרו לנו בליווי, היא מדברת מתוך עיריית ירושלים, ניר ברקת רצה לטאטא אותנו מתוך הרחוב, אז הוא נתן לנו חצי שנה סיוע בשכר דירה והוא חשב שבחצי השנה הזאת אנחנו נתעשר, אבל חצי השנה נגמרה החודש והנה אנחנו נמצאים שוב ברחוב, ואתמול הוא בא, הוא והבריונים שלנו, לפנות אותנו מהרחוב.
ויקי וענונו: אז זה לא נכון שהרווחה עוזרת.
אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, ויקי.
אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת להגיד משהו.
אורלי לוי אבקסיס: מגיעות אליי לא מעט תלונות באופן באמת שוטף אצלי למשרד, הרבה פעמים אין לי יכולת גם לעזור ויש מקרים שבהם באמת משרד השיכון גם עוזר לי בחלק מהמקרים ובחלק מהמקרים קצרה ידנו מלהושיע.
אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה להעיד שבשנה מגיעות אליי יותר מ-20 פניות למניעה של פינוי של דיירים מדירות.
ישראל שוורץ: אני בטוח.
אורלי לוי אבקסיס: אז איך זה?
ישראל שוורץ: כל הדיור בכלל, חברת הדיור הציבורית, האינטרס שלה לא לפנות בגין שכר דירה, כי היא מקבלת תשלום קבוע עבור הניהול ויש לה פרס, קנס על גבייה.
ישראל שוורץ: לחברת הדיור הציבורית אין שום אינטרס לפנות דייר, זה עולה כסף, זה לא מצטלם ו- - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל מי שמשלם בסופו של דבר את הפינוי זה אותו דייר שמפנים אותו.
אורלי לוי אבקסיס: עלות הפינוי נופלת עליו.
ישראל שוורץ: לחברה אין שום אינטרס לפנות דיירים.
אורלי לוי אבקסיס: בסדר, אבל בוא נדייק בעובדות.
אורלי לוי אבקסיס: אמרת שזה עולה לה כסף, אבל את הפינוי בסופו של דבר מפילים על הדייר.
ישראל שוורץ: עולה בתי משפט, הוצאה לפועל ומביאים- - - זה לא כדאי לה כלכלית, תאמיני לי, ולכן החברה משתדלת ככל האפשר להימנע מזה.
ישראל שוורץ: יש הרבה מאוד צווים- - -
אורלי לוי אבקסיס: בעצם בסופו של דבר אתה אומר שאנחנו יכולים לפנות הרבה יותר- - -
ישראל שוורץ: תני לי.
ישראל שוורץ: אם את לא רוצה לשמוע אותי, סבבה.
אורלי לוי אבקסיס: לא, אני רוצה לשמוע.
ישראל שוורץ: אז תני לי לסיים.
אורלי לוי אבקסיס: בוא נחדד את זה, אתה אומר- - -
ישראל שוורץ: אני מחדד, תאמיני לי.
ויקי וענונו: אבל תדבר אמיתי, תהיה אמיתי עם עצמך.
ויקי וענונו: אני לא יכולה, שהוא ידבר אמיתי.
דוד דהאן: ישראל, אתה אומר דברים לא נכונים.
אורלי לוי אבקסיס: ויקי, אם קשה לך, צאי, שתי מים.
ויקי וענונו: הוא לא מדבר אמיתי.
אורלי לוי אבקסיס: כן, ישראל?
קריאה: ישראל, הולכים ל חיצוני ש- - -
ישראל שוורץ: אני מודה לךָ מאוד על העזרה, אני אדבר מאוד קצר.
אורלי לוי אבקסיס: לא, זה בסדר, אנחנו מנסים להבין את היקף התופעה.
ישראל שוורץ: לכן החברה, גם אחרי צווי פינוי וגם יום לפני הפעלת הפינוי, אם הדייר בא ומגיע עם החברה להסדר שמשמעותו תשלום שוטף ועוד משהו, החברה מקבלת את זה ולכן, אורלי- - -
ויקי וענונו: אני פשוט לא יכולה להישאר בחדר הזה ולשמוע את השקרים שלך.
