GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איילת פולג: אבל יכול להיות שאם היתה יותר פתיחות, היא היתה אומרת להם והם היו אומרים: אנחנו נבוא ונשב בבית הקפה הסמוך, וכשתסיימי תחזרי אלינו.
איילת פולג: אז יכול להיות שדברים כאלה לא היו קורים.
אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות.
אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לציין שבמחקר של מחלקת המחקר של הכנסת היתה נקודה מסוימת שהראתה שלמשל בארצות-הברית יש לחצן מצוקה שכאשר ילדים מסתובבים בצ'טים או בכלל באינטרנט, כשהם הרגישו מצוקה אמיתית כמה מהם השתמשו באותו כפתור מצוקה.
אורלי לוי אבקסיס: מסתבר ש-13% מאלה שהרגישו מאוימים השתמשו.
אורלי לוי אבקסיס: ה-13% האלו, בחלקם הם כאלה שלא יכלו לפנות לסמכות ההורית שיש בבית, כי הם פחדו מתגובה או האשמה שיש להם אשמה תורמת פה, ובחלק מהמקרים אלה היו ילדים בסיכון שלא היה להם אף אחד אחר, ולכן הם השתמשו באותו לחצן מצוקה.
אורלי לוי אבקסיס: דנו בזה קודם בישיבה עם אנשי המקצוע בוועדה, ושאלנו האם 13% זה מעט או הרבה, ומה זה מייצג.
אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו שמים בצד את המספרים וכל אחד הוא בפני עצמו, אז הצלנו עולם ומלואו.
אורלי לוי אבקסיס: אבל העניין הוא שאם ילד נדרש או מוצא את עצמו פונה למישהו זר, מנותק, שהוא לא יכול לזהות אותו ולא עם קשר אישי, יכול להיות שזה מעיד על משהו מסוים נוסף שאנחנו לא לוקחים בחשבון.
אורלי לוי אבקסיס: לחצן המצוקה הזאת לא קיים בארץ, אבל אולי כדאי לבדוק את הפעילויות שעושים בעולם הרחב.
אורלי לוי אבקסיס: כי אולי אנחנו, לפי המחקרים האחרונים, בין המשתמשים הגדולים ביותר, הן מבחינת שעות גלישה באינטרנט בקרב בני הנוער, הן מבחינת ההיקף כמה משתמשים בתוך הרשתות האלו.
אורלי לוי אבקסיס: אבל כשאנחנו פורטים את זה לאיך אנחנו מתמודדים עם הבעיה או איך אנחנו ערוכים אליה, אנחנו אולי הכי פחות מכל מקום אחר בעולם.
אורלי לוי אבקסיס: לפחות מהעולם המערבי המתקדם.
אורלי לוי אבקסיס: ופה הבעיה הכי גדולה.
אורלי לוי אבקסיס: אז אנחנו יכולים ללמוד גם מהניסיון של אחרים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יכולים ללמוד גם מכל מיני התפתחויות בעולם הרחב כדי לגזור חלק מהדברים וליישם אותם אצלנו.
אורלי לוי אבקסיס: גם את זה נבדוק בהמשך.
אורלי לוי אבקסיס: הנציגות של נפגעות תקיפה מינית, בבקשה.
אורלי לוי אבקסיס: האם יש לכם נתונים?
ליאת קליין: אתחיל קצת לפני הנתונים.
ליאת קליין: היה לי מאוד חשוב לדבר, בעיקר אחרי ששמעתי את הדברים שלכם, כמה בגרות וכמה ראייה נכונה ובהירה של הדברים.
ליאת קליין: כמעט שאמרתם כל מה שהתכוונתי להגיד כאן.
ליאת קליין: כי אני חושבת שעם הזמן, ממה שאני רואה וממה שאנחנו רואות באיגוד ובמרכזים ובפניות שמגיעות אלינו כל שנה, אנחנו לאט-לאט מאמינות שיש הרבה מה לעשות בתחום האכיפה, זה נכון, יש הרבה מה לעשות בתחום החקיקה, אבל העשייה האמיתית היא אפורה יותר, היא איטית, היא חינוכית, היא דיאלוג מתמיד עם התלמידים וזה המקום שממנו אנחנו מגיעות.
ליאת קליין: אני חושבת ששמתם את זה במרכז, ואני לגמרי שם אתכם.
ליאת קליין: כל שנה מתקבלות במרכזי הסיוע כ-40,000 פניות של פגיעות מיניות, שמתוכן למעלה מ-60% מתארות פגיעות מיניות בקרב בני נוער וילדים.
ליאת קליין: אני יכולה להגיד שלמעלה מ-10% אלה פניות שהגיעו אלינו אחרי סדנאות.
ליאת קליין: כל שנה מרכזי הסיוע מעבירים למעלה מ-10,000 סדנאות על תכנים של פגיעות מיניות בבתי הספר התיכוניים.
ליאת קליין: יש גם סדנא שממש נוגעת לתכנים האלה של אינטרנט, של מה עושים, של רשתות חברתיות.
אורלי לוי אבקסיס: ומיד אחרי סיום הסדנא כבר 10% פונים?
ליאת קליין: 10% פונים למרכזי הסיוע כתוצאה מסדנאות כאלה של נערים ששמעו במהלך הסדנא את התכנים האלה.
ליאת קליין: זה הציף, זה נגע, הם באו ודיווחו.
ליאת קליין: אני גם יכולה להגיד שחלק מהמקרים האלה הובילו להגשת תלונה ולחשוף פדופילים.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אתם לא מגיעים לכל בתי הספר.
ליאת קליין: לא.
ליאת קליין: אין הנחיה ברורה שתהיה סדנא כזאת בכל בית-ספר.
ליאת קליין: הסדנאות האלה לא מתוקצבות.
ליאת קליין: יש לנו עבודה טובה מאוד עם משרד החינוך.
ליאת קליין: הוא פועל בשנים האחרונות פעילות מאוד יפה להתמודד עם התופעה הזאת, אבל עדיין אין שום הנחיה ברורה על כך שיהיו סדנאות כאלה.
ליאת קליין: זה עולה מהתלמידים, זה עולה מאתנו.
ליאת קליין: אנחנו רואות כל פעם מחדש את החשיבות הגדולה של שיח אחר, יכולת לדבר, לשמוע, לראות.
ליאת קליין: חלק ממרכזי הסיוע עושים סדנאות עם הורים ועם ילדים ביחד כדי לסגור את הגשר הזה, וגם המורים בעצמם, לפעמים השפה שלהם היא שפה אחרת ולא מבינים.
ליאת קליין: אז הם ידברו על זה בשעת חברה, אבל הם לא עברו הכשרה מתאימה לא על פגיעות מיניות, שזה דבר אחד, ולא לרשתות חברתיות ולכל העולם האינטרנטי.
ליאת קליין: אז יש פער מאוד גדול, וגם אם הנושאים עולים, הם לא עולים בצורה נכונה.
ליאת קליין: לכן אני חושבת שאם אנחנו מדברים על מניעה, ואולי גם על אכיפה, כי יש קשר מאוד גדול בין הדברים, אנחנו קודם כל צריכים לדבר על חינוך ועל הסברה, ועל לקבוע תוכנית מסודרת בכל בתי הספר.
ליאת קליין: בהמשך לדברים של קדמן, שנתן דוגמה של נערה מבית דתי, אני יכולה להגיד שגם אוכלוסיות סגורות הרבה פעמים לא מזמינות סדנאות של מרכזי סיוע.
ליאת קליין: אין הנחיה ברורה.
ליאת קליין: לדברים האלה יש קשר, אין שיח על הנושאים האלה, על התכנים של מין, של מיניות.
ליאת קליין: הנחיה ברורה כזאת, אם זה בחקיקה ואם זה בהנחיה ברורה של משרד החינוך, לקיים כחלק מתוכנית הלימודים סדנאות כאלה משותפות, אולי אפשר גם לחשוב על תכנים משותפים, זה עובד בכל מה שקשור לאוניברסיטאות, שזה קהל מאוד אחר, אבל יש לנו דיאלוג עם הסטודנטים עצמם וביחד אנחנו חושבים על תוכניות.
ליאת קליין: אני חושבת שיש גם מקום לחשוב עם מועצת התלמידים ולראות איך מקדמים את זה משם.
אורלי לוי אבקסיס: כמו שאמרתי קודם, אנחנו עכשיו רק מעלים ומציפים, כי זה המפגש הראשון, וכל אחד אומר את מה שיש על לבו.
אורלי לוי אבקסיס: אחר כך נהיה הרבה יותר פרקטיים.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא גאון גדול בכל מה שקשור לטכנולוגיה ולמחשוב ולכל ההתפתחויות בתחום הזה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל הבנתי שיש לא מעט התפתחויות, כמו שציינו קודם, ופיתוח בנושא הזה הבנתי שיש באוניברסיטת בן-גוריון.
אורלי לוי אבקסיס: יש פה נציג מאוניברסיטת בן-גוריון, פרופ' יובל אלוביץ, בבקשה.
יובל אלוביץ': אנחנו התחלנו לעשות מחקר בתחום הזה.
יובל אלוביץ': אני אסטה מעט לנושא הטכנולוגי.
יובל אלוביץ': אותנו מאוד עניין השימוש שנעשה ברשתות חברתיות בדמויות וירטואליות.
יובל אלוביץ': לצורך העניין, בפרופילים שהם מזויפים.
יובל אלוביץ': זה עניין אותנו למעשה משיקולים שונים, לא רק משיקולים של פדופיליה, אלא גם משיקולים של ביטחון המדינה.
יובל אלוביץ': למעשה ברשתות חברתיות אנשים נוטים לגלות הרבה מאוד מידע, ולכן גם צבאות אויב משתמשים למעשה בכלים של בנייה של פרופיל וירטואלי ולחווט אותו למעשה לתוך הרשת החברתית כדי לדלות מידע לדוגמה מחיילים שלנו.
יובל אלוביץ': תוך כדי המחקר שלנו נפגשנו גם עם גופים שהעלו בפנינו את הצורך לזהות דמויות מזויפות כאלה גם לצורך זיהוי פדופילים.
יובל אלוביץ': התחלנו לבצע את המחקר גם בכיוון הזה.
יובל אלוביץ': מה שמעניין במחקר שלנו, שכאשר אדם בונה פרופיל וירטואלי, הצורה שהוא מחווט בתוך הרשת היא מאוד שונה מאשר של פרופיל שהוא התחבר אליה בצורה מאוד טבעית.
יובל אלוביץ': לדוגמה, פדופיל ינסה להתחבר לכמה קליקות של נערות צעירות, קליקות נפרדות, בעוד שאדם שיש לו פרופיל אמיתי הוא יהיה בדרך כלל מחובר לקבוצה קטנה של אנשים שמכירים טוב זה את זה.
יובל אלוביץ': כאשר נבחן את הקשרים של דמות שאנחנו חושדים בה שהיא וירטואלית, נראה קודם כל שהיא מחוברת להרבה מאוד קליקות שונות, מכירים אנשים מקבוצות חברתיות שונות, שזה לא הגיוני לאדם שבאופן טבעי ייצור קשרים עם אותם אנשים.
יובל אלוביץ': דבר נוסף שגילינו, עשינו מחקר האם אנחנו מסוגלים לאמת קשר בין אנשים.
יובל אלוביץ': יש לנו יכולת מאוד חזקה, בעולם המקצועי זה נקרא link prediction, האם אתה יכול לנבא ששני אנשים מכירים זה את זה.
יובל אלוביץ': אגב, הדבר הזה עובד בכל הכיוונים.
יובל אלוביץ': אני יכול לדוגמה להוכיח ששני אנשים מכירים זה את זה אף שאין להם קשר ברשת החברתית, ואני גם יכול להראות שלא הגיוני שקיים קשר בין שני אנשים.
יובל אלוביץ': אם לוקחים לדוגמה דמות וירטואלית של פדופיל, אני אבחן את כל הקשרים שלו.
יובל אלוביץ': מה שאני אמור לראות, תוך שימוש במה שפיתחנו, שחלק ניכר מהקשרים שלו אני לא מסוגל להסביר אותם על-פי מבנה הרשת, ולכן כנראה שזו דמות וירטואלית.
אורלי לוי אבקסיס: תן לי לנסות לפרוט את זה.
אורלי לוי אבקסיס: אתה בעצם נכנס למערכות היחסים האחרות של אותה דמות, שמוצגת למשל במקרה זה כבת 12 או 13.
אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר שאין קשר למשל בין היחס שלו או מערכת היחסים שלו עם ילדים צעירים, לעומת יחסים אחרים שלו שהם אופייניים יותר לגילאים אחרים?
יובל אלוביץ': זה אפילו הרבה יותר פשוט מזה.
יובל אלוביץ': אנחנו הסתכלנו רק על המבנה של החיבור בין האנשים.
יובל אלוביץ': לדוגמה, הוא מחובר לבת 12, אבל הוא לא מכיר אף חבר אחר שלה.
יובל אלוביץ': זה קורה לו אצל בת 12 אחת, אבל זה קורה לו גם אצל בת 12 אחרת, אז זה כבר לא הגיוני שהוא מחובר לכמה בנות 12 והוא לא מכיר את החברות שלהן.
יובל אלוביץ': משהו מאוד חשוד בו, הצורה שהוא מתחווט.
יובל אלוביץ': חוקרים את זה הרבה מאוד, ויש איזו אבולוציה מאוד מסודרת של איך האדם מתחבר לקבוצות שונות של אנשים.
יובל אלוביץ': יתרה מזאת, גם לבת 12 היתה יכולת לאמת טוב יותר את הזהות שלו אם היא היתה רואה עוד אנשים שמכירים אותו.
יובל אלוביץ': אנחנו רואים שהיא לא מכירה עוד אנשים שמכירים אותו, מכאן שדמות כזאת, שהרבה מאוד חיבורים שלה הם אנומאליים, היא כנראה דמות פיקטיבית.
יובל אלוביץ': קחו בחשבון שיכולים לקרות שני מצבים.
יובל אלוביץ': מצב ראשון, שאדם בונה דמות שהיא בכלל לא קיימת בעולם ואותה הוא מנסה לחווט ברשת.
יובל אלוביץ': מצב שני, שהוא לוקח איזושהי דמות שקיימת ברשת, הוא גונב אותה ועל סמך המוניטין שקיים לה הוא מנסה להתחבר להרבה מאוד אנשים.
יובל אלוביץ': המקרה השני הוא מקרה שמעט יותר קשה לזהות, כי אם מדובר על סלבריטי שמשום מה לא קיים בעולם הווירטואלי ואני בונה לו עכשיו דמות, אז סלבריטי כזה כן מחובר להרבה מאוד קבוצות.
יובל אלוביץ': לכן אני אמור להגיד שאם הוא סלבריטי, הוא מחובר להרבה מאוד קבוצות של מעריצים ולכן הוא לא חשוד.
יובל אלוביץ': אבל פה למעשה מדובר במפעיל שהתלבש על הדמות שלו.
יובל אלוביץ': האתגר הגדול ביותר באיך ליישם את זה, שכדי ליישם טכנולוגיה בטכנולוגיה הראשונה שתיארתי כרגע, נדרשים למעשה לשלב אותה במפעילים של הרשתות החברתיות.
יובל אלוביץ': לדוגמה, פייסבוק.
יובל אלוביץ': וזאת בעיה, כי לנו אין גישה.
יובל אלוביץ': פייסבוק זה משהו עולמי.
יובל אלוביץ': אנחנו לא יכולים לחייב את פייסבוק לשים איזושהי טכנולוגיה, מה עוד שאני לא בטוח שלפייסבוק יש אינטרס לאתר את אותם אנשים מכל מיני סיבות.
יובל אלוביץ': זה פתרון אחד שפיתחנו.
אורלי לוי אבקסיס: הוא לא ישים, אז לכן הוא לא פתרון בכלל.
יובל אלוביץ': לא בדיוק.
יובל אלוביץ': הוא ישים אם פייסבוק תחליט מחר שהיא רוצה ליישם אותו.
יובל אלוביץ': אבל הוא לא ישים ברמה שאנחנו יכולים לכפות על פייסבוק לבצע אותו.
מיכאל פייר: בפייסבוק אפשר להכריח אותם.
מיכאל פייר: באנגלייה עשו את זה, היפנים לא רצו לשים את זה כמה שנים, הכריחו אותם ושמו בסוף.
יצחק קדמן: יש פייסבוק בריטניה כישות נפרדת, ואין פייסבוק ישראל, וזו אחת הבעיות.
אורלי לוי אבקסיס: נשאל את משרד התקשורת, אולי יש להם איזשהו רעיון איך אנחנו כן יכולים.
אורלי לוי אבקסיס: ואם לא, נחשוב על רעיונות אחרים.
מיכאל פייר: דבר שני, יש הרבה רשתות חברתיות, כמו כל מיני פורומים, כל מיני דברים אחרים של ילדות מתבגרות ודברים אחרים, וזה ישראלי לגמרי.
מיכאל פייר: הרבה פורומים, הרבה רשתות חברתיות, מקושרים.
מיכאל פייר: אפשר להכריח אותם.
מיכאל פייר: זה גם עובד עליהם.
אורלי לוי אבקסיס: זה עניין של חקיקה או שזה משהו שאפשר לפתור בתקנות?
נתי ביאליסטוק כהן: אין שום רגולציה על אתרי אינטרנט בישראל.
אורלי לוי אבקסיס: גם כשהאתר הוא ישראלי?
נתי ביאליסטוק כהן: גם כשהאתר הוא ישראלי.
נתי ביאליסטוק כהן: על אתר אין רגולציה.
נתי ביאליסטוק כהן: מתי יש אפשרות לעשות רגולציה?
נתי ביאליסטוק כהן: אם האתר מבצע עבירה על החוק בישראל.
אורלי לוי אבקסיס: תוכניות סינון אנחנו כן יכולים לכפות על הספקיות להכניס?
אורלי לוי אבקסיס: ואז באיזשהו אופן אנחנו גם כן מתערבים בתוך האתרים, כי אנחנו אומרים מה יוצג ומה לא.
מי-טל גרייבר שורץ: איגוד האינטרנט הישראלי מוכן לעזור בקשרים עם פייסבוק.
אורלי לוי אבקסיס: אני ציטטתי את המכתב שלך קודם.
אורלי לוי אבקסיס: ציטטתי אותו גם ברדיו, כי אני חושבת שהוא מעיד מעל הכול על הקושי שלנו לאכוף את החוק, אבל להביא לידיעה.
אורלי לוי אבקסיס: קודם כל, תודה רבה על המכתב הזה.
מי-טל גרייבר שורץ: בבקשה.
מי-טל גרייבר שורץ: הוא רק נכתב למשרד התקשורת לאור העובדה שמשרד התקשורת כרגע עושה משהו, את זה אני חייבת להגיד לטובת משרד התקשורת.
מי-טל גרייבר שורץ: הוא נכתב כדי שהם יעשו יותר, אבל הם עושים כרגע תיקון לרישיון, אז צעד אחד נעשה אני מקווה.
נתי ביאליסטוק כהן: אני פה.
אורלי לוי אבקסיס: הוא גם יגיד את זה בהמשך, אני בטוחה, כי לא נסיים את הדיון בלי זה.
אורלי לוי אבקסיס: זה העניין בסיעור המוחות הזה, כי מתקבצים פה כל מיני אנשים מכל מיני תחומים, שאולי ביחד נוכל ליצור איזושהי תשתית מסוימת שתוכל לעזור בפתרון הבעיה.
אורלי לוי אבקסיס: נניח שזיהינו מישהו שגנב זהות או שיצר זהות וירטואלית לחלוטין.
יובל אלוביץ': אנחנו נמליץ למעשה לנתק אותו.
אורלי לוי אבקסיס: למי?
אורלי לוי אבקסיס: להורים?
יובל אלוביץ': להורים, או שנשלח הודעת אזהרה לדוגמה למשתמש ונגיד לו: לדעתנו הדמות שאתה מחובר אליה לא אמורה להיות מחוברת אליך, אנחנו ממליצים לך להתנתק.
אורלי לוי אבקסיס: אי-אפשר לשלוח גם הודעה למשטרה על הדרך, על חשדות?
נתי ביאליסטוק כהן: זה שזוהתה דמות וירטואלית זה לא אומר שהוא ביצע עבירה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל שמצ'וטטת עם ילדים בני 12.
יצחק קדמן: אבל בחלק מהמקרים צריך רק לפתוח את התוכן ולראות שהוא אומר לילדה: יש לי תמונה שלך ואני אתן אותה לאבא שלך אם לא תעשי כך וכך.
יצחק קדמן: אז לא צריך כל מיני תוכנות מפוארות, צריך לקרוא את הטקסט ולראות מה קורה שם.
מי-טל גרייבר שורץ: אי-אפשר לקרוא את הטקסט בכל המקומות.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אותו אדם פדופיל שעושה את הזהות הזאת, הוא לא נתפס לילד אחד.
אורלי לוי אבקסיס: הוא בעצם הולך לצוד שם כמה ילדים, וזו התחזות, כי ההתחזות בפני עצמה היא עבירה על החוק.
אורלי לוי אבקסיס: ולכן אם אתה מעביר את זה למשטרה אתה כבר עשית לו חצי עבודה כי חשפת מתחזה.
אורלי לוי אבקסיס: אז גם אם זה לא פדופיל, תפסת מתחזה.
חיים ויסמונסקי: רק אם אתה מתחזה לדמות אמיתית, התחזות לאחר שקיים בעולם, להבדיל מהקבוצה השנייה.
אורלי לוי אבקסיס: קראתי חלק מהמקרים שבהם כן עמדו לדין, איך הם שכנעו את הנערות.
אורלי לוי אבקסיס: הם שמו לה תמונה של ילדה, והתמונה הזאת היא תמונה אמיתית של מישהי, לא יצרו דמות במחשב.
אורלי לוי אבקסיס: לכן כן יכול להיות שיש כאן גניבת זהות, וגניבת הזהות בפני עצמה היא עבירה על החוק.
אורלי לוי אבקסיס: אז אולי לא נתפוס את קאפונה על עבירות של רצח, אבל נתפוס אותו על העלמת מס.
אורלי לוי אבקסיס: אז לא נתפוס את הפדופיל כפדופיל, אלא על התחזות, ועל הדרך גם נגלה שהם פדופילים.
אורלי לוי אבקסיס: אבל עצם הנושא יכול לשרת את האינטרס הכולל.
ירון שטרן: אם אני קורא לעצמי משה, זו לא עבירה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אתה משתמש בתמונה שלך.
אורלי לוי אבקסיס: לדעתי זה כלי שיכול לשמש את ההורה.
אורלי לוי אבקסיס: אם הוא יאותת לי שהילדה הזו היא לא ילדה בכלל, אני אוטומטית אעשה משהו, יש לי נערות בבית.
אורלי לוי אבקסיס: כהורה זה כלי שיכול להיות שימושי בעיני מאוד.
אורלי לוי אבקסיס: על הדרך זה יכול לפתור עוד בעיה, כי נתפוס פה עוד עבריינים.
אורלי לוי אבקסיס: או שאותם עבריינים ידעו שהם תחת מעקב ופיקוח.
חיים ויסמונסקי: האם אפשר להסביר איך זה אמור לפעול מבחינה חוקית?
חיים ויסמונסקי: זאת אומרת, מי מתקין את זה, את מה אתם מנתרים, האם זה בהסכמה של פייסבוק, בידיעה של פייסבוק.
חיים ויסמונסקי: אני חושב שחשוב להבין את החוקיות של הכלי הזה.
יובל אלוביץ': הפתרון הראשון שהתחלנו לעבוד עליו הוא פתרון טופולוגי.
יובל אלוביץ': מבחינת המבנה, הרשת בלבד, בלי ניתוח התוכן שמועבר בין האנשים.
יובל אלוביץ': ברור שאם תנתח גם את התוכן שמועבר בין האנשים יהיה לך הרבה יותר מידע.
יובל אלוביץ': רק הקטע הטופולוגי עצמו כבר מאפשר לאתר דמויות וירטואליות בצורה מאוד קלה.
ערן קמין: גם בפרופילים חסויים?
יובל אלוביץ': גם בפרופילים חסויים.
יובל אלוביץ': אני מדבר על מצב שיש גורם-על, מפעיל הרשת החברתית, שהוא רואה למעשה את כל הקשרים ברשת.
יובל אלוביץ': אגב, הוא גם רואה את התוכן, אבל אני טוען שגם בלי לראות את התוכן, רק המבנה הטופולוגי יכול לאפשר לו להגיד שזאת כנראה דמות שאיננה אמיתית.
ערן קמין: בהנחה שיש לך שיתוף פעולה עם המפעיל, למה אני צריך את הטופולוגיה אם אני יכול ללכת לתכנים ולעשות ניתוח לפי מילות מפתח?
יובל אלוביץ': כי אז יש בעיה שהמשתמשים עלולים להרגיש שעוקבים אחריהם.
יובל אלוביץ': פה אתה לא עוקב אחרי תכנים שמועברים בין אנשים.
ערן קמין: אולי אני מעדיף שירגישו בהקשרים האלה?
יובל אלוביץ': יכול להיות שכן.
יובל אלוביץ': אני רק רוצה להעיר לגבי הפתרון השני, כי הוא קשור להיבט אחר שאופייני מאוד ברשתות חברתיות.
יובל אלוביץ': יש בעיה, שאנשים היום ברשתות חברתיות מרגישים שאם יש לי יותר חברים אני יותר חזק.
יובל אלוביץ': כתוצאה מכך יש נטייה לכולם לאשר חברות.
יובל אלוביץ': הגענו ל-60%?
מיכאל פייר: 80%.
מיכאל פייר: אם יש לך 11 חברים משותפים, הסטטיסטיקה אומרת שמי שיציע לך חברות בפייסבוק, רוב הסיכויים שתגיד לו כן.
דין זהר: זה נכון.
אורלי לוי אבקסיס: בני הנוער אומרים שזה נכון.
מיכאל פייר: יש אפילו יותר גרוע מזה.
מיכאל פייר: אתה מסכים בדרך כלל לחברים שאתה אפילו לא מכיר, ונדבר בהמשך על הסטטיסטיקה על זה.
יובל אלוביץ': הפתרון השני אומר דבר כזה: אם כבר אנשים מתחברים להרבה מאוד אנשים ובקלות דעת מאשרים, בואו נבנה איזשהו כלי, ופיתחנו אותו פיתוח ראשוני שפיתח אותו מיקי, שהוא ממליץ לך מאיזה חברים שכבר אמרת להם כן להתנתק.
אורלי לוי אבקסיס: מאיזו סיבה?
יובל אלוביץ': משיקולים של מה הם כותבים, מה רמת העדכניות של המידע שיש בתוכם, כמה הם מכירים חברים אחרים שלך.
יובל אלוביץ': יש אוסף שלם של שיקולים שנותנים לך המלצה ממי כדאי לך להתנתק, גם בגלל העובדה שהאנשים האלה למעשה רואים מה שאתה כותב ב-wall שלך, ויכול להיות שאתה לא רוצה לחשוף לאנשים אחרים מידע לגביך, אז הוא ממליץ לך ממי להתנתק.
אורלי לוי אבקסיס: זה מרתק אותי בצורה מדהימה, ואני חושבת שכדאי לעשות ישיבות מסוימות שננתב אותן לדברים מסוימים.
אורלי לוי אבקסיס: למשל, ישיבה על תוכנות, כמובן בשילוב עם המשרדים הרלוונטיים כמו משרד התקשורת והמשרד לביטחון פנים, ואז נוכל לפטור חלק מצוות החשיבה, כי זה גונב מאתנו המון זמן, אבל מצד שני זה מרתק.
מיכאל פייר: יש לנו פתרון ראשוני, שכל משתמש בפייסבוק יכול להתקין אותו.
מיכאל פייר: לפני שבוע התחלנו לצאת עם זה.
מיכאל פייר: הפתרון עצמו עלה 200 שקלים לשני סטודנטים.
מיכאל פייר: יש לנו כבר 750 משתמשים.
מיכאל פייר: הרעיון הגדול שהוא ממליץ לך אילו חברים להסיר, זה אפליקציית הפייסבוק.
מיכאל פייר: בנוסף יש גם פתרון להורים.
אורלי לוי אבקסיס: בשביל זה אנחנו לא צריכים את האישור של פייסבוק?
מיכאל פייר: לא צריך.
מיכאל פייר: אדם ספציפי.
מיכאל פייר: חוץ מזה אנחנו ממליצים להורים איך להגדיר את הגדרות האבטחה לילדים שלהם בלחיצת כפתור, בניגוד לפייסבוק.
מיכאל פייר: האינטרס של פייסבוק הוא בדיוק ההפך, שיהיה כמה שיותר פתוח, אנחנו רוצים יותר סגור בלחיצת כפתור.
מיכאל פייר: מה שמעניין, שהפרופיל של הילד שלך יהיה מוגן מזרים.
מיכאל פייר: מה שעוד מעניין בזה, שאנשים שהתקינו את האפליקציה העמידו 100 חברים לפעמים.
מיכאל פייר: אנשים אמיתיים משאירים חברים סתם בשביל הכיף, ואחרי זה הם לא רוצים שהם באמת יהיו חברים שלהם.
מיכאל פייר: לכן יש האופציה להגן על הפרטיות שלך, אבל לא לפגוע באדם, לא למחוק את החברות שלו.
אורלי לוי אבקסיס: כי בני נוער לא רוצים לפגוע באחרים למשל?
מיכאל פייר: בדיוק.
מיכאל פייר: מצד שני, אם יש לך אקסית או סבתא, אז תגיד לה כן, אבל לא תחשוף לה מידע.
דין זהר: אבל זה לא קיים בפייסבוק?
דין זהר: יש אפשרות שאנשים ספציפיים לא יהיו חלק מהדברים.
מיכאל פייר: יש אפשרות.
מיכאל פייר: אנחנו ממליצים על מי, וגם שזה ממשק נוח.
מיכאל פייר: לפייסבוק אין אינטרס לעשות את זה.
מיכאל פייר: יש 170 הגדרות פרטיות, 170 אופציות.
מיכאל פייר: זה מטורף.
מיכאל פייר: אדם נורמאלי לא יתחיל לחפש את האופציה.
אורלי לוי אבקסיס: אני כאדם ממוצע לא אתחיל לנבור שם ולמצוא מה מתאים לי.
אורלי לוי אבקסיס: כמה עולה הסיפור הזה למשתמש?
מיכאל פייר: חינם.
אורלי לוי אבקסיס: איך הוא יכול לגשת לזה?
מיכאל פייר: יש כתובת.
אורלי לוי אבקסיס: אולי כדאי להעביר את זה גם לבני הנוער וגם למערכת החינוך.
נתי ביאליסטוק כהן: באתר של הוועדה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אנחנו רוצים להקיף כמה שיותר.
אורלי לוי אבקסיס: כמה נכנסים לאתר של הוועדה?
מי-טל גרייבר שורץ: אנשים נורמטיביים לא נכנסים לאתר של הוועדה.
דין זהר: ב-1 בספטמבר אנחנו מעבירים את האמנה לכל בתי הספר, אז יש הזדמנות להכניס.
מיכאל פייר: מעולה.
לימור הררי: אני מציעה שיפרסמו את זה גם בדף הפייסבוק של משרד החינוך.
אורלי לוי אבקסיס: גם בדף הפייסבוק של משרד החינוך.
מיכאל פייר: אין בעיה.
אורלי לוי אבקסיס: אם צריך עזרה של ראשי הוועדות פה, אז אנחנו לרשותכם בנושא הזה, לקשר את הקישורים וכדומה.
מיכאל פייר: אם כל בני הנוער יתקינו את זה, אז נחזור לפתרון הראשון, יהיה לנו מבנה של כל הרשת של ילדים בישראל, ונוכל להצביע על אנשים מוזרים.
מיכאל פייר: קוראים לזה חכמת ההמונים.
אורלי לוי אבקסיס: הארתם את עינינו, וזאת רק ההתחלה.
אורלי לוי אבקסיס: אינטרנט רימון, בבקשה.
יריב פאר: אינטרנט רימון זה ספק אינטרנט קצת שונה.
יריב פאר: החברה קיימת חמש שנים, וכל מה שהיא עושה, זה אנשים שקמים בבוקר לספק פתרונות הגנה לילדים.
יריב פאר: אנחנו מספקים היום פתרונות ליותר מ-50,000 בתי אב בישראל.
אורלי לוי אבקסיס: זה סינון תכנים?
יריב פאר: זה הרבה יותר מזה.
יריב פאר: מה שאני רואה פה בתוך הנייר היפה שהוגש, שנראה כמו מדע בדיוני, אצלנו כבר עושים את זה.
יריב פאר: יש לנו מערכות אלגוריתמיות שיודעות היום לנתח בזמן אמת טקסטים, קשרים בתוך טקסטים, תמונות.
יריב פאר: היום יש לנו מערכות שמאפשרות בזמן אמת גם תמונות וגם סרטונים.
אורלי לוי אבקסיס: אתם נכנסים לכל הטקסטים שעוברים בתוך הצ'טים וכדומה?
אורלי לוי אבקסיס: הכול חשוף?
יריב פאר: המערכת מנתרת הכול, מבלי לייצר פה תוכנות מעקב.
יריב פאר: זאת אומרת, אנחנו לא משתפים מה רואים וההורים לא מקבלים את המידע.
יריב פאר: יש פה שני עולמות, וצריך להבחין ביניהם.
יריב פאר: יש הנושא של הגלישה עצמה, האם אני רוצה שהילד שלי ייחשף לתכנים בלתי ראויים, איזו רמה של חשיפה, עם הלבשה תחתונה, בלי הלבשה תחתונה.
יריב פאר: המערכות האלה יודעות לספק את זה בזמן אמת.
אורלי לוי אבקסיס: אני בכוונה מפסיקה אותך, כי אני מביאה את הצד האחר.
אורלי לוי אבקסיס: אתן לך דוגמה.
אורלי לוי אבקסיס: היום ברירת המחדל היא שהכול בפנים אלא אם כן אמרת שאתה לא רוצה.
יריב פאר: למעט אינטרנט רימון.
יריב פאר: אצלנו זה הפוך, הבסיס הוא שאין פורנוגרפיה ואלימות קשה.
יריב פאר: מעבר לזה הלקוח אומר שהוא רוצה לראות הכול, ynet, google וכל אתר אחר, אבל המערכת יודעת בזמן אמת לזהות אם יש חשיפה לתכנים בלתי ראויים, ושם היא תעצור את זה.
יריב פאר: מעבר לזה, אם הורה אומר: אני רוצה לא להיחשף להלבשה תחתונה וכדומה, זה אפשרי.
אורלי לוי אבקסיס: בכבלים יש קוד הורים, שיש ערוצים מסוימים שהם חסומים בפני ילדים, והורים שמים קוד מסוים.
יצחק קדמן: בדרך כלל זה להפך, הילדים מסתכלים ועושים קוד כדי שההורים לא ייכנסו.
יריב פאר: זו סוגיה שהיום אנחנו מטפלים בה.
יריב פאר: היום אנחנו כבר מקבלים פניות מציבור כללי.
יריב פאר: החברה קמה, דרך אגב, מרקע של צורך בציבור דתי וחרדי.
יריב פאר: בשנתיים האחרונות המעגלים התרחבו לציבור הכללי, גם המגזר הערבי מתחברים היום מאותם צרכים.
יריב פאר: הצורך הוא כבר חוצה מגזרים.
יריב פאר: הנושא של קוד הורים עלה מהמקום שיש הורים שמבקשים שניתן להם להחליט לעצמם, והנושא הזה נבחן בתוך החברה.
יריב פאר: מבחינה טכנולוגית אין שום בעיה.
יריב פאר: מעבר ליכולות מרשימות שיש היום של ניתוחי טקסט ותמונות בזמן אמת, אנחנו כבר למעלה משנתיים מספקים פתרונות גם בנושא של צ'טים.
יריב פאר: אני מחלק את זה לשניים, כי יש פה שני חלקים.
יריב פאר: הילדים שלי גולשים בפייסבוק, אבל כל מי שגולש ונכנס אתם לצ'ט מקבל הודעה שהמערכת מודיעה לו שהצ'ט הזה מנותר על-ידי אינטרנט רימון.
יריב פאר: אז אוטומטית, אם יש מישהו בעייתי, כנראה שהוא מדלג, שכבר לא צריך לאתגר את המערכת סתם.
חיים ויסמונסקי: זה ניתור אנושי או ממוחשב?
יריב פאר: הכול ממוחשב לגמרי, אין שום אנשים בתוך התהליך הזה.
אורלי לוי אבקסיס: נניח שזה פדופיל, למה הוא בורח?
אורלי לוי אבקסיס: זה כמו האפקט של מערכת אזעקה?
יריב פאר: קודם כל, האפקט הזה עושה את זה.
יריב פאר: בוודאי.
יריב פאר: מעבר לזה, למערכת יש יכולת של אלגוריתמיקה, שאני חושב שזאת תהיה טעות לשים את הדברים באחד ואפס, אבל המערכת יודעת לזהות הידרדרות מינית.
יריב פאר: יש הרבה מאוד מילים והקשרים שברגע שהיא מזהה חשד להידרדרות מינית, היא פשוט מנתקת את הצ'ט.
אברהם דואן: תנסה להגדיר מה זה הידרדרות מינית.
יריב פאר: יש אוסף עצום של מילים, כינויים, הקשרים שנאספים כל הזמן על-ידי המערכת.
יריב פאר: אנחנו גם מקבלים פה מחכמת ההמונים, נעזרים מביטויים שאנחנו מקבלים גם מנוער וגם מאנשים בתחום.
יריב פאר: בסוף זה אלגוריתמיקה שיודעת שאם יש סדר של מילים שחוזרות בזו אחר זו, מהמקרים הכי פשוטים כמו "תורידי את החולצה" או "תדליקי מצלמה", המערכת יודעת שיש פה חשד להידרדרות ומנתקת את הצ'ט.
יריב פאר: מעבר לזה, ופה אני כבר נכנס לתחום שהועלה, יש התקדמות שלפייסבוק יש יתרונות וחסרונות.
יריב פאר: היא פלטפורמה פתוחה.
יריב פאר: זאת אומרת, ברגע שיש אפשרות להתקין אפליקציה, וזה מה שאנחנו עכשיו משיקים ממש בימים אלה, ברגע שהילד מאשר התקנה של אפליקציה, באותו רגע כל מה שזורם בתוך הפייסבוק שלו הופך לכזה שאפשר לנתח אותו.
יריב פאר: ברגע שאפשר לנתח אותו, אנחנו עכשיו מוציאים פתרון של התראה על סייבר-בולינג.
יריב פאר: אם יש חרם על ילד ויש הצקות, הורה יוכל לקבל התראה למייל על ביטויים שחשודים בעולם של סייבר-בולינג, מעל איקס אירועים שעולים.
יריב פאר: ההורה יקבל התראה למייל: שים לב, הילד עובר משהו, בוא תתערב.
אורלי לוי אבקסיס: אולי נוכל לפתור פה כמה בעיות בצוות החשיבה הזה, ולא רק פדופיליה אלא גם התעללות ברשת.
יריב פאר: אני חושב שהצרכים הם הרבה יותר כוללים.
אורלי לוי אבקסיס: כמה הסיפור הזה עולה?
יריב פאר: אנחנו לטובת העניין ספק.
יריב פאר: אלה מחירים של ספק אינטרנט.
יריב פאר: כל מה שאנחנו נותנים, זה אינהרנטי בתוך המסלולים.
יריב פאר: יש פתרונות חינמיים, וצריך להבין פה שהפתרונות האלה הם לא פשוטים.
יריב פאר: אנחנו משקיעים בזה מאות אלפי שקלים בחודש.
יריב פאר: הפתרונות החינמיים שעליהם מבקשים להחיל חוקים הם לא שם, הם לא נותנים את הפתרונות האלה.
יריב פאר: יש פה הרבה מאוד טכנולוגיה.
אורלי לוי אבקסיס: כמה זה עולה למשתמש?
יריב פאר: 40 שקלים לחודש.
אורלי לוי אבקסיס: זה כולל הגלישה?
יריב פאר: אנחנו ספק אינטרנט כמו כל ספק אחר.
יצחק קדמן: גם אם אתה משתמש בספק אחר, אתה יכול להתקין רמות שונות של תוכנות סינון.
יריב פאר: נכון.
אורלי לוי אבקסיס: אתם עצמאים לחלוטין או שאתם מספקים גם שירותים לספקים אחרים?
יריב פאר: אנחנו עצמאים לחלוטין.
יריב פאר: אנחנו יכולים לספק לאחרים, זה עניין מסחרי לחלוטין.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא שמעתי אף פעם על אינטרנט רימון, אני חייבת להגיד.
נתי ביאליסטוק כהן: הוא לא פועל במגזר שלך.
נתי ביאליסטוק כהן: זה אינטרנט כשר.
יהודה סקר: בירושלים הכנסנו את זה לכל בתי הספר הדתיים, וזה עובד מצוין.
אורלי לוי אבקסיס: כי בירושלים, כנראה, המגזר שאליו הם פונים הוא יותר רחב.
אורלי לוי אבקסיס: לא היה להם אינטרס להגיע לקיבוצים החילוניים.
יריב פאר: לשמאלי יושבת מנהלת השיווק.
יריב פאר: אני חושב שאחד האתגרים שלנו זה לספר את הבשורה.
יריב פאר: יש פתרונות, אבל אין מאה אחוז.