GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שרונה קומם: אבל אנחנו רוצים להתייחס באמת לעניין הספציפי הזה.
אורלי לוי אבקסיס: באיזה שלב אנחנו מתחילים להחיל עליהם באמת את חוק הנוער.
צבי מינץ: חוק הנוער, החוק הישראלי, לא חל בתוך יהודה ושומרון.
צבי מינץ: ביהודה ושומרון יש - - -
אורלי לוי אבקסיס: משתדלים להתאים, משתדלים לאזן, לעשות השוואת טמפרטורות, מה שנקרא.
צבי מינץ: כמו שנאמר, באופן עקרוני הכיוון - - -
קריאה: התשובה היא לא.
קריאה: בכלל לא.
צבי מינץ: גם מבחינת החקיקה הכיוון הוא אותו כיוון.
זהבה גלאון: באופן עקרוני – כן.
זהבה גלאון: באופן מעשי – לא.
צבי מינץ: דובר פה קודם על עניינים של חקירה משטרתית וכו'.
צבי מינץ: למשל לצורך העניין משפט זוטא, אותו משפט זוטא שאנחנו מכירים ממדינת ישראל, הוא משפט זוטא שחל גם באיו"ש, בהקשר הזה אין הבדל.
צבי מינץ: הדין, דיני הראיות שחלים זה אותם דיני ראיות.
אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת, זה לא העץ המורעל והפרי האסור.
אורלי לוי אבקסיס: צריך לזכור שבמדינת ישראל גם ראיות, גם בתוך מדינת ישראל, גם ראיות שבעצם לא נגבו לפי סדרי דין או נאספו, הן עדיין משמשות בבית משפט, אנחנו לא במשפט סימפסון, ו - - -
רבקה ורשבסקי: מדברים על עינויים, זה משהו אחר.
אורלי לוי אבקסיס: לא, דיברנו עכשיו על - - -
רבקה ורשבסקי: אנחנו לא מדברים על דברים - - -
אורלי לוי אבקסיס: דברים מסוימים שגם כשלא ענו, בתי המשפט הרבה פעמים, גם בתוך גבולות ישראל, גם כשלא מדובר בקטינים, מאשרים גם כאשר היה ליקוי באיסוף הראיות או בחקירה, כי יש לזה משקל כזה או אחר.
אורלי לוי אבקסיס: אתם משפטנים, אתם יודעים את זה יותר טוב ממני, למרות שיש לי איזו שהיא ידיעה בנושא הזה.
אורלי לוי אבקסיס: לכן זה לא דוגמא למה שקורה בצד אחד אבל לא קורה בצד האחר.
אורלי לוי אבקסיס: זה קורה, לפעמים אפילו זה קורה יותר מדי, לצערי הרב.
אורלי לוי אבקסיס: בוא תמשיך ותסכם, יש עדיין מגמה של ללכת ולשפר?
צבי מינץ: לבד מהרציונל השיקומי המלא שגם גברתי אמרה שזה לא באמת הגיוני - - -
אורלי לוי אבקסיס: נו, ברור, פה אנחנו בתוך הגבולות של - - -
צבי מינץ: נכון.
אורלי לוי אבקסיס: יש לי שאלה, איפה יותר טוב לקטינים להיות – בידיים שלכם או שהם כבר עוברים למשטרה?
תרצה נחושתן: לא ברשות הפלסטינית.
תרצה נחושתן: פלסטינאי שתוקף פלסטינאי אחר מצבו הרבה יותר גרוע מאשר אם הוא תוקף יהודי.
אורלי לוי אבקסיס: לא, אני שאלתי כשעוצרים אותו הצבא.
נעמה באומגרטן-שרון: דווקא חוק הנוער הפלסטינאי הוא מתקדם ובשלבי חקיקה מתקדמים, והוא צריך להיות דומה לשלנו בסופו של דבר.
זהבה גלאון: אבל זה ממש לא מעניין.
אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, השאלה שלי - - -
זהבה גלאון: זה ממש לא מעניין מה קורה ברשות הפלסטינית.
זהבה גלאון: מה שמעניין זה מה קורה עם ילדים תחת השליטה של חוק השיפוט הצבאי ואיך מתייחסים אליהם.
שרונה קומם: אני רוצה להתייחס לזה ואני אבקש את רשות הדיבור.
אורלי לוי אבקסיס: אין לנו זמן, פשוט אין לנו זמן.
שרונה קומם: אבל אני רוצה להתייחס ספציפית לעניין בשאלה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: רגע, כולם רוצים להגיב.
צבי מינץ: אני רק בקצרה אגיד, בקשר לשאלה הקודמת.
אורלי לוי אבקסיס: אתם חוקרים אותם באמצע הלילה, עוצרים אותם באמצע הלילה, משאירים אותם כל הלילה בלי עורך דין ובלי הורים?
צבי מינץ: משאירים כל הלילה בלי עורך דין, בלי הורים, לא יודע את כל הדברים האלה.
זהבה גלאון: אז מי יודע?
צבי מינץ: מה זאת אומרת לא יודע, התשובה היא לא.
נעמה באומגרטן-שרון: רגע, אתם לא עוצרים קטינים ומשאירים אותם כל הלילה עד החקירה בבוקר?
צבי מינץ: בוודאי שמחכים כל הלילה וממשיכים את החקירה או שלא ממשיכים את החקירה.
צבי מינץ: יש הוראות ספציפיות איך - - -
אורלי לוי אבקסיס: אתם חוקרים באמצע הלילה ילדים שעצרתם?
צבי מינץ: אין הוראות מיוחדות באיו"ש, ששונות באופן כל כך - - -
אורלי לוי אבקסיס: משרד המשפטים.
שרונה קומם: אני רוצה להגיד כמה דברים בקצרה.
אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת מה אתם תגידו, זה צפוי וזה ברור לי.
אורלי לוי אבקסיס: אני בכוונה רוצה לשמוע מהגורמים.
אורלי לוי אבקסיס: תאמיני לי, לפרוטוקול, יותר טוב בשבילך שהם יגידו את מה שאני שואלת, מאשר שאת תחזרי על דברים שאנחנו יודעים את הרוח שלהם.
אורלי לוי אבקסיס: את מבינה, אני לא סתם שואלת.
שרונה קומם: אני גם רוצה להביא מקורות מידע.
הגר פלגי הקר: כמו שאמרתי, יש בעיה.
הגר פלגי הקר: חוק הנוער לא חל ובוודאי שיש מעצרים בלילות, וודאי שיש חקירות בלילות - - -
אורלי לוי אבקסיס: בלי עורך דין, בלי הורים, בלי כלום?
הגר פלגי הקר: בוודאי שיש הפרות שאנחנו מתמודדים איתן - - -
אורלי לוי אבקסיס: הפרות?
הגר פלגי הקר: הפרות בתיאוריה, כי החוק לא חל.
אורלי לוי אבקסיס: אה, אוקי.
הגר פלגי הקר: אין הפרה של חוק.
זהבה גלאון: רגע, יש הפרה של האמנה לזכויות הילד, בואו ננסח את זה.
אורלי לוי אבקסיס: יש הפרה של האמנה.
אורלי לוי אבקסיס: משטרה.
תרצה נחושתן: אני רוצה לחדד כמה דברים.
תרצה נחושתן: ראשית, כשבאים לבחון את פעולת הרשויות, אז צריכים גם להיות ערים למציאות.
תרצה נחושתן: המציאות לא זהה בכל מקום.
אורלי לוי אבקסיס: כן, נכון.
תרצה נחושתן: אני אגיד משפט שהוא נכון גם לישראל ובכלל.
תרצה נחושתן: המדיניות של המשטרה היא אחידה ללא הבדל בין מין, גזע