ויקי וענונו: אתה פשוט משקר לכולם פה.
ויקי וענונו: אורלי, אני פשוט לא יכולה לשבת פה ולשמוע את הבן אדם הזה משקר.
ויקי וענונו: אתה לא יכול להיות נציג, לא של מדינת ישראל ובטח לא שלנו.
אורלי לוי אבקסיס: ויקי, צאי, תירגעי ותחזרי אחר כך.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר משהו, כמי שבאמת התנהלה הרבה פעמים לפני פינויים כאלה ואחרים, חלקם שהגיעו אליי באופן פרטי, אנשים שביקשו עזרה וחלקם באמת דרך עמותות שעושות עבודת קודש, הרבה פעמים הקושי היה להגיע להסדרים לפני פינויים, לא מול החברות המשכנות אלא מול אותו חיצוני שנדרש לעשות את ההליך הזה.
אורלי לוי אבקסיס: בסופו של דבר מה אכפת לו, יהיה או לא יהיה, הוא רוצה לדאוג לכיס שלו.
אורלי לוי אבקסיס: איך אנחנו פותרים את זה?
אורלי לוי אבקסיס: בעבר לא היו מעבירים את התיקים האלה למשרדים חיצוניים, שהם מבחינתם רווח, 'וואלה, אני עושה עבודה, אני אמור לקבל על זה כסף, מצידי לא מעניין אותי מה קורה מסביב'.
אורלי לוי אבקסיס: למה משרד השיכון התחיל בכלל את ההליך הזה שאיתו- - - דרך אגב, הרבה פעמים מנהלים של סניפים של עמידר, עמיגור, פרזות, לא משנה מה, לא מצליחים בעצמם להגיע להסדרים עם אותו , כי לו אין אינטרס.
ישראל שוורץ: אורלי, תוך שבוע אני אתן לך מספר מדויק של הפינויים בגין חובות שכר דירה וכנראה שהמספר ידבר עבור עצמו.
ישראל שוורץ: אם תראי מספר גדול, אז כנראה שמשהו לא בסדר.
ישראל שוורץ: מספר קטן, כנראה שכן.
אורלי לוי אבקסיס: יש לי שאלה, אתם מפתחים איזה שהוא נוהל כדי למנוע פינויים, לצמצם אותם, במיוחד כאשר מדובר על ילדים?
ישראל שוורץ: הנוהל בנושא של פלישות הוא אחד, לנסות לאכלס דירה מוקדם ככל האפשר, ואם יש פלישה, לפנות את הפלישה, כי יש מישהו שמחכה שמונה שנים בתור לאותה דירה.
ישראל שוורץ: זה לגבי פלישות.
ישראל שוורץ: בנוגע לחובות שכר דירה, היום המדיניות של החברות היא שאיך שהחוב מתחיל להצטבר, קטן מאוד, כבר פונים למשפחה ומתריעים כדי להרוג את החוב כשהוא קטן ולא להגיע לסכומים שאי אפשר לפרוע.
רותי לביא: סליחה, מר שוורץ, איך ייתכן שמר ברוש, מנכ"ל עמידר, ואנשיו, אינפורמציה חשובה, אמרו במפורש, מצד אחד, 'אנחנו לא רוצים פינוי', מצד שני הם אמרו 'אנחנו משתמשים בפינויים ככלי ללחוץ על הדיירים לשלם את החובות'.
ישראל שוורץ: זה מה שאני אמרתי.
רותי לביא: לא, אחת זה מאיימים עליהם, שתיים, אם יש אם לחמישה ילדים שמתבקשת לשלם 1,000 שקל לחודש, ופה זו גם שאלה של קביעת גובה שכר הדירה הסוציאלי וצברה חוב של 11,000 שקל, אני מכירה משפחה על 20,000 שקל, אני לא מדברת על הטייקונים של ה-30 מיליארד, איך ייתכן שאם היא לא הצליחה לשלם את שכר הדירה, כי אין לה, תבואו תגידו לה, 'אנחנו, שנתמנינו על ידי הציבור לדאוג לצרכייך', זורקים אותה במקום להגיד 'אם אין לך, כי את חיה על מזונות ואינך מקבלת כלום, נקבע שכר דירה שתוכלי לעמוד בו'.
רותי לביא: אני, כצוות הדיור הציבורי, רצה עם אנשים שכבר משותקים ומאוימים וכותבת להם מכתבים ומנסה להגיע להסדרי תשלום נורמליים, נורמליים שהם יוכלו לעמוד בהם.
רותי לביא: אני אומרת לך בכנות, אני רוצה לשבת על הרצפה ולהתחיל לבכות.
רותי לביא: אז אני רוצה שמשרד השיכון- - -
ישראל שוורץ: אני מציע, יש נציג עמידר, הוא ידבר.
ישראל שוורץ: למה ש- - -
אורלי לוי אבקסיס: אל תדאג, חכה, נדמה לך שאני לא אפנה לעמידר?
ישראל שוורץ: לא, בנקודה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: אבל משרד השיכון בונה נהלים שלפיהם- - -
ישראל שוורץ: לא, אורלי- - -
אורלי לוי אבקסיס: כאילו נחת עליכם משמים, שנייה אחת, משרד השיכון קובע נהלים של עבודה מול החברות המשכנות, אתה לא יכול להגיד לי עכשיו 'לכי לחברה המשכנת, תדברי איתה', כאילו אתה לא קשור לפה בכלל, כאילו הקריטריונים לא קשורים בך.
אורלי לוי אבקסיס: סליחה, אדוני, זה לא תורה מסיני, הדברים האלה בידיים של משרד השיכון, גם אם זה לא נעים לשמוע את זה, ואתה יודע שאני גם יודעת לפנות אליכם כשצריך עזרה, לא תמיד מקבלת תשובה, אבל כשאני מקבלת תשובה, בכל מקרה ספציפי- - -
ישראל שוורץ: את תמיד מקבלת תשובה.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא אזכיר לך.
ישראל שוורץ: תפני אליי, תמיד תקבלי תשובה.
קריאה: תשובה מספקת, לא רק תשובה.
אורלי לוי אבקסיס: בחוק זכויות הדייר, בדיור הציבורי אתם מחייבים את החברות המשכנות בכל מיני- - -
נירה לאמעי: בכל מיני דברים שקשורים לתשתית של הדיור הציבורי, להתנהלות מול הדייר.
נירה לאמעי: יש חוק שמחייב אתכם בהתנהלות מול החברות המשכנות ביחס לזכויות הדייר.
נירה לאמעי: יש לכם אכסניה מתאימה ביותר לתקן את הדברים האלה.
ניצן: אבל ההסכמים שיש בין משרד השיכון לבין החברות מעודדים את הפינויים האלה, בתום ההסכם build in יש ניגוד עניינים בין התפקיד הציבורי של החברות לבין ה- - -
אורלי לוי אבקסיס: בדיוק, ולכן אני אומרת, ניצן, שאלה דברים שקשורים במשרד השיכון.
ניצן: נכון.
אורלי לוי אבקסיס: הם קובעים את הנהלים, הם עובדים תחת הכובע של משרד השיכון, כשאני מדברת על החברות המשכנות, ולכן כשאתה אומר 'תפני לחברה המשכנת', תסלח לי, אם זה לא היה כל כך עצוב זה היה פשוט מצחיק.
ישראל שוורץ: אני רציתי שתשמעי את החברה המשכנת אם מה שאני אומר תואם את המציאות, זה הכול.
ישראל שוורץ: אם זה מופרז, אני מתנצל.
ישראל שטיינלינג: יחידת דיור אחת נעלמה לכם.
ישראל שטיינלינג: מכרתם לי שתי יחידות דיור, יחידת דיור אחת נעלמה, איפה היא?
ישראל שטיינלינג: חברת עמידר.
סמירה קאדי: הוא אומר שמפנים את האנשים שיש להם חוב.
סמירה קאדי: אני אמא לשלושה ילדים, עם בעל שפעם עובד ופעם לא עובד, אני חיה, כמעט לבד מגדלת שלושה ילדים- - -
אורלי לוי אבקסיס: מאיפה את?
סמירה קאדי: מיפו, ועכשיו אני בהריון, בחיים שלנו לא היינו בחוב, חמותי כל הזמן הייתה משלמת, 30 שנה ויותר, לקחו שני בתים, חוץ מהבית הזה, ונתנו לנו מה שאנחנו גרים עכשיו 30 שנה ונפטרה חמותי, עשו לנו צו פינוי על החוב 135,000 שקל, ושקל אחד לא היה לי חוב, והוא אמר- - -
אורלי לוי אבקסיס: מאיפה ה-130,000?
סמירה קאדי: תשאלי את משרד השיכון.
סמירה קאדי: וכמה אני שילמתי בבית המשפט, שלוש שנים דיכאון, עכשיו אני כמו נרקומנית, אנשים אומרים לי שאני משתמשת.
סמירה קאדי: חוץ מסיגריה וקפה אני לא אוכלת ולא שותה בגלל שהם ביקשו ממני 135,000 שקל, שלוש שנים אני איתם בבית משפט, מה יצא לי בבית משפט?
סמירה קאדי: לשלם 5,000 שקל על כל מה שהוכחתי שהייתי משלמת.
סמירה קאדי: אז בסדר, ניצחתי בבית משפט, עכשיו מה הם עושים לי?
סמירה קאדי: בסדר, הצלחת בבית משפט, אבל עכשיו את חייבת על השלוש השנים האלה 90,000 שקל ואני לא חייבת, משלמת כל חודש 500 שקל בלי חוזה.
אורלי לוי אבקסיס: גם בשלוש השנים האלה שילמת?
סמירה קאדי: כן, הנה, משלמת.
אורלי לוי אבקסיס: וגם מסמכים בזמן והכול.
סמירה קאדי: הכול ועכשיו מבקשים ממני 90,000 שקל ויש לי הוכחות, דב חנין, יש לו את כל המסמכים, שלחתי את זה, ומה שביקשו ממני ומה שעכשיו מבקשים, על מה?
סמירה קאדי: ועכשיו אני מחכה לתשובה של משרד השיכון, צריך רק לקבוע לי כמה אני צריכה לשלם כל חודש, עד עכשיו אין תשובה, מפברואר היה בית המשפט וכל חודש אני משלמת 500 שקל.
אורלי לוי אבקסיס: ואת ממשיכה לשלם למרות שעוד לא קבעו לך סכום.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת זה בידיים שלהם, אבל את אומרת 'אני את שלי משלמת כדי לא להסתבך'.
סמירה קאדי: אני משלמת דרך בית משפט בינתיים מה שאמרה לי השופטת- - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל זה על חוב עבר, מה על השוטף?
אורלי לוי אבקסיס: הם באמת בסוף יגידו לך שאת חייבת עוד 150,000.
סמירה קאדי: לא, אני משלמת 500 שקל כל חודש, עד שיקבעו לי.
אורלי לוי אבקסיס: על החוב?
קריאה: לא, על שכר הדירה.
אורלי לוי אבקסיס: על השוטף.
סמירה קאדי: על השוטף.
סמירה קאדי: ועכשיו לא קבעו לי.
אורלי לוי אבקסיס: אני גם אהיה בקשר עם דב, נראה מה אפשר לעשות בנושא הזה.
סמירה קאדי: ועד עכשיו לא קבעו לי ואני מחכה, עם שלושה ילדים.
אורלי לוי אבקסיס: כמה זמן לא קבעו לך?
סמירה קאדי: בחודש פברואר היה בית המשפט עד עכשיו.
אורלי לוי אבקסיס: כמה זמן לוקח למשרד השיכון לקבוע בעצם את הזכאות?
ישראל שוורץ: קודם כל זה לא משרד השיכון, אלא חברה.
ישראל שוורץ: אני לא יודע איזה חברה זאת, אני לא מכיר את המקרה.
קריאה: חלמיש.
אורלי לוי אבקסיס: יש לנו פה נציג של חלמיש?
קריאה: גיל סער התפטר?
אורלי לוי אבקסיס: התפוטר מנכ"ל חלמיש?
סמירה קאדי: אבל יש מחליף.
ויקי וענונו: שגם עמידר ופרזות יתפטרו.
אורלי לוי אבקסיס: כדי לשחרר לחץ אני אתן.
רויטל עוזרי: שלום לכולם.
רויטל עוזרי: במקרה לצורך עניין לגבי החובות, אני קיבלתי בזכות- - -
אורלי לוי אבקסיס: יש לך ילדים?
רויטל עוזרי: שישה ילדים, שיהיו לי בריאים, אני קיבלתי בזכות, אני עברתי מהעיר נתניה, אחרי מקרה שצמרר את כל המדינה, אני לא אציין את זה, לשמור על חיסיון בתי, הגעתי לעיר אילת, שנה שלמה עם משברים עוצמתיים, הייתי גם בהריון מתקדם, בחודש יולי הגעתי לאילת, בחודש שביעי, דירה של עמידר הייתה ריקה לחלוטין, שהיא הייתה מאוישת לטובת המשטרה, היא הייתה ריקה, יש עוד הרבה מקרים כאלה באילת נכון להיום, עם חותמת אני אומרת- - -
אורלי לוי אבקסיס: מי שלח אותך לאילת , משרד השיכון?
רויטל עוזרי: לא, מי ששלח אותי לאילת זה אני אישית, כדי שלא תהיה לי סיבה לומר לילדיי מדוע אנחנו לא מגיעים לאזור המשפחה, מסיבה גיאוגרפית, שיש קושי להגיע, נטו מהסיבה הזאת, לשקם את ה- - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל היית רשומה במשרד- - -
רויטל עוזרי: בוודאי, אני הייתי זכאית, קיבלתי אחרי שנה בדיוק דירה באילת ומלכתחילה, כמו שהיא ציינה פה, בעיות עם הבן הזוג בכלכלה, פעם עובד, פעם לא עובד, מלכתחילה שילמתי מינימום, פתאום אני מקבלת את שובר התשלום שאיכשהו הוקפץ הסכום.
רויטל עוזרי: כשפניתי וציינתי, לא שמעו בקולי.
רויטל עוזרי: יתרה מזאת, לפני כן, כשהגענו לעיר אילת, ממש עם קשיים כלכליים ממש ממש ממש, אמרו לנו שאנחנו נצטרך להמתין אם אנחנו יכולים לגשת למשפחה בנתניה בכדי שנקבל דירה שהיא ראויה לאכלוס.
רויטל עוזרי: אז אני פניתי לפניות הציבור ובאתי וטענתי שבעלי אז הוא שיפוצניק ואין באפשרותנו לעשות את הצעד הזה.
רויטל עוזרי: גם דברים ששמנו בקונטיינר באילת נגנבו והתחלנו באפס.
רויטל עוזרי: זאת אומרת מצב כלכלי קשה, פתאום הקפיצו את הסכום של המחיר.
אורלי לוי אבקסיס: בלי שום שינוי מבחינתכם?
רויטל עוזרי: במהלך השנים אני התגרשתי, אני מגדלת את ילדיי לבד, ואני אישה מאוד אסרטיבית, דוגמה מאוד חיונית לאמהות חד הוריות, שהייתי מרוסקת, קיבלתי בסך הכול 37% נכות מהמוסד לביטוח לאומי בכדי שאני לא אקבל שום קצבה, לא בכיתי על זה, אמרתי, אין בעיה, להראות דוגמה מוסרית לילדיי ושוקמתי דרכם והוצאתי רישיון על מונית ומה זה קניתי מונית?
רויטל עוזרי: כדי לא להילחם עם אבי ילדיי על מזונות, כל הטרטורים האלה וכל זה, אמרתי למה אני נלחמת?
רויטל עוזרי: אני צריכה להיות עם כוחות לילדיי, הלכתי ועשיתי צעד ולדאבוני הרב נכנסתי לשוק האפור לקחת הלוואה של 5,000 שקל כדי להעמיד מונית כי גם קריטריונים של מונית הם לא בקטגוריה, עד היום לוקחים ממני את קצבת הילדים, אני עברתי תאונת דרכים מאוד מאוד מאוד קשה ביוני 2010.
אורלי לוי אבקסיס: לוקחים את קצבת הילדים?
אורלי לוי אבקסיס: רגע, אבל אסור לגעת בקצבת ילדים.
רויטל עוזרי: לקחו לי 100% קצבת ילדים.
אורלי לוי אבקסיס: מי לקח?
רויטל עוזרי: ביטוח לאומי.
רויטל עוזרי: הם טענו שקיבלתי מזונות מהמדינה ובנוסף אני עבדתי.
רויטל עוזרי: עד היום- - - תצאי מתוך הנחה, שוחחתם פה על הנושא של מי נפגע, הילדים, היום הבן שלי כבר חודשיים נמצא פה בבית סוהר בבאר שבע, לדאבוני הרב, כשאמא שלו נלחמת בשיניים לגדל את הילדים האלה, ועם ילדה שעד היום לא קיבלה טיפול פסיכולוגי כשהיא הייתה חייבת והיא הייתה בוועדת חריגים באילת ועד היום היא לא קיבלה טיפול כי לאמא שלה אין כסף.
רויטל עוזרי: היום אני נמצאת בסיטואציה שהייתי בוועדת נכות מעבודה וטענו שיש לי 30% נכות, אתמול התמוטטתי ואם לא חיזקו אותי החבר'ה שפה, התמוטטתי אחרי מיליון פעם שאני קמה על רגליי, כי אמרו לי 'ועדת עררים החליטה שבגלל שיש לך בוועדת נכות כללית 37% נכות, אז המשקל של הנכות של העבודה.
רויטל עוזרי: ..', כביכול הם קבעו שם, עכשיו הם הסירו ואני עכשיו צריכה לחכות בחוסר אונים.
רויטל עוזרי: מה מכל זה?
אורלי לוי אבקסיס: למי את מחכה עכשיו, לביטוח הלאומי?
רויטל עוזרי: אני בהמתנה- - - אבל עמידר פתאום העלו לי את המחיר.
רויטל עוזרי: פתאום 1,000 שקל, ממה 1,000 שקל?
רויטל עוזרי: אין לי כסף, אין לי אוכל, מבית תמחוי אני האכלתי את הילדים שלי.
רותי לביא: ויש לך צו פינוי גם.
רויטל עוזרי: כן, עשו לי פשיטת רגל, אני חיכיתי בקוצר רוח שכבר תהיה החלטה לגביי לראות את הזכאות שלי מביטוח לאומי, שאני אוכל לממן את ה-500 שקל שקבעו לי לשלם, אבל איך אני יכולה לעשות?
רויטל עוזרי: אני מחכה, אני מחכה כמו כל אזרח, אני לא מאלה שמתפרעים, אני לא מאלה שהם וולגריים.
רויטל עוזרי: אני ממתינה בשקט.
רויטל עוזרי: אתמול מודיעים לי שמחקו את זה לגמרי, אני עכשיו צריכה לחכות לוועדה חדשה.
אורלי לוי אבקסיס: בביטוח הלאומי?
רויטל עוזרי: כן.
רויטל עוזרי: מישהו רואה את זה?
רויטל עוזרי: מישהו רואה את זה בכלל?
אורלי לוי אבקסיס: אין לנו פה נציג של ביטוח לאומי?
רויטל עוזרי: יתרה מזאת, כשאנחנו קיבלנו- - - אני עכשיו בדירת עמידר, אני בסיטואציה שאני ממתינה לזכויות שלי, אבל מה אני באה ומציינת פה?
אורלי לוי אבקסיס: כמה ילדים קטנים יש לך?
רויטל עוזרי: יש לי שישה ילדים, בן בן 18.5, שבמקום לעשות צבא, שזה היה דבר הוא מאוד רצה, הוא נפל בין הכיסאות, למה?
רויטל עוזרי: כי לאמא שלו לא היו אמצעים ועד שכבר אמא שלו שיקמה את עצמה בביטוח לאומי עשיתי תאונת דרכים לא פשוטה, קפץ לי סודני בכביש עוקף, כשהוא היה אשם, אין לי שום תביעה.
רויטל עוזרי: הגיעו ממשרד השיכון לחקור איך אני מתקיימת, החוקר שאל את האישה מהוועד, הסתבר לו, היא אמרה לו 'בכי מר מה שהאישה הזאת עוברת, זאת אישה אסרטיבית שהיא דוגמה להרבה נשים', אני גם עבדתי בעיתונים, הייתי קמה ב-4 בבוקר, לא מחכה שיטפחו לי על השכם, למען ילדיי בלבד, אבל עכשיו כשאני פונה לעורכת דין של עמידר שהיא אומרת לי, 'החוב שלך 19,000 שקל', על מה?
רויטל עוזרי: מלכתחילה זו טעות של עמידר, וכשאמרו לי שיפוץ עצמי, כי נתתי להם רעיון, בעלי בזמנו היה עובד בשיפוצים, אין לנו לאן ללכת, אנחנו נשפץ את הדירה, היו אמורים גם לזכות אותי בכסף, מטבח נורמטיבי למשפחה בעלת שש נפשות, כמה ארונות מטבח צריכים?
רויטל עוזרי: היה רק ארון אחד למטה, עד היום אני מחכה לזה, ובאתי ואמרתי 'החוב עכשיו, אתם אומרים שהוא עומד על 1,000 שקל?', אז, כשהם החליטו שיש חוב, אמרתי להם 'מגיע לי זיכוי, מגיע לי זיכוי מטבח שלא נתתם לי את זה, לא הפרשתם לי את זה, תיקחו את זה', לטובת החוב שהם טוענים.
רויטל עוזרי: אני מתקשרת, קודם כל פירקו לי את פשיטת הרגל, לידיעתכם, כי אני מחכה לביטוח לאומי, מאיפה אני אוציא כסף?
רויטל עוזרי: מה, אני אלך לגנוב?
רויטל עוזרי: להגיד לך ששלושה ילדים מעדו ממסגרת חינוכית?
רויטל עוזרי: אני עכשיו שוברת את השיניים על ילדה בכיתה ט', אותה ילדה ספציפית שכל מה שעברנו איתה, שיש לה בעיות רגשיות, איך לא יהיו לה בעיות רגשיות?
רויטל עוזרי: היא רואה את אמא שלה נלחמת, הם ראו אמא שקמה על הרגליים ואמא אסרטיבית, איך לא?
רויטל עוזרי: ואתמול הם ראו אותי לפני התמוטטות.
רויטל עוזרי: אני כתבתי פה משהו שאני חושבת שזה יחלחל קצת למישהו בנשמה פה, כי זה מכתב ידי ואני אומרת שאנשים פה צריכים להתעורר ולשנות את החוקים ולעשות פיקוח לאלה מעמידר.
רויטל עוזרי: אני כתבתי דבר כזה: ילדים הרואים אם אסרטיבית שקמה על הרגליים לפרנס בכבוד, נושמים לרווחה, חיים.
רויטל עוזרי: ילדים שרואים איך רומסים את אמם, נפשם ועתידם נפגעים.