GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי לוי אבקסיס: את יודעת מה זה מזכיר לי?
אורלי לוי אבקסיס: בצעירותי, לפני החוק - - -
סיגל פעיל: זה מגיע לקבלן המשלוחים ועוד איך.
מורן סבוראי: את מפריעה לי.
סיגל פעיל: אבל, תבדקי.
אורלי לוי אבקסיס: היתה לךְ זכות דיבור.
קריאה: זה לא מגיע לנער.
מורן סבוראי: נכון.
אורלי לוי אבקסיס: חבר'ה, אני בכוונה מבקשת מהתמ"ת - - -
מורן סבוראי: אני רוצה להדגיש עוד - - -
אורלי לוי אבקסיס: אתן לך להמשיך.
אורלי לוי אבקסיס: בצעירותי, ותבינו שאני לא כזו צעירה, כשעבדנו במלצרות, היו לוקחים שירות 10% מכל שולחן ולא מעבירים את זה למלצריות, והיינו עובדים על טיפים.
אורלי לוי אבקסיס: אבל, גם אצלנו, אז, ואנחנו מדברים על תלמידי תיכון ובעיקר בחופשים, היה את הנושא של להשלים לשכר מינימום מסוים.
יחזקאל אופיר: גם היום.
אורלי לוי אבקסיס: לא הגעת – היו משלימים.
יחזקאל אופיר: - - -
אורלי לוי אבקסיס: ואז, יצא החוק, ובעצם האכיפה השתנתה, והיום זה משהו שלא מתקיים.
אורלי לוי אבקסיס: גם הטיפים מתחלקים אחר כך בין המלצרים, לפי מה שהבנתי, אבל יש להם את השכר המינימאלי שאותו הם מקבלים.
יחזקאל אופיר: שכר מינימום חייב להיות משולם גם לעובד במסעדה.
יחזקאל אופיר: אין: רק מטיפים.
אורלי לוי אבקסיס: אין חיה כזו בעולם החוקי במדינת ישראל.
יחזקאל אופיר: היה בפסיקה לגבי הטיפים: אם הטיפים נכנסים לכל הקופה או שהם נכנסים כתקבולים- - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל, את המינימום ההכרחי – אתה יודע מה אתה יוצא בסופו של יום, מה שלא קרה פה אצל הנערים.
מורן סבוראי: אומר עוד קצת נקודות.
אורלי לוי אבקסיס: בזריזות.
מורן סבוראי: אני רוצה להדגיש שלא היה ביטוח לנערים האלה.
מורן סבוראי: בחלק מהמקרים הם נסעו בחלק האחורי של הטרנזיט בלי חגורת בטיחות כשהם יושבים על רצפת הטרנזיט או על איזה ארגז ארעי שהניחו שם לצורך העניין.
מורן סבוראי: אני רוצה להדגיש הקבלנים, שחברתי דיברה עליהם, לא לקחו שום אחריות אחורה.
מורן סבוראי: כל מה שהם אמרו זה שהם מוכנים - - -
סיגל פעיל: לקחו ועוד איך אחריות אחורה בתצהירים שהוגשו לבית-הדין.
מורן סבוראי: לא.
מורן סבוראי: הם לא לקחו שום - - -
סיגל פעיל: אתמול בית-הדין תיקן אותךְ.
סיגל פעיל: - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת.
מורן סבוראי: הם לא לקחו שום אחריות אחורה.
סיגל פעיל: היא פשוט - - -
מורן סבוראי: הם לקחו אחריות קדימה.
סיגל פעיל: כדאי שתקראו את התצהירים.
מורן סבוראי: כל השאלה של העבר נותרה פתוחה.
אורלי לוי אבקסיס: חברים, לא, לא, לא.
סיגל פעיל: חמור מאד מה שאת עושה.
אורלי לוי אבקסיס: עוד מלה – להתפרץ.
אורלי לוי אבקסיס: את יכולה לבקש להגיב.
סיגל פעיל: אז, אני מבקשת.
אורלי לוי אבקסיס: אבל, את לא מתפרצת לתוך הדיון כשמישהו מדבר.
סיגל פעיל: אז, אני מבקשת - - -
אורלי לוי אבקסיס: מי שיתפרץ ייצא החוצה.
סיגל פעיל: הדברים האלה הם לא נכונים.
אורלי לוי אבקסיס: אמרתי לך: תבקשי להגיב.
סיגל פעיל: תודה.
אורלי לוי אבקסיס: תמשיכי.
אורלי לוי אבקסיס: היא אומרת שאין פה – אבל אנחנו נכנסים פה כבר לעניין המשפטי, וזה לא - - -
מורן סבוראי: גברתי, אני לא רוצה להיכנס יותר.
מורן סבוראי: הדבר האחרון שאני רוצה להדגיש, ואחר כך אשמח אם יישמע נציג ההסתדרות, הנוער העובד, בקצרה גם כן:
מורן סבוראי: אשמח אם תשאלו את הנער סרגי על כליאה בתוך טרנזיט שהיתה אחרי שהסופר ידע שאנחנו הולכים לעמוד על הזכויות האישיות והקיבוציות שלהם.
מורן סבוראי: הנער הזה נכלא, אני לא יודעת, לדקות ארוכות, ואני חושבת שלשעות, בתוך טרנזיט עם ניסיון להניא אותו מהחתימה על טפסי ההצטרפות להסתדרות הנוער העובד והלומד.
מורן סבוראי: הציעו לו כספים.
מורן סבוראי: אבל, גם תוך כדי לא נתנו לו לצאת מהטרנזיט הזה.
מורן סבוראי: תודה רבה.
אורלי לוי אבקסיס: זה נכון?
אורלי לוי אבקסיס: מה, כלאו אותך באוטו?
אורלי לוי אבקסיס: אמרו לך למה כולאים אותך או אולי יכול להיות שנשבר שם המנעול במקרה ולא הייתה יד מכוונת?
סרגי יאקושנקו: בכוונה עשו את זה.
אורלי לוי אבקסיס: אמרו לך שזה בגלל זה שהגשת תלונה?
אורלי לוי אבקסיס: כמה זמן היית שם?
סרגי יאקושנקו: בערך שעה וחצי.
אורלי לוי אבקסיס: מי כלא אותך?
סרגי יאקושנקו: אחד הנהגים.
אורלי לוי אבקסיס: איך השתחררת?
סרגי יאקושנקו: לקחתי לו, לנהג הזה, את הטלפון, והתקשרתי כאילו - - -
חי בדרה: אנשי ההסתדרות הגיעו לחניון.
חי בדרה: שלחנו אותם, כששמענו שזה המקרה.
חי בדרה: הם ראו שיש אנשים - --
אורלי לוי אבקסיס: לא הזמינו משטרה?
חי בדרה: לא הבנו מה הסיטואציה.
חי בדרה: אחרי זה באנו וביקשנו מסרגיי להגיש תלונה במשטרה.
קריאה: שיגעון.
אורלי לוי אבקסיס: יש פה יותר מדי דברים שאותי מטרידים מאד גם בתור אמא לנערות מתבגרות ובכלל בתור מישהי שהיא נציגת ציבור.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ניתן דווקא לנציג מועצת תלמידים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעבור שנייה אחת מהעניין של ה"סופר דוש".
סיגל פעיל: אני מבקשת לתקן את מה שהיא אמרה.
סיגל פעיל: גם בית-הדין תיקן אותה באמצעות הפנייה לְתצהירים.
סיגל פעיל: בשני התצהירים, שהגישו שני - - -
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא נכנסים פה לשאלות משפטיות.
סיגל פעיל: אנחנו נכנסים לעובדות.
אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה להבטיח לך שאנחנו נמשיך ונעקוב.
סיגל פעיל: - - -סליחה, אנחנו אלה שהעברנו לכם את הנתונים.
סיגל פעיל: מה שאמרה חברתי היה לא נכון.
סיגל פעיל: בשני התצהירים כתבו במיוחד: אנחנו אחראים לכל - - -
אורלי לוי אבקסיס: מאחר שהתצהירים לא בידינו ומאחר שאנחנו לא בית-דין לעבודה, אנחנו ניאלץ לסמוך על השופטת שעושה שם - - -
סיגל פעיל: אתם עוסקים בנושא תלוי ועומד.
קריאה: לא עוסקים - - -
סיגל פעיל: האמת היא הפוכה ממה שאמרה חברתי.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נמשיך ונעקוב גם בעקבות סדר הדיונים שנקבעו בצורה מאד מפורטת.
סיגל פעיל: מצוין.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו גם נדווח, כדי שייזהרו אחרים בעתיד מהפרת זכויות של בני נוער.
סיגל פעיל: וגם ייזהרו מלהפיץ דיבה.
אורלי לוי אבקסיס: וגם מזה.
אורלי לוי אבקסיס: אין בעיה.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה שנשמע את דין זהר, ממועצת התלמידים והנוער הארצית.
דין זהר: אני דין זהר, יושב-ראש מחוז מרכז במועצת התלמידים והנוער הארצית, ואני רוצה לדבר באמת על העניין הגדול – על כל מה שקשור להעסקת בני נוער.
דין זהר: אנחנו נמצאים עכשיו בחודשי הקיץ, ואני רוצה להתחיל מזה שאני קצת מזועזע.
דין זהר: אני מכיר הרבה מאד סיפורים על בני נוער שפוגעים בהם, ולא שמעתי על רמות כאלו.
אורלי לוי אבקסיס: זה גם מגיע אליכם?
קריאה: בטח.
דין זהר: כן, אנחנו עוסקים בזה, ועוד מעט גם אפרט את זה.
דין זהר: קצת קשה לי לשמוע ככה טענות נגד על דברים ששומעים פשוט מבני נוער עצמם.
אורלי לוי אבקסיס: מה אתה שומע?
דין זהר: אני רוצה להתחיל מזה שאנחנו לא מדברים רק על רשתות גדולות.
דין זהר: לא מזמן שמענו על "מקדונלדס" לדוגמא שתבעו אותם על 19 סעיפי אישום בעניין הזה.
יחזקאל אופיר: אבל, זה משהו אחר.
דין זהר: לא.
דין זהר: אבל גם זה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל, היתה שם הפרה של זכויות בני נוער?
יחזקאל אופיר: ודאי.
אורלי לוי אבקסיס: מבחינתי, זה אותו דיון.
דין זהר: נכון.
יחזקאל אופיר: זה היה על שבת, אבל לא - - -
דין זהר: בסדר, אבל זה עדיין העסקת בני נוער.
דין זהר: אנחנו מדברים על עסקים בכלל, אם זה עסקים קטנים ואם זה עסקים גדולים.
דין זהר: יכול להיות שגם בעסקים קטנים יש יותר בעיות.
דין זהר: יש פה בעיה.
דין זהר: אני רוצה להתחיל בפעילות הסברתית.
דין זהר: אנחנו, מועצת התלמידים והנוער, ועוד מעט תשמעי גם את מנהל חברה ונוער, עוסקים הרבה מאד בנושא הסברה –להעביר לבני הנוער.
אורלי לוי אבקסיס: איפה אתם מעבירים להם את זה?
אורלי לוי אבקסיס: במסגרת החינוכית לפני שהם יוצאים לחופשים?
דין זהר: בכול.
דין זהר: במסגרת הבלתי-פורמאלית ובמסגרת הפורמאלית.
דין זהר: היום, אני יכול לספר לך על נתניה, העיר שלי, שבכל אירוע, ולא משנה מה סוגו, אנחנו עוסקים בכל מה שקשור לנוער עובד.
דין זהר: מחלקים להם פלאיירים ביחד עם הנוער העובד והלומד ומפרסמים כמה שיותר.
אורלי לוי אבקסיס: מה, את הזכויות שלהם?
דין זהר: את הזכויות שלהם.
דין זהר: הבעיה קצת יותר עמוקה.
דין זהר: לגבי ההסברה, אמנם יש עדיין הסברה אבל לא מספיק.
דין זהר: אני חושב, וזו כבר הצעה, להעביר גם את ההסברה לגבי זכויות להורים, למורים.
דין זהר: גם שזה יבוא מראש מעוד גופים ולא רק מאתנו, מהנוער, אלא גם מההורים, כי זה חלק מהסמכות ההורית לפי דעתנו, וחשוב לשים על זה דגש.
דין זהר: אותו דבר לגבי המורים.
אורלי לוי אבקסיס: יש לכם אתר אינטרנט?
דין זהר: למועצת התלמידים והנוער?
דין זהר: כמובן.
אורלי לוי אבקסיס: יש באתר האינטרנט שלכם גם את הזכויות?
אורלי לוי אבקסיס: רגע, אני רוצה שתתייחס לזה.
אורלי לוי אבקסיס: נוצר אצלי הרושם שהנערים פה בכלל לא ידעו מה התהליך אפילו של כניסה לעבודה.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, הוא לא ידע שצריך להביא אישור רפואי, הוא לא ידע שצריך למלא טפסים והוא לא ידע שצריך להגיש טופס 101 – כך זה נקרא?
דין זהר: כן, 101.
אורלי לוי אבקסיס: זה עדיין נחשב טופס 101.
אורלי לוי אבקסיס: הם לא ידעו על זה, וסביר להניח שהם עסוקים בדברים אחרים ובסופו של דבר הם חושבים ישר על העבודה ועל ההכנסה שתהיה שם אבל הם לא מודעים לביורוקרטיה שבעצם באה להגן עליהם במקרה הזה.
דין זהר: היום, התהליך הזה התקדם.
דין זהר: גם במועצות התלמידים ברשויות פועלים יותר כדי לקדם את ההסברה ואת הידע הזה בנושא, בין אם זה ירידי תעסוקה ונושאים כאלה שבעצם דרך מועצת התלמידים והנוער הרשותית עוזרים לנערים להתקדם בתהליך הזה.
אורלי לוי אבקסיס: הם מלווים אותם?
דין זהר: כן, מלווים בתהליך, למשל למצוא עבודה.
דין זהר: אנחנו עושים ירידי תעסוקה, ומי שמגיע לשם בעצם זה עסקים שדואגים לזכויות הנוער.
הדרה רוזנבלום: באותו מקום כבר מצלמים אותם ונותנים להם את הטופס והכל.
דין זהר: כן.
דין זהר: כל זה.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, באותם ירידים כבר הם ממלאים את כל הטפסים הפורמאליים.
יחזקאל אופיר: פנקס עבודה וכו'.
הדרה רוזנבלום: יהיה באור יהודה, אז כבר מגיעים כל האנשים וכול - - -
אורלי לוי אבקסיס: זה מגיע גם לפריפריה?
הדרה רוזנבלום: בוודאי.
דין זהר: ההעסקה והתהליך ספציפית בעניין הזה גם – עובדים ומתקדמים יותר ויותר.
אורלי לוי אבקסיס: היו ירידי תעסוקה בפריפריה לבני נוער?
הדרה רוזנבלום: בבאר-שבע, בעפולה.
יחזקאל אופיר: בפריפריה זה היה.
יחזקאל אופיר: במודיעין זה היה.
יחזקאל אופיר: זה פריפריה.
אורלי לוי אבקסיס: מודיעין פריפריה, אה?
אורלי לוי אבקסיס: כל אחד עד 15:00.
אורלי לוי אבקסיס: זה רק נאמר במירכאות כפולות.
הדרה רוזנבלום: אני מדברת על באר-שבע, עפולה.
דין זהר: זה מתקדם מאד, והמועצות ברשויות פועלות הרבה מאד בעניין הזה.
דין זהר: עניין נוסף שחשוב לי להגיד הוא לגבי גיל 13.
אורלי לוי אבקסיס: בכל המגזרים גם נמצאים?
דין זהר: בכל המגזרים.
הדרה רוזנבלום: במגזר הערבי פחות.
דין זהר: פחות.
דין זהר: נכון, אבל - - -
הדרה רוזנבלום: יש להם פחות מועצות רשותיות ויש יותר - - -
אורלי לוי אבקסיס: גם המודעות שם בטח היא פחותה לגבי התנאים.
הדרה רוזנבלום: הבעיה הגדולה היא שילדים מפחדים למלא את כל הטפסים האלה כי לא ייקחו אותם לעבודה.
דין זהר: פה הבעיה.
אורלי לוי אבקסיס: אם העובד מחויב על-פי חוק, למה יש את החסם הזה שנערים מפחדים למלא טפסים כי אז זה יכול לפגוע להם בתנאי העבודה או בכלל בקבלה לעבודה?
דין זהר: אנחנו מדברים בכלל על חשש של בני נוער.
דין זהר: בני נוער היום חוששים.
אורלי לוי אבקסיס: יש לזה אחיזה במציאות?
הדרה רוזנבלום: יש המון ביקוש על פחות מקומות.
דין זהר: מה זאת אומרת?
דין זהר: היום, בני נוער צריכים לעבוד.
דין זהר: בני נוער רוצים לעבוד, והם צריכים את הכסף הזה, ומפחיד אותם להפסיד את מקום העבודה שלהם בגלל דברים כאלו.
אורלי לוי אבקסיס: מה החשש?
אורלי לוי אבקסיס: בואו ותסבירו לי.
אורלי לוי אבקסיס: מעסיקים מעדיפים להעסיק בשחור – זה מה שאתם אומרים?
דין זהר: פשוט יש מעסיק שהוא הרבה יותר חזק מהנער, והנער לא יתחיל להתווכח ולריב עם המעסיק שלו שהוא בסוף נותן לו את הכסף, גם אם זה קצת.
דין זהר: פה אני רוצה להתייחס למה שאמר סרגיי.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא רוצה לעבור על זה הלאה.
דין זהר: זה בעייתי מאד.
אורלי לוי אבקסיס: המעסיק מחויב על-פי חוק לעבוד בהתאם לתקנות האלה, בהתאם לחוקים הללו.
אורלי לוי אבקסיס: הוא צריך את הטופס, והוא צריך את האישור הרפואי.
אורלי לוי אבקסיס: למה זה מהווה חסם?
דין זהר: הבעיה העיקרית היום היא אצל המעסיקים.
דין זהר: היום, בני-הנוער יודעים יותר על הזכויות שלהם, מודעים לעניינים האלה.
דין זהר: הבעיה היא שהמעסיק מהצד השני לא עושה את זה.
אורלי לוי אבקסיס: לא עושה מה?
אורלי לוי אבקסיס: לא שולח אותו?
אורלי לוי אבקסיס: זו החובה שלו על-פי דין: "לך תביא לי אישור רפואי, ולך תמלא את הטפסים".
דין זהר: זו עבודה קשה בשביל המעסיק.
דין זהר: למה שהוא יעשה את זה?
דין זהר: בסוף הנער רוצה לעבוד.
אורלי לוי אבקסיס: אבל, אסור לו להעסיק אותו בלי זה.
דין זהר: זאת הבעיה.
דין זהר: אז, פה אנחנו נכנסים לעניין האכיפה.
דין זהר: אני בטוח שיש הרבה מאד תקנים.
אורלי לוי אבקסיס: פיקוח, פיקוח, פיקוח.
דין זהר: פיקוח.
דין זהר: פה אביא עוד הצעה: לעשות איזה שהוא מפגש של הנוער העובד, תמ"ת ושלנו, ולחשוב ביחד על דרך שאנחנו מערבים את בני-הנוער בכל מה שקשור לאכיפה.
דין זהר: אמנם יש 40 אנשים שעוסקים בעניין הזה, אבל אולי אם נרתום גם את בני-הנוער למהלך הזה של אכיפה זה רק יקדם את התהליך.
אורלי לוי אבקסיס: ומשרד החינוך.
חי בדרה: שמי חי בדרה מהסתדרות הנוער העובד והלומד, ואני רוצה לתת הצהרה כללית גם בקשר למקרה הקודם אבל פחות ולהתמקד במצב שהנערים עובדים בארץ, פנייה שלנו לוועדה: תודה לחברי הועדה לזכויות הילד, ובמיוחד לחברת-הכנסת אורלי לוי-אבקסיס, ששמו את הדיון אודות הנערים העובדים בחופש כפי שעולה ממקרה נערי "סופר דוש".
חי בדרה: אנחנו גדלנו על סיפורי הרצל ושבעת הכוכבים שסימנו את שבעה שעות העבודה היומיות.
חי בדרה: אנחנו גדלנו על סיפורי המ"כים בפלמ"ח שלקחו נערים קשי יום וגידלו אותם להיות לוחמים שהצילו את מדינת ישראל הצעירה.
חי בדרה: זו מדינת ישראל היפה, הטובה, שחלמנו עליה ועודנו כמהים לה.
חי בדרה: לצערנו, כמה דורות אחרי, אנחנו חיים במדינת ישראל בה זה אפשרי שנערים יעבדו לאור יום במשך כמה שנים, בחצרה של רשת גדולה, ללא כל הכנסה ותוך מעבר על כלל חוקי העבודה במדינת ישראל; בשעות ארוכות, בתנאים של חוסר בטיחות וכל זאת ללא שכר בסיסי.
חי בדרה: כולם ידעו שאלו תנאיהם, ואיש לא עצר את הדברים מלהתרחש.
חי בדרה: אנחנו חיים במדינה, בה יכולים אנשים מבוגרים לטעון ברצינות שמה שהתרחש ונעשה בנערים במשך כמה שנים למול עיניהם לא היה ידוע להם; הם לא שמעו, הם לא ראו, לא דיברו אתם על זה.
חי בדרה: אנחנו חיים במדינה, בה מושקעות אנרגיות עצומות בכדי להטיל אימה ולהפחיד אנשי איגוד מקצועי שבאים לאגד בני נוער.
חי בדרה: אנחנו חיים במדינה בה יכולים אנשים להכניס נער, שבסך הכול דורש את שמגיע לו, לאוטו סגור ולאיים עליי לבטל את חתימתו להסתדרותו, להצטרפותו, שאם לא כן יבולע לו.
חי בדרה: אנחנו חיים במדינה שבה מסוגלים לומר לנו מעסיקים ובאי כוחם בחדר סגור שהילדים בכלל רצו לבוא ועשינו להם טובה ושהילדים האלו הם עולי חבר העמים וזה עניין תרבותי, ושטויות מעין אלו.
חי בדרה: אנחנו חיים במדינה, בה יכול לבוא מעסיק ולספר על התנאים הקשים בהם נאלץ לעבוד כילד כדי להסביר ולהצדיק לציבור ולעצמו מדוע זו זכותו לעשות אותו דבר לאחרים ברגע שהוא עלה מעמד.
חי בדרה: אנחנו חיים במדינה, בה יכול להתקיים דיון בבית משפט שמצד אחד יש שבעה עורכי-דין וכסף גדול ומצד שני כמה עשרות נערים, ועורכי-הדין משקיעים את מירב זמנם וכספי לקוחותיהם במסמוס התיק ועיכובו בכדי שהצדק לא ייצא לאור.
חי בדרה: כבוד חברי הכנסת, אנחנו רואים את מקרה נערי "סופר דוש" כמקרה דגל בו נחצו כל הגבולות בהעסקת הנוער בארץ.
חי בדרה: כל עיני הנוער בארץ נשואות אליו, אלפי מחנכים בימים אלה מחנכים בשעה זו על מעשה "סופר דוש".
חי בדרה: כולם מחכים לדעת האם זכויותיהם של הנערים הפקר או האם יעלה קול סערה על שהתרחש, האם החברה הישראלית מוכנה לכך שהם יהיו למרמס.
חי בדרה: כל הנערים הללו יודעים ורואים שבמקום לקחת אחריות מעסיקים גדולים מנסים לגלגל את עיניהם לשמיים, לאיים בדיבה על כל מי שאומר את העניין הברור – שיש להם אחריות – ולהסיט את הדיון לכל מיני מקומות שבהם האמת לא תצא לאור.
אורלי לוי אבקסיס: זה עוד ארוך?
חי בדרה: לא.
סיגל פעיל: אלה דברי בלע ושקר.
חי בדרה: האמת היא ברורה.
סיגל פעיל: אלה דברים חמורים מאד של דיבה.
חי בדרה: האמת היא ברורה: אם יכל להתרחש מקרה כזה בחצרה של רשת גדולה עם כמה מאות עובדים, אז רק ניתן לשער לאיזה חופש גדול יוצאים ילדינו.
חי בדרה: כבוד חברי הכנסת, עמדתנו לאור המתרחש: 1.
חי בדרה: מצב עבודת בני הנוער הדרדר ויש להפעיל אמצעים נרחבים כדי לתקן זאת.
חי בדרה: המטרה צריכה להיות שצעדיהם הראשונים של בני הנוער בארץ בעבודה יהיו בחממה שאנחנו כמבוגרים נערוב לה.
אורלי לוי אבקסיס: לא, הדיון שלנו - - -
חי בדרה: שנייה.
חי בדרה: רק ההצהרה שלנו, של הנוער העובד.
אורלי לוי אבקסיס: אתה גם מוביל אותנו במדרון חלקלק להתעסק בנושא של דיני - - -
חי בדרה: אני אומר עכשיו את האמירות הכלליות.
אורלי לוי אבקסיס: תבחר לך את המשפט הכי חשוב, ותגיד אותו, ובזה זה מסתיים.
חי בדרה: אני אגיד.
חי בדרה: זה ממש ייקח עוד 20 שניות.
חי בדרה: 2.
חי בדרה: ראשית כל, זו אחריותה של החברה האזרחית.
חי בדרה: על בני הנוער להתאגד בעזרת הסתדרויותיהם ולהשיג הישגים בשדה הקיבוצי.
חי בדרה: 3.
חי בדרה: במקרי ההפרה החמורה שמתגלה, יש להרתיע את המעסיקים שעברו ועוברים על חוקי העבודה לנוער על-ידי: דין מהיר; ענישה מרתיעה הן מנהלית והן בפסיקת בית-דין; הוקעה ציבורית; והגנה משמעותית של בית-המשפט והחוק על נערים במהלך התאגדותם.
חי בדרה: אנו מבקשים בכל לשון של בקשה: צאו בקריאה ברורה מהבית הזה, שבכל האמור להעסקת בני נוער ולפגיעה בזכויותיהם בעבודה לא ניתן יהיה להתחבא מאחורי קבלנים או לגלגל אחריות.
חי בדרה: אלה הילדים של כולנו.
חי בדרה: עיניהם של סרגיי, אלכסיי, שי וחבריהם נשואות אליכם, וממקרה זה תלמד כל הארץ כיצד יעשה בנוער.
חי בדרה: אולי עוד תחזור מדינת ישראל - - -
אורלי לוי אבקסיס: נגמר.
אורלי לוי אבקסיס: המונולוג הזה גם במיוחד.
אורלי לוי אבקסיס: הבנו את הכוונה.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שרובנו פה היו מזדהים אתה, אם היית מוריד באמת כמה נקודות שהן באמת על שולחן בית-המשפט, ואנחנו מנסים להיזהר.
סיגל פעיל: בית-המשפט הורה להם להפסיק להכפיש בתוך ההחלטה, וגם זה הופר היום.
אורלי לוי אבקסיס: דין, תאמר שני משפטים, ומשם נעבור למועצה לשלום הילד.
דין זהר: עניין הכרחי מאד.
דין זהר: אנחנו רוצים להבין מה מדינת ישראל עושה במצב בו ילד בן 13 חייב לעבוד, והרי לא מעניין אותו כמה כסף הוא יקבל והעיקר שהוא יקבל כסף?
דין זהר: מה קורה במצב הזה?
דין זהר: משרד הרווחה?
דין זהר: חינוך?
אורלי לוי אבקסיס: דרך-אגב, צריך לזכור שאנחנו בכל מה שקשור לבתי-ספר יש דין מאד ברור לגבי שעות העבודה ושעות הלימודים, ומי שמפר את זה יש גם קנסות בצד.
יחזקאל אופיר: גם אנחנו פועלים.
דין זהר: אנחנו רואים שזה עדיין לא עובד.
הדרה רוזנבלום: יש גם ביקור סדיר - - -
דין זהר: בני נוער חייבים את הכסף הזה, אז פוגעים בהם.
אורלי לוי אבקסיס: יש גם חובת דיווח על --
הדרה רוזנבלום: --ילד שחסר.
דין זהר: יש ילד שחייב – פוגעים בו.
אורלי לוי אבקסיס: מחלקת המחקר של הכנסת, בבקשה.
מריה רבינוביץ: רציתי לשאול שאלה, בבקשה, את משרד החינוך לגבי עניין ההסברה.
מריה רבינוביץ: לפני שנתיים אתם התבקשתם - - -
הדרה רוזנבלום: לפני שנה.
מריה רבינוביץ: לפני שנה בדיון של הוועדה התבקשתם להכין חוזר מנכ"ל משרד החינוך.
הדרה רוזנבלום: יש פה את כל החומר.
אורלי לוי אבקסיס: יצא חוזר מנכ"ל?
הדרה רוזנבלום: לא יצא חוזר מנכ"ל.
אורלי לוי אבקסיס: אחרי שנתיים?
הדרה רוזנבלום: זה לפני שנה.
הדרה רוזנבלום: אנחנו עבדנו עליו.
הדרה רוזנבלום: התחלנו לעבוד עם הנציגים של הנוער העובד.
הדרה רוזנבלום: אפילו חשבנו להוציא- - -
אורלי לוי אבקסיס: למה אומרים "חוזר מנכ"ל"?
אורלי לוי אבקסיס: כי זו הדרך הכי מהירה לפתור בעיות מסוימות.
אורלי לוי אבקסיס: אפילו כשאנחנו מגישים חוקים, אומרים לנו: "אבל, אפשר אולי לפתור את זה בחוזר מנכ"ל", כי זו הדרך הכי מהירה.
הדרה רוזנבלום: רצינו לעשות את זה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל, שנה ומשהו ועדיין - - -
הדרה רוזנבלום: זה לא שנה ומשהו, אבל אני באמת רוצה לומר שאנחנו חשבנו, ואנחנו עדיין חושבים, וגם מנכ"לית המשרד ביקשה שזה יהיה.
הדרה רוזנבלום: אנחנו לא סתם הולכים להוציא את זה בחוזר מנכ"ל שיהיו הנחיות.
הדרה רוזנבלום: אנחנו גם ממש דיברנו על הפעלות.
הדרה רוזנבלום: יש שעת מחנך, ואנחנו מכניסים את זה לתכנית הליבה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל, הקיץ כבר פה ואולי פספסנו.
אורלי לוי אבקסיס: יצאו לחופשה.
הדרה רוזנבלום: בסדר.
הדרה רוזנבלום: אל"ף, כולם יצאו.
הדרה רוזנבלום: יש בחינות בגרות, ואנחנו ריאליים.
הדרה רוזנבלום: אבל, אנחנו כן מפנים והפנינו וגם בשיעורי האזרחות – אני אמנם לא מייצגת את שיעורי האזרחות – כן עבדו על זה וכן נתנו את זה.
הדרה רוזנבלום: אנחנו במיוחד השנה הכנסנו זאת בחוזר מנכ"ל בקטע של איפה לראות ואיפה לקבל את המידע, וזה כל האתרים שקיימים, גם שלכם וגם שלנו וגם של הנוער.
הדרה רוזנבלום: זה לא מספיק, אבל אני מאמינה שמעכשיו שזה ייכנס גם לתכנית הליבה של שיעורי החינוך - - -
אורלי לוי אבקסיס: זה ייכנס לתכנית הליבה של שיעורי החינוך?
הדרה רוזנבלום: זה בטוח.
הדרה רוזנבלום: אני כתבתי את ההפעלה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו שואלים, כי זה נאמר לנו גם לפני שנה פלוס.
הדרה רוזנבלום: זה לא היה שנה פלוס, אבל לא משנה.
הדרה רוזנבלום: בתכל'ס, אני הייתי פה גם לפני שנה וגם לפני שנתיים בוועדת החינוך בנושא הזה.
הדרה רוזנבלום: זה לא היה פה.
הדרה רוזנבלום: זה היה בוועדת החינוך.
הדרה רוזנבלום: אנחנו, בהחלט, ניסינו לראות את זה בכל ההיבטים עם פעילות להורים ולקהילה.
אורלי לוי אבקסיס: את יכולה לתת לנו צפי מתי זה כן אמור להיכנס?
הדרה רוזנבלום: אני מאמינה שעד אוקטובר זה יהיה.
אורלי לוי אבקסיס: עד אוקטובר.
אורלי לוי אבקסיס: ממש חבל שפספסנו את הקיץ.
מריה רבינוביץ: עוד נקודה אחת אחרונה – להתייחס לפרסומים שלכם באתר האינטרנט.
מריה רבינוביץ: אתם מפרסמים את המידע לבני נוער, ולפי מה שאנחנו ראינו המידע שם לא מעודכן.
מריה רבינוביץ: שוחחתי איתך.
הדרה רוזנבלום: אתמול דיברנו על זה.
מריה רבינוביץ: כן.
מריה רבינוביץ: מדובר על המחיר ושכר המינימום של הנוער.
הדרה רוזנבלום: בסדר, אבל גם כשנפרסם את זה בחוזר מנכ"ל, כל שנה יש עדכון.
קריאה: זה מתעדכן.
מריה רבינוביץ: אבל זה דבר שאפשר לעשות אותו ממש היום.
הדרה רוזנבלום: נו, בסדר.
אורלי לוי אבקסיס: בני הנוער יודעים מה שכר המינימום שהם אמורים לקבל בחופשת הקיץ ובכלל כשהם עובדים?
אורלי לוי אבקסיס: כמה לשעה?
אורלי לוי אבקסיס: בוא ונעשה פה מחקר קטן.
אורלי לוי אבקסיס: סרגי, אתה יודע?
אורלי לוי אבקסיס: שי, אתה יודע?
שי ציון: גיל 17?
שי ציון: – 17.77.
אורלי לוי אבקסיס: עבודת נוער – כמה אתה אמור לקבל פר שעה?
שי ציון: 17.77.
קריאה: 19 - - -
אורלי לוי אבקסיס: שי, אתה לוחש לו שם.
קריאה: 19.60.
אורלי לוי אבקסיס: אני באמת חושבת שרוב בני-הנוער לא מודעים לזכויות שלהם.
אורלי לוי אבקסיס: רוב בני-הנוער לא יודעים כמה צריך לשלם להם.
אורלי לוי אבקסיס: לכן, גם רוב בני-הנוער לא יודעים כמה מפרים את זכותם כאשר מגיע התלוש בסופו של דבר.
הדרה רוזנבלום: אני רוצה לומר על זה רק מלה.
הדרה רוזנבלום: במתנ"סים, בכל מקום שהנוער מגיע אליו באיזו שהיא דרך, - - -
אורלי לוי אבקסיס: כשיש זיקה למשרד החינוך, עובדים על-פי החוק, וכשזה בין משרד למשרד, כי אתם מחויבים.
אורלי לוי אבקסיס: זה ברור.
הדרה רוזנבלום: אנחנו רוצים.
אורלי לוי אבקסיס: אבל, הרבה פעמים זה מעסיקים פרטיים.
הדרה רוזנבלום: זה לא בעניין של החובה.
אורלי לוי אבקסיס: גם כשאתם מעסיקים קבלני משנה- - -
הדרה רוזנבלום: מי זה "אנחנו מעסיקים"?
אורלי לוי אבקסיס: משרד החינוך.
אורלי לוי אבקסיס: כשיש איזו שהיא עבודה בקיץ שנסמכת גם על בני נוער, אתם דואגים שאותם קבלנים עומדים בסיכום הזה?
הדרה רוזנבלום: אין לי קשר לעניין הזה.
אורלי לוי אבקסיס: אין לך מושג.
הדרה רוזנבלום: אני יודעת על בתי-ספר אצלם זו זכות שילדים יעבדו בחופש והם ישפצו את בית-הספר, כי הם גם ירוויחו כסף.
אורלי לוי אבקסיס: הם גם עולים יותר זול בסופו של דבר.
הדרה רוזנבלום: הם הולכים לפי- - -
אורלי לוי אבקסיס: דרך-אגב, אני בעד ההעדפה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: שלא תטעי.
הדרה רוזנבלום: במקום שייקחו אחרים.
אורלי לוי אבקסיס: אני רק אומרת: זה נהנה וזה לא חסר.
הדרה רוזנבלום: אוקיי.
הדרה רוזנבלום: זה נהדר.
ניסים עוג'ר: אני ניסים עוג'ר, וגם אני מומחה לדיני עבודה.
ניסים עוג'ר: עסקתי בעריכת דין למעלה מ-20 שנה.
ניסים עוג'ר: אני מופתע ומתפלא מתגובת עורכת-הדין פעיל שמבקשת לומר בהתהדרות בכל מיני דברים מבחינת המעסיק, את מי שהיא מייצגת, להתהדר בתרומות כלשהן.
ניסים עוג'ר: זה לא מפחית מחומרת המעשה.
ניסים עוג'ר: יש פה ניצול של ילדים ללא זכויות.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רק לא קובעים שזה רק נעשה על-ידי "סופר דוש".
סיגל פעיל: אני אומרת שהוא לא המעסיק.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו אומרים: הקבלנים האלו... יש פה נציג של הקבלנים?
אורלי לוי אבקסיס: אין פה נציג של הקבלנים.
ניסים עוג'ר: נקודה שנייה היא לגבי הרגולטור, משרד המסחר והתעשייה.
ניסים עוג'ר: אני חושב שלהתנהגות שלו במקרה הזה ובכלל יש השלכה על רבדים של התנהגות של בעלי הון ומעסיקים.
אורלי לוי אבקסיס: תן דוגמא.
אורלי לוי אבקסיס: תסביר את מה שאתה טוען.
ניסים עוג'ר: אני מתכוון לזה שברגע שהמפקח או הרגולטור עצמו לא מפקח בצורה מאסיבית על התנהגויות של מעסיקים, יש לו השלכה באופן כזה שהוא נותן מין פתח כזה להתנהגויות של מעסיקים להמשיך.
אורלי לוי אבקסיס: איך הוא עושה את זה בפועל?
ניסים עוג'ר: הוא אומר שיש לו מספיק תקנים.
ניסים עוג'ר: אני חושב שאין לו מספיק תקנים.
אורלי לוי אבקסיס: הוא אומר: תקנים עתידיים שאמורים להיכנס.
אורלי לוי אבקסיס: אמרת שכבר בחופש הזה יהיו 90 תקנים?
ניסים רוג'ר: זה לא מספיק.
אורלי לוי אבקסיס: אבל, יש לו עוד 60 בשנה הבאה, לא?
ניסים עוג'ר: כל מעסיק שיושב ויודע מה כמות התקנים של הרגולטור בעניין הזה אומר: "אני לא אפול לתוך הסל הזה.
ניסים עוג'ר: לא אפול לתוך המקרה זה, ואני יכול להרשות לעצמי לעשות מה שאני רוצה.
ניסים עוג'ר: עד שתבוא עורכת-הדין פעיל תגיד 'אוקיי.
ניסים עוג'ר: עד עכשיו היינו לא בסדר', במקום שתבקש מחילה וסליחה על ההתנהגות הזאת, ואומרת: 'מפה והלאה - - -
סיגל פעיל: אנחנו לא המעסיקים.
ניסים עוג'ר: סליחה.
סיגל פעיל: אבל, אנחנו לא המעסיקים.
סיגל פעיל: אין מחילה ואין סליחה.
סיגל פעיל: אני לא מבינה את זה.
אורלי לוי אבקסיס: תקשיבו: אנחנו לא נכנסים לזה.
אורלי לוי אבקסיס: חבר'ה, אני לא אחזור על זה כמה פעמים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא נכנסים לפה, כי הטענה שלה גם עדיין עומדת בפני בית-המשפט.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה הזאת לא הגיעה לידי הכרעה.
סיגל פעיל: אתמול בית-הדין קבע שלא ניתן צו - - - "סופר דוש", שהם לא המעסיקים.
סיגל פעיל: מה זה הפופוליזם הזה?
אורלי לוי אבקסיס: אתה לא מצפה היום, כשזו הטענה העיקרית שלה בפני בית-המשפט, היא תבוא ותגיד לך "אנחנו אחראים".
ניסים עוג'ר: לעניות דעתי, ברגע שהיא באה ואומרת שזה נפסק, משמע זה אומר: "לא הייתי בסדר".
שי ציון: אני יכול להגיד משהו?
שי ציון: איך את יכולה להגיד - - -
אורלי לוי אבקסיס: אתה רוצה תגיד משהו?
אורלי לוי אבקסיס: – בלי לפנות למישהו.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא בבית-משפט.
אורלי לוי אבקסיס: תגיד משהו שנוגע אליך או לחוויה האישית שלך.
אורלי לוי אבקסיס: אתה לא פונה פה לנציגים של אחרים.
אורלי לוי אבקסיס: תסדר את המשפט.
שי ציון: אוקיי.
שי ציון: איך יכול להיות ש"סופר דוש" לא מעסיק אותנו, אם אנחנו עובדים שם?
קריאה: זה לא הויכוח.
אורלי לוי אבקסיס: עזוב.
אורלי לוי אבקסיס: המועצה לשלום הילד, מה היקף התופעה?
אורלי לוי אבקסיס: לא נדבר עכשיו על המעסיק הספציפי, אבל פחות או יותר האם יש לנו נתונים לגבי היקף התופעה כמה ניצול ילדים יש בתחום הזה?
אביבית ברקאי-אהרונוף: אני מודה שאין לי כאן את הנתונים, והם לא בידי, אבל אומר שתי מלים.
אביבית ברקאי-אהרונוף: אני חושבת שמהדברים שעולים כאן, וגם מפניות שמגיעות אלינו, למועצה לשלום הילד, עולות שתי נקודות עיקריות שבאמת צריכות חיזוק משמעותי: הנקודה האחת היא המודעות, והנקודה השנייה היא האכיפה.
אביבית ברקאי-אהרונוף: ראינו ושמענו את נציג מועצת התלמידים שגם כשיש מודעות יש עדיין בעיה חמורה באכיפה.