GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יריב פאר: צריך להבין שיש, צריך להבין מה לא עובד.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נצטרך לעבוד עם תוכנית עבודה ואתם תצטרכו להביא לנו משהו כתוב לישיבות הבאות, כל מיני הצעות, איך אנחנו מגישים את זה לקהל הרחב.
אורלי לוי אבקסיס: אולי בתוך האתר אנחנו צריכים לעשות מיפוי של אילו כלים יש, לתת להורים, וגם לחשוב איך אנחנו, בשיתוף עם המשרדים האחרים, נותנים ומפרסמים את הידע הזה או מפנים אותם לכל מיני נקודות שבהן הם יכולים להתעדכן בעצמם.
אורלי לוי אבקסיס: כי אני כהורה חרדה.
אורלי לוי אבקסיס: חצי מהדברים לא ידעתי, וזה לא בגלל שאני לא רוצה להיות מעורבת.
יריב פאר: אני אומר פה ברמה הלאומית עכשיו, אני לא יודע מה הרגולציה מאפשרת, אבל לגבי הפתרונות, ברמת המשתמש הבודד אפשר לנתר ואפשר לזהות עולם של קשרים, זהויות.
יריב פאר: אם היתה יכולת לתת את הפתרון הזה באופן רוחבי, אז באמת היתה פה חכמת המונים והיתה פה מערכת שמנתרת את כל המידע.
אורלי לוי אבקסיס: ואת זה אנחנו בודקים.
אורלי לוי אבקסיס: נחשוב, ומה שצריך לשנות בחקיקה, ומה שניתן לשנות בחקיקה, נשנה.
אורלי לוי אבקסיס: מה שניתן לשנות בדרכים אחרות, גם את זה נעשה.
יריב פאר: אני רוצה לסיים ולהגיד שהפילוסופיה שלנו, ובזה אנחנו קצת מרגישים פה לא מספיק עם האחרים, היא שאי-אפשר רק פתרונות של הגנה.
יריב פאר: הנושא של חינוך, מודעות – אנחנו מגיעים לבתי-ספר עם הרצאות שמזמינים אותנו.
יריב פאר: יש חוסר ידע נוראי.
יריב פאר: מצד שני, הנושא של האכיפה במדינה צריך לקבל פה קפיצת מדרגה.
יריב פאר: אנחנו מודעים לכמות הפדופילים, לצערנו, וזה רק הולך וגדל, הנושא של פגיעות.
יריב פאר: נראה שהנושא הזה צריך לקבל פה תשומת לב גדולה יותר.
אורלי לוי אבקסיס: לפעמים אנחנו מתעוררים לבוקר מזעזע, מגלים עוד סיפור נוראי, מגלים שמאחורי הסיפור הזה יש לא מעט ילדים נפגעים.
אורלי לוי אבקסיס: כולם זועקים, כולם מדברים ושבוע לאחר מכן יש משהו אחר על סדר-היום ובזה נגמר הסיפור.
אורלי לוי אבקסיס: לכן אנחנו רוצים להקים צוות, שזה לא ירד מסדר-היום.
אורלי לוי אבקסיס: וגם אם כל האירועים וכל הוועדות שהתבטלו, אנחנו את הנושא הזה החלטנו להשאיר, כי יש אינטרס יותר מדי גדול מכדי לדחות את זה ואנחנו רוצים להתקדם ולראות איך אנחנו בונים את הצוות הזה.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לפנות לנציגי המשטרה.
אורלי לוי אבקסיס: אני מודה על הייצוג הרחב שהגיע.
אורלי לוי אבקסיס: ערן קמין, בבקשה.
ערן קמין: אנחנו לקחנו ברצינות את ההכרזה שלך בישיבת החילופין עם היושב-ראש היוצא חבר הכנסת אורלב, שהצהרת שאת הולכת להוביל ולקדם את הנושא הזה של מלחמה כנגד פדופילים ברשת, והבאנו את נציגי התוכן המקצועי שאמונים על הלחימה בנושא הזה במשטרת ישראל.
ערן קמין: נמצא פה גם נציג של לה"ב 433, היחידה שיש בה מפלג של פשעי מחשב, גם נציג מחלקת הסיגינט וגם נציג החקירות, יחד אתי שאני מלווה את הוועדה הזאת כבר הרבה זמן.
ערן קמין: מצאנו לנכון להתייצב לישיבה הראשונה, ונשמח גם לקחת חלק בצוות החשיבה.
אורלי לוי אבקסיס: בלעדיכם לא יהיה צוות חשיבה.
ערן קמין: אנחנו שמחים.
ערן קמין: אנחנו גם רוצים לציין, גברתי, שבאופן לא מפתיע אנחנו מצויים בתוך העניין הזה עוד לפני שנדרשנו לעניין.
אורלי לוי אבקסיס: ברור.
ערן קמין: לא חלילה שההידרשות שלך לעניין היא לא מוצדקת ונכונה, אבל מה לעשות שד"ר קדמן צודק.
ערן קמין: אנחנו כבר שם, לפעמים במעט מדי, לפעמים באי הצלחה, אבל אנחנו שם.
ערן קמין: מרבית העבירות הן עבירות שאנחנו חושפים, צריך לשים את זה על השולחן.
ערן קמין: אנחנו עובדים עם גורמים בחו"ל, עם אורי שדה שד"ר קדמן הזכיר, אנחנו עובדים עם הורים שמתלוננים בפנינו, אנחנו מקבלים תלונות ופועלים.
ערן קמין: צריך לזכור, קטנים נפגעים מינית, סדר גודל לשנת 2011, אנחנו מדברים על 1,800-1,700.
ערן קמין: לפחות תיקים.
אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שזה בגלל תת דיווח.
חנה סלוצקי: לנו במשרד הרווחה יש כ-6,000 דיווחים בשנת 2011.
ערן קמין: 6,000 פגיעות מיניות, אבל אני מדבר על 1,700 קטינים שנפגעים מינית, שיש פער של בגיר וקטין בתוך התיק.
ערן קמין: לפעמים זה קטין שפוגע בקטין, לפעמים זה מקרים אחרים.
חיים ויסמונסקי: לא רק באינטרנט, באופן כללי.
ערן קמין: באופן כללי, במרחב הציבורי.
ערן קמין: מתוכם, אם אני מנסה לעשות איזושהי התאמה, אנחנו מדברים על 365, כאשר הבגיר גדול בחמש שנים מהקטין.
אורלי לוי אבקסיס: כמה ילדים נפגעו באירוע האחרון של הוד השרון?
ערן קמין: כ-20.
יצחק קדמן: 20 המשטרה חקרה.
יצחק קדמן: מבחינת הנפגעים, לפי הדיווח של האיש עצמו, מדובר על הרבה מאוד.
יצחק קדמן: במחשב שלו נחשפו בצ'טים, ולא תמיד אפשר לזהות אותם.
ערן קמין: בגלל שזו עבירה חוצת גבולות, זה לא רק בארץ.
אורלי לוי אבקסיס: גם קשה לתפוס את הילדים ושישתפו פעולה, ושההורים ירצו לשתף פעולה.
אורלי לוי אבקסיס: הרבה פעמים ההורים מעדיפים להתמודד עם זה במסגרת המשפחתית ולא להוציא את זה החוצה.
אורלי לוי אבקסיס: אין לנו באמת מידע כמה נפגעים.
ערן קמין: אין לנו באמת מידע.
ערן קמין: אני רק אומר, שכ-365 אנחנו מזהים ככאלה שהקורבן הוא צעיר מאוד והפוגע בוגר ממנו בחמש שנים.
ערן קמין: אני אפילו לא יודע להגיד לך שזה באינטרנט.
ערן קמין: אלה 365 בסך הכול.
ערן קמין: נכון, יצחק צודק, יש שרשורים של הפגיעות.
ערן קמין: חוד החנית של המלחמה בתופעה הזאת זה אנחנו, לכן צריך להיזהר לא לשפוך את המים ביחד עם התינוק.
ערן קמין: זו הערת אזהרה.
אורלי לוי אבקסיס: קחו את הוועדה הזאת ואת צוות החשיבה הזה ותסתכלו עלינו כמנוף.
אורלי לוי אבקסיס: כי ככל שאנחנו נשמור את זה על סדר-היום, ככל שאנחנו נקים את הזעקה, והובטח לי גם על-ידי השר באופן אישי שהוא ייתן את מלוא תשומת הלב וגם יילחם על מה שצריך כדי לקיים את המסקנות שיצאו מכאן – משהו שלך ייתן כוח להתקדם ולהתמודד עם התופעה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: לכן כולם ירוויחו משיתוף הפעולה פה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא באים להתריע, אנחנו לא באים חלילה לשפוך את התינוק עם המים, או במקרה הזה את המשטרה.
אורלי לוי אבקסיס: הפוך.
אורלי לוי אבקסיס: בלעדי
אורלי לוי אבקסיס: כם לא יכול לקרות פה משהו, ולכן תפקידנו לעזור לכם לקבל את הכלים כדי להתמודד עם התופעה.
ערן קמין: אני שמח שזה כנראה כשלים בהבנה שלי.
ערן קמין: בכל מקרה, אנחנו סבורים שהמענה לבעיה הזאת צריך להיות מענה כולל לכלל האיומים שקיימים בעולם הקיברנטי, בסייבר.
ערן קמין: זה לא נכון למקד את המענה רק בפדופילים ברשת, זה נכון לדבר על מענה כנגד כל האיומים.
אורלי לוי אבקסיס: לכן כשעלה פה הנושא של החרם באינטרנט קפצתי על זה, כי אמרתי שאפשר לפתור כמה בעיות בצוות אחד.
ערן קמין: והזכירו נושא של פגיעה באתרים בניסיון להוציא סודות וכדומה.
יצחק קדמן: עידוד לאנורקסיה, עידוד להתאבדות.
אורלי לוי אבקסיס: זה פחות רלוונטי.
ערן קמין: יש כוונה להגדיל ולהקים יחידה ארצית ללחימה בעבירות מחשב.
קריאה: עם 200 חוקרים.
קריאה: הכוונה קיימת כבר הרבה זמן.
ערן קמין: יש כל מיני מדרגים, יש כל מיני הצעות.
ערן קמין: כמו תמיד, הרבה תלוי במשרד האוצר, הרבה תלוי בתקציבים שייוחדו לכך.
ערן קמין: יש עבודת מטה שמונחת במשרד לביטחון פנים.
ערן קמין: גם את זה חשוב מאוד שהוועדה תקדם.
ערן קמין: אני חושב שזה ייתן חלק מהמענה שאנחנו מחפשים.
ערן קמין: כיום במשטרת ישראל יש כ-50 חוקרים מיומנים, יודעים את עבודת מיצוי הראיות מתוך מחשבים ומטפלים בכל הארץ בקשת שלמה של עבירות פגיעה מינית בקטינים.
אורלי לוי אבקסיס: אתם לא עושים חקירה יזומה בנושא של הפדופיליה ברשת, נכון?
ערן קמין: יש בלה"ב 433.
ערן קמין: אנחנו לא נפרט, אבל גם לה"ב 433 עושה עבודות יזומות.
ערן קמין: היו תיקים כאלה.
ערן קמין: אנחנו עושים את זה על-פי האמצעים המשטרתיים המקובלים, עם האזנות סתר, עם התחזויות.
אורלי לוי אבקסיס: כי כשאנחנו נחשפים לסוחר סמים שנפל בגלל שהיה סוכן, אנחנו צופים בזה בתקשורת, כי זו הצלחה מאוד גדולה שלכם, ויש לכם אינטרס לפרסם את זה.
אורלי לוי אבקסיס: אם היו תופסים איזשהו פדופיל בחקירה יזומה, כולנו היינו יודעים על זה.
אורלי לוי אבקסיס: את זה לא ראינו בתקשורת.
ערן קמין: יש פרשיות.
ערן קמין: אני אגלה סוד ידוע, שאת כל קבצי הפדופיליה שמתרוצצים ברשת אפשר לנתר.
ערן קמין: הם מקודדים בצורה מסוימת.
ערן קמין: השותפות הבין-לאומית, בעיקר עם אירופה, מאפשרת לנו להגיע לפדופילים בארץ ומאפשרת להם להגיע לפדופילים שם.
ערן קמין: הרבה פעולות מוצלחות עם אינטרפול אירופה נעשו כתוצאה מהניתור של קבצים פדופיליים.
אורלי לוי אבקסיס: אבל זה כשיש גם שיתוף במידע, אבל קודם כל אתה יוצא מנקודת הנחה שלאותו פדופיל יש גם קשרים מעבר לים.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא מה אנחנו עושים מבחינת הרשת הפנימית, אם אותו פדופיל מתעסק רק עם השדה המקומי.
ערן קמין: פדופילים ככלל לא מתעסקים בשדה המקומי.
ערן קמין: זה תלוי בסוג, יש פדופילים בתוך המשפחה, אבל הפדופילים שהוועדה מתייחסת אליהם הם פדופילים שפועלים בכל המרחב הקיברנטי ושולחים זרועות להרבה מקומות.
ערן קמין: יש לנו יכולת ניתור שלהם, אני בוודאי לא אפתח את זה פה.
ערן קמין: אולי נפתח את זה בתוך צוות החשיבה המצומצם.
ערן קמין: יש לנו יוזמות שלנו, שאנחנו מפעילים בדומה לסוכנים.
אורלי לוי אבקסיס: אבל מה שהוצג לנו קודם, גם על-ידי אינטרנט רימון ובעיקר במחקר החדש של אוניברסיטת באר-שבע, זה משהו שיכול להיות מנוצל בידי ההמונים.
ערן קמין: זה כלי למשתמש הביתי.
אורלי לוי אבקסיס: אבל זה יכול להיות באיזשהו אופן שיתוף פעולה, כי אם סתם תידלק לכם נורה אדומה שיש פה מתחזה או שיש פה משהו שלא מתאים לפרופיל של יילדה בת 12, זה משהו שתוכלו לעשות אתו.
יצחק קדמן: יש למשטרת ישראל, כמו למשטרות אחרות, תוכנות משלהן שמאפשרות.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אם הם בינם לבין עצמם והם לא מגיעים בסופו של דבר לשטח או למשתמש הרגיל בבית שלי לדוגמה, אז מה זה עוזר לי?
אורלי לוי אבקסיס: זה פחות חשיפה.
ערן קמין: צריך להבדיל בין תוכנות שיושבות על המחשב הביתי ומנתרות וחוסמות ומעבירות תכנים לאב או להם או למי שמגדיר את זה ועושות איזשהו סינון – אנחנו מכירים את התוכנות הבסיסיות ביותר, וגם את התוכנות שהציגו כאן – לבין תוכנות שיושבות בפייסבוק, כמו שהציגו האדונים הנכבדים מאוניברסיטת באר-שבע.
ערן קמין: אבל כדי להיכנס לפייסבוק צריך את ההרשאה של הפייסבוק, צריך רצון שלו שישבו אצלו וינתרו לך את המידע הזה.
ערן קמין: אתר רימון עושה את זה בצורה מוצלחת, אבל הלקוח שלו צריך לרצות את זה.
ערן קמין: לכן יש לנו התוכנות שלנו, אנחנו משתפים פעולה עם משטרות אחרות, עם תוכנות לא פחות מוצלחות שיודעות לנתר מידע.
אורלי לוי אבקסיס: אתה יכול להגיד לנו במספרים כמה עם אותן תוכנות הצלחתם לעלות על מתחזים, או שאין לנו נתונים?
ערן קמין: אין לי נתונים של מתחזים, אבל אולי תרצו לשמוע כמה פעולות עם מתחזים במסגרת 433.
אייל דביר: צהריים טובים.
אייל דביר: אני מהמפלג לחקירת פשעי מחשב.
אייל דביר: שני התיקים שהוזכרו פה, גם הרופא וגם אבינועם ברוורמן, הם תיקים שטופלו בצוות שאני עובד בו, ולמעשה זה לא היה כל כך פשוט להגיע לרופא כפי שתואר פה.
אייל דביר: אלה דברים שעשינו אחר כך לנתר עוד פדופילים, זה נעשה ובוצע, ואנחנו עובדים כל הזמן בסיפור הזה.
אייל דביר: במקרה של ברוורמן, כפי ששאלת, היו עשרות נערות.
אייל דביר: הצלחנו לאתר ארבע נערות.
אורלי לוי אבקסיס: ארבע נערות שהסכימו לפתוח?
אייל דביר: רק אחת ששיתפה פעולה, וגם עשינו לה מסדר זיהוי, ועל בסיס זה הוא הורשע וקיבל 17.5 שנים מאסר.
אייל דביר: עושים הרבה, וגם זה לא היה פשוט.
אורלי לוי אבקסיס: מגיע גם למערכת המשפט כל הכבוד.
אייל דביר: הוא היה בחור שמבין במחשבים, ולא היה קל לאתר אותו ולמצוא אותו ולהתחקות אחריו.
אייל דביר: זה חלק מהתוכנות שהפעלנו.
ערן קמין: מה שאני מנסה לומר, כשאנחנו תופסים פדופיל, המאגר שאנחנו תופסים אצלו מייצר שיתוף פעולה לחשיפת פדופילים נוספים.
ערן קמין: כי הקבצים האלה הם קבצים בעלי סימן דיגיטאלי שאנחנו יכולים לעבוד אתם.
ערן קמין: הרבה פעמים הפדופילים הנוספים מאותרים בחו"ל.
ערן קמין: לכן כשד"ר קדמן דיבר על מרכזיותה של המדינה, אנחנו לא מרכזיים בתופעה.
ערן קמין: אני מכיר את הנתונים.
ערן קמין: אנחנו במקום לא טוב באמצע.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כפר גלובאלי קטן, אז לא משנה אם זה פה או שם.
ערן קמין: אבל כל הכוח במלחמה הזאת, וכאן לא משנה איפה אנחנו נמצאים, זה שיתוף הפעולה.
ערן קמין: ללא שיתוף הפעולה בין מדינות בעניין הזה, אנחנו לא נצליח.
ערן קמין: היתרון האדיר הוא שהרבה משטרות בעולם משתפות פעולה יחד נגד הפדופילים, ומגיעים לתוצאות.
ערן קמין: צריך לזכור שאנחנו רוצים שאותו קטין, בין אם הוא בישראל או בברזיל או במקום אחר, יפסיקו לפגוע בו מינית.
ערן קמין: זו המטרה שלנו, וסביב זה אנחנו לגמרי אחודים.
אייל דביר: מתוך 12 האנשים שנמצאים בלה"ב, הקמנו כרגע פאנל שעוסק אך ורק בפדופיליה.
אורלי לוי אבקסיס: כמה אנשים?
אייל דביר: כרגע זה שלושה אנשים, קצין ועוד שני חוקרים.
אייל דביר: העניין הזה הוא על מנת לבחון בעתיד את הצוות הגדול שאמור להיות.
אורלי לוי אבקסיס: כמה אתם צריכים?
אייל דביר: לכן אנחנו עושים את הפאנל הזה, על מנת לבחון ולראות בדיוק כמה אנחנו צריכים, מה אנחנו צריכים, אילו תוכנות, אילו מחשבים, אילו אמצעים.
אורלי לוי אבקסיס: אתם תשתפו אותנו?
אייל דביר: בוודאי.
אייל דביר: זו המטרה של הפאנל הזה, שכאשר נגיע ליום שצריך לפרוט את הצ'ק, נגיד בדיוק מה אנחנו צריכים.
אורלי לוי אבקסיס: אפילו עוד קודם.
אורלי לוי אבקסיס: כי זה תהליך.
אורלי לוי אבקסיס: מעניינת אותי באמת הפריסה, לכמה אנשים אנחנו זקוקים שיתעסקו בנושא.
ערן קמין: שלא יובן שרק שלושה אנשים עוסקים בתחום הזה.
ערן קמין: שלושה אנשים מתמקצעים בתחום הזה כדי לפתח את התובנות.
אורלי לוי אבקסיס: גם קודם אמרת שמעבר לזה יש חוקרים שנדרשים לזה.
ערן קמין: אנסה לעשות סדר.
ערן קמין: לה"ב 433 מכילה סדר גודל של 12 חוקרים שמטפלים בכל תופעות הפשיעה במחשב.
ערן קמין: הם יכולים בהחלטת מפקד להיות במבצע פדופילי, בהחלטת מפקד במבצע הונאה.
ערן קמין: אנחנו ורסטיליים לחלוטין.
אורלי לוי אבקסיס: אבל לא בשוטף.
ערן קמין: אם צריך, גם כל לה"ב, שהיא מונה בקירוב אלף איש, גם הם יתגייסו למבצע הזה, והיו מבצעים בסדר הגודל הזה שפשטו מאות שוטרים על כל מיני בתים על-פי מידע שקיבלנו מהתוכנות שאנחנו שותפים להן.
ערן קמין: מעבר לפריסה של לה"ב 433 יש פריסה של כ-50 חוקרים ברחבי הארץ שפרוסה בכל מחוזות משטרת ישראל, ונותנת מענה לכל השוטרים באשר הם שצריכים סיוע מחשובי כדי להפיק ראיות, כדי למצות ראיות.
ערן קמין: צריך לזכור שאנחנו יודעים לחקור עברייני מין.
ערן קמין: כל שוטר יודע לחקור עברייני מין, לפחות רובם, בין אם זה נעשה במרחב הקיברנטי ובין אם זה נעשה בסביבה הטבעית.
ערן קמין: המיצוי הראייתי של ראיות ממוחשבות זה משהו שיש חוקרים מיומנים בכל מחוזות משטרת ישראל, סדר גודל של כ-50.
ערן קמין: עדיין אפשר להרחיב את המענה וצריך להרחיב אותו, אבל יש מענה למשטרת ישראל.
ערן קמין: שלא יסתבר כאילו אין כזה דבר.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר נחשפת בעיה מסוימת, אז אתם מפנים לשם את הכוח.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו שוב מדברים על נוכחות, אם זה וירטואלית ואם זה בכלל.
אורלי לוי אבקסיס: שלושה אנשים שמתמקדים בנושא הזה זה לא מספיק.
ערן קמין: ההתמקדות היא התמקדות מקצועית.
אורלי לוי אבקסיס: הרי אם יש עסקת סמים ואתה אומר שתיקחו את כל החוקרים, אז גם את השלושה האלו שמתעסקים רק בפדופיליה אתם תיקחו לנושא שעל סדר-היום או למשהו חשוב שאתם צריכים לחקור, ואז איבדנו אותם לכמה ימים.
ערן קמין: אני לא רוצה לגלות סודות, אבל כמה גברתי חושבת שעוסקים בנושא של סמים בנושא מחקרי בתוך משטרת ישראל?
ערן קמין: הכמויות הן לא שונות בהרבה.
אורלי לוי אבקסיס: כמה סוכנים יש לכם?
ערן קמין: תלוי.
אורלי לוי אבקסיס: כמה גיוסים יש לכם בשנה?
ערן קמין: זה שונה.
ערן קמין: סוכנים זה משהו.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אתה עשית את ההתאמה הזאת.
ערן קמין: צוות מחקרי צריך להיות מצומצם.
ערן קמין: אין טעם להרחיב אותו לכל המשטרה.
ערן קמין: צריך לעשות יותר ויותר, אני מסכים אתך.
יצחק קדמן: ערן, אף אחד לא רוצה לתקוף את המשטרה.
יצחק קדמן: היא רוצה לעשות, והיא גם עושה.
יצחק קדמן: אין ספק שכוח האדם הקיים הוא לא מספיק, כי זה עולם תוכן ייחודי.
יצחק קדמן: אתה יכול לשאול את חיים כמה לפעמים תלוי בעבודה מקצועית שנעשית, אם אתה תצליח להוכיח את המילה "המחזיק", מה הכוונה להחזיק חומר פדופילי, איך הוא העביר את זה בתוך המחשב ממקום אחד לשני ומה מעביר את החקירה מהמחזיק למפרסם, שזה הבדל גדול מאוד.
יצחק קדמן: זאת אומרת, זה שיש לשוטרים ידע בעניין של עבירות מין במחשב הוא לא מספיק, כי שם לפעמים תיק יכול ליפול בבית-משפט, כי החומר מהמחשב לא נאסף נכון.
יצחק קדמן: לכן בלי להאשים את מה שנעשה, צריך הרבה יותר.
יצחק קדמן: במשטרות אחרות בעולם עשו מהפך בעניין הזה.
יצחק קדמן: אצלנו המהפך המקווה עוד לא נעשה.
ירון שטרן: לגבי שלושה האנשים שדיברו עליהם, לגבי הצוות, צריך להבהיר שמדובר בעולם מחשובי.
ירון שטרן: הצוות הזה יודע להפעיל כלים מחשוביים שיכולים לתת גם רשימות של עשרות עבריינים.
ירון שטרן: בסופו של דבר, כשמגיעים לשלב החקירה, אפשר להפעיל גם אלף שוטרים שיטפלו באותם עבריינים.
ירון שטרן: ההתמקצעות שלהם היא בהפעלת הכלים הייחודיים לתחום הזה.
אורלי לוי אבקסיס: כמה חוקרים היית צריך?
אייל דביר: אני לא יכול לתת מספר כרגע.
ערן קמין: יש על זה עבודה מסודרת, היא נמצאת אצל השר לביטחון פנים, הוא מכיר את כל האפשרויות.
ערן קמין: אני מניח שהוא ישמח.
אורלי לוי אבקסיס: לגמרי.
אורלי לוי אבקסיס: אני גם צריכה לתת לו אחר כך תקציר ממה שקרה פה ואיפה הבעייתיות, כדי שנשתמש גם בכוחו לעזור בעניין הזה.
יהודה סקר: איך עליתם על הסמנכ"ל שפעל במשך 10 שנים?
ירון שטרן: תלונות של הורים.
אורלי לוי אבקסיס: הורים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מודעים לזה שעם החקירות היזומות יש קצת בעיות, בגלל מחסור בכוח-אדם.
קריאה: איך אתה עולה על תלונה של ילד שנפגע בתוך המשפחה?
קריאה: לא באותה צורה?
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, זה לא כמו פגיעה בתוך המשפחה.
אורלי לוי אבקסיס: יש לזה דברים קצת שונים.
אורלי לוי אבקסיס: מי-טל גרייבר שוורץ, מאיגוד האינטרנט הישראלי, בבקשה.
מי-טל גרייבר שורץ: אחוז הפדופילים באינטרנט בישראל הוא נמוך יחסית לעולם.
אורלי לוי אבקסיס: איך אנחנו יודעים?
מי-טל גרייבר שורץ: יש מחקרים, יש נתונים על כמה יש בחו"ל.
מי-טל גרייבר שורץ: אין לי המספרים לפני.
אורלי לוי אבקסיס: רק פשוט עוד לא תפסנו אותם.
מי-טל גרייבר שורץ: זה גם יכול להיות.
מי-טל גרייבר שורץ: זה לא אומר שאנחנו צריכים להוריד את רמת הכוננות, להפך, זה הזמן.
מי-טל גרייבר שורץ: אנחנו רואים עלייה בזמן האחרון, לא רק בתקשורת.
מי-טל גרייבר שורץ: התקשורת כמובן מעצימה כל מקרה כזה והופכת אותו לעצום וגדול יותר ממה שהוא.
אורלי לוי אבקסיס: לא יותר ממה שהוא.
אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו מדברים על מאות נערים ונערות שנפגעים בזה, היא לא מעצימה את זה מספיק.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא נמצא על סדר-היום התקשורתי מספיק, לדעתי, בהפוך על הפוך.
אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת שזה יכול לפגוע בנושא של האינטרנט וברצון של ההורים וכדומה, אבל בואו ננסה למצוא את האיזונים החברתיים הנכונים.
אורלי לוי אבקסיס: התקשורת לא מספיק מסקרת את הדברים האלו.
מי-טל גרייבר שורץ: זה הזמן להיכנס.
מי-טל גרייבר שורץ: כלומר, רואים את העלייה.
מי-טל גרייבר שורץ: ואם אנחנו נתחיל להיכנס עכשיו יותר ממה שכבר עושים, אז זה הזמן להתחיל לטפל בבעיה הזאת.
מי-טל גרייבר שורץ: צריך לזכור, כפי שכבר הזכירו פה, שזאת לא הבעיה היחידה שקיימת באינטרנט בהקשר לילדים.
מי-טל גרייבר שורץ: יש בעיות של חרמות וסייבר-בולינג וכל מיני דברים אחרים שגם בהם צריך לטפל, ויכול להיות שההתמקדות של צוות החשיבה צריך להיות גם בפדופיליה אבל גם בכל מיני בעיות אחרות שכדאי להרחיב, ובגלל זה אנחנו באיגוד האינטרנט עומדים להשיק קו תמיכה.
מי-טל גרייבר שורץ: הוזכר קודם כפתור המצוקה, אז אנחנו בקרוב מאוד עומדים להשיק קו תמיכה לפגיעות באינטרנט שייתן מענה ברובו טלפוני לפגיעות של כולם, ילדים ומבוגרים, ברשת האינטרנט, ובעצם יעבוד בשיתוף פעולה עם הרבה גורמים, חלקם סביב השולחן פה וחלקם גורמים נוספים, ויוכל לתת מענה והפניה לגורמים המתאימים, אם זה למשטרה, אם זה למשרד החינוך, לער"ן, לכל מי שמתאים ומסייע לנו בכך.
אורלי לוי אבקסיס: איפה זה יפורסם?
מי-טל גרייבר שורץ: כשנשיק אותו, אני מקווה שזה יקרה באוקטובר הקרוב, נפרסם אותו.
אורלי לוי אבקסיס: מי יאייש את הקו הזה?
אורנה היילינגר: אנשים שיוכשרו באופן מיוחד לנושא הזה.
אורנה היילינגר: אני הפרויקטורית שמקימה את הקו.
אורנה היילינגר: המטרה היא לתת כתובת להורים ולילדים, לכל אחד שנפגע באינטרנט, ולתת את המידע מה הוא יכול לעשות עם הבעיה.
אורלי לוי אבקסיס: כשאני אכנס לגלישה, זה יופיע לי במסך הראשי?
אורנה היילינגר: לא.
אורנה היילינגר: זה חזון.
יהודה סקר: אז איך הם יגיעו אליכם?
יהודה סקר: זה מה ששאלתי גם בכנס.
אורנה היילינגר: קודם כל באתר איגוד האינטרנט, זה מתחיל מזה.
אורלי לוי אבקסיס: כמה אנשים גולשים לאתר איגוד האינטרנט?
אורלי לוי אבקסיס: כמעט כמו אלה שגולשים לאתר הוועדה.
אורנה היילינגר: אני מסכימה.
אורנה היילינגר: מתוך תקווה שאנחנו נצליח ליצור שיתופי פעולה עם משרד הבריאות ועם משרד התקשורת ועם ספקי האינטרנט, אני מקווה שדרך זה ודרך חשיפה תקשורתית זה יפעל.
אורנה היילינגר: מעבר לעובדה שאני חושבת שיש בזה משהו ויראלי.
אורנה היילינגר: ברגע שנהיה באינטרנט, אין לי ספק שנוכל ליצור קשר עם אינטרנט רימון או עם ספקי אינטרנט אחרים, אבל הכי חשוב בעיני זה ויראלי.
אורנה היילינגר: זאת אומרת, אם זה יעבור מפה לאוזן.
דין זהר: אני מציע יומנים.
דין זהר: תלמידים קונים יומנים לבתי-ספר, יש להם שם כל הטלפונים.
מי-טל גרייבר שורץ: רעיון מצוין.
אורלי לוי אבקסיס: עדיין קונים יומנים?
מי-טל גרייבר שורץ: נמצא את כל הדרכים, ברגע שנשיק את זה.
רועי גולדשמידט: אתם פועלים ברשתות חברתיות?
אורנה היילינגר: אנחנו נפעל גם שם.
מי-טל גרייבר שורץ: הקו עוד לא הושק.
מי-טל גרייבר שורץ: הוא כרגע באיזושהי גרסת בטא.
מי-טל גרייבר שורץ: יש טלפון שכרגע ניתן לפנות, אבל הוא בפורמט מאוד מצומצם רק בשביל לראות איך עושים את זה ומה הפניות שמתקבלות, ואנחנו כבר עכשיו מקבלים די הרבה פניות, אז אנחנו מעריכים שכאשר זה יהיה מפורסם נקבל הרבה יותר.
אורנה היילינגר: הפניות שהתקבלו עד היום – נתקבלה פנייה אחת מתוך מאות רבות של פניות בהיבט של פדופיליה.
יצחק קדמן: זה לא אומר שאין בעיות.
אורנה היילינגר: חס וחלילה.
אורנה היילינגר: הבעיה קיימת, וצריך להתייחס אליה.
מי-טל גרייבר שורץ: אני רוצה להוסיף עוד שני רעיונות לדברים שאני חושבת שאפשר לקדם.
מי-טל גרייבר שורץ: האחד, לעשות איזשהו קמפיין משותף עם כמה משרדים, אני מניחה שגם איגוד האינטרנט יסכים לקחת בזה חלק, של יידוע של ההורים.
מי-טל גרייבר שורץ: עשינו את זה בעבר.
אורלי לוי אבקסיס: זה יהיה חלק מהמסקנות.
אורלי לוי אבקסיס: לא נעים לי להגיד מה יהיו המסקנות בסוף, אבל פחות או יותר לגבי הקמפיין והמודעות, זה משהו שכבר מראש אתה יכול לצפות אותו שיהיה קמפיין בסוף כדי להביא למודעות לא רק בקרב בני הנוער והילדים, אלא בקרב ההורים.
אורלי לוי אבקסיס: בלי מודעות, זה בדיוק כמו המכתב שאת כתבת למשרד התקשורת, שהורים לא יודעים ושהרשתות לא מעדכנות אותם לגבי תיקון החוק לסעיף 49 לחוק התקשורת.
אורלי לוי אבקסיס: זה הנושא שכאשר אתה מעביר חוק ושבכלל עשית משהו ולא יודעים עליו, כאילו הוא לא קיים.
אורלי לוי אבקסיס: ולכן כל מה שבסופו של דבר יתקבל פה בוועדה יהיה קמפיין ציבורי בצורה כזאת שינגיש לכולם גם את הנושא וייתנו להם את הנתיבים שבהם יוכלו לבחור.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נציג את המרכולת שיש ואנשים יבחרו מה הנתיב המתאים להם.
אורלי לוי אבקסיס: בקמפיין הזה יהיו שותפים כולם.
מי-טל גרייבר שורץ: עשינו קמפיין מאוד מצומצם לפני כשנתיים.
מי-טל גרייבר שורץ: היתה לו תהודה, אבל לאור התקציב הקטן, כי רק אנחנו עשינו את זה בשיתוף עם "בזק", זה היה קטן.
מי-טל גרייבר שורץ: נשמח לסייע בקמפיין יותר גדול.
מי-טל גרייבר שורץ: דבר נוסף, העליתי את זה פה בעבר בדיונים בראשות חבר הכנסת אורלב, הקמה של משמר אזרחי ברשת, שייעזר בילדים שנמצאים כבר ברשת האינטרנט.
מי-טל גרייבר שורץ: עלה קודם העניין שילדים מספרים לחברים שלהם את מה שקורה.
מי-טל גרייבר שורץ: שהילדים שנמצאים כבר ברשת האינטרנט יקבלו כלים וידעו מה לעשות כשהם רואים שפוגעים בחבר שלהם, כשחבר שלהם עומד לקבוע פגישה עם מישהו שנראה להם מוזר.
מי-טל גרייבר שורץ: כמובן, ייבחרו קבוצות לשם כך.
מי-טל גרייבר שורץ: זה יעצים אותם על-ידי זה שהם ידעו למי לפנות, הם ידעו שבמקרה הזה פונים לאיגוד האינטרנט, ובמקרה אחר פונים למשטרה.
יהודה סקר: הם פנו ל-120 חברי כנסת ולעוזרים שלהם.
יהודה סקר: הייתי בכנס שלהם.
יהודה סקר: התייצבו חמישה עוזרים פרלמנטריים, ואף חבר כנסת לא התייצב.
מי-טל גרייבר שורץ: לא פנינו לחברי כנסת, פנינו רק לעוזרים ולדוברים, והגיעו יותר מחמישה.
יהודה סקר: אז אני חוזר בי.
יהודה סקר: הם לא עושים מספיק.
מי-טל גרייבר שורץ: אנחנו נשמח לעשות יותר.
לימור הררי: אני ממונה על הנושא של אתיקה ומוגנות במשרד החינוך.
לימור הררי: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם גופים ממשלתיים, משטרת ישראל כמובן, סנגוריה ציבורית לנוער.
לימור הררי: אני מייצגת היום גם את שפ"י, שירות פסיכולוגי ייעוצי, וגם את המפקחת לזכויות הילד, טובה בן-ארי, כך שאני מדברת בשם כולם.
לימור הררי: חשוב לי לציין, כמו שעלו כאן עוד דברים של חרמות על ילדים, והעלון שאתם רואים לפניכם שהוצאנו יחד להורים, התחום של גלישה בטוחה חולש על מגוון של נושאים, שכולם יחד חוברים לשאלה איך להתנהל נכון ברשת האינטרנט.
לימור הררי: וזה כלי שאנחנו רוצים לצייד בו את הילדים שלנו, איך להתנהל נכון.
לימור הררי: שמחתי לשמוע שהילדים שלך כבר חוו סדנה כזאת, שאנחנו פיתחנו השנה, שהיא בעצם סדנה משותפת של הורים וילדים, שהמורה מעבירה פעילות כיתתית.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא יודעת אם זו המורה, אני חייבת להגיד.
אורלי לוי אבקסיס: לא אני הייתי הנציגות ההורית, אבל זה היה אחר הצהריים, לא בשעות בית הספר, אז אני לא יודעת אם זאת היתה יוזמה של בית הספר שהביא מישהו חיצוני או של משרד החינוך.
אורלי לוי אבקסיס: אני מאמינה שהיתה לכם פה יד.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה, אם נאמר פה שאנחנו מדברים על שעת חברה, שלשם דוחפים את כל הנושא של חינוך למיניות ולבריאות ועוד, אין זמן.
לימור הררי: כדי לסבר את האוזן, בדצמבר הוצאנו חוזר מנכ"ל שמדבר על מינוי של צוות חיים ברשת, צוות שכולל רכז חברתי, רכז תקשוב, יועץ חינוכי, פסיכולוג אם יש והורה, ויחד הם צריכים להתוות לאורך כל השנה, וזה מעוגן בחוזר מנכ"ל מכיתה א' עד י"ב, את הנושא של גלישה בטוחה ברשת עם כל ההיבטים שבפנים, כולל כמובן פדופיליה.
אורלי לוי אבקסיס: מקדישים לזה גם זמן במערכת השעות?
לימור הררי: זה מופיע במסגרת של שעות כישורי חיים כרגע.
יהודה סקר: זו אותה שעה שמדברים עליה כל הזמן.
איילת פולג: לא.
איילת פולג: אצלנו היתה שעה של כישורי חיים.
לימור הררי: כישורי חיים ביסודי, שעות מחנך בעל-יסודי.
לימור הררי: אין ספק שצריך לעשות יותר.
לימור הררי: השנה תהיה השנה העשירית שאחת לשנה אנחנו עושים שבוע לאומי לגלישה בטוחה וחוברים למדינות אחרות.
אורלי לוי אבקסיס: מתי?
לימור הררי: ב-5 בפברואר.
לימור הררי: פיתחנו קטלוג שהופץ לכל המורים, שכולל מערכי שיעור שעוסקים בכל ההיבטים מקוטלגים על-פי שכבות גיל, לפי נושאים.
לימור הררי: יש שם מערכי שיעור שעוסקים בנושא של פגישה עם זר, תקשורת עם זרים ברשת.
לימור הררי: על-פי הסרט שחובה על כולם לצפות, סרט שנקרא trust, אמון, ברשת, שממש מספר על התופעה.
אורלי לוי אבקסיס: ילדים רואים את הסרט הזה במסגרת בית הספר?
לימור הררי: מגיל 16 ומעלה.
אורלי לוי אבקסיס: יש לי שאלה שאנחנו נתקלנו בה בבית הספר אצלנו, וזה דווקא על חרמות באינטרנט וכדומה.
אורלי לוי אבקסיס: אתם צריכים לתת הוראה חד-משמעית ואחידה למורים שנאלצים להתמודד עם הורים שאומרים להם: מה שקורה אחר הצהריים לא במסגרת מערכת החינוך, זה לא עניינכם, איפה הילד שלי גולש או מה הוא עושה או איך הוא מדבר עם החברים שלו.
אורלי לוי אבקסיס: אולי פה להיות אחיד.
אורלי לוי אבקסיס: כי אני יודעת שהיו כמה שיקולי דעת שלא תמיד הלכו בכפיפה אחת בתוך אותו בית-ספר.
אורלי לוי אבקסיס: יש כאלה שחשבו שאם יש לזה אפקט על הילדים שאחר כך מגיעים למערכת החינוך אז זה בהחלט, ויש כאלה שאמרו ששעות אחר הצהריים הוא הזמן הפנוי שלהם ואנחנו לא יכולים להתערב אם ההורים לא רואים לנכון.
לימור הררי: ההוראה היא חד-משמעית.
אורלי לוי אבקסיס: אז תרעננו את ההוראה הזאת.
לימור הררי: היא יצאה רק בדצמבר, אבל כעיקרון אנחנו ממשיכים להטמיע את החוזר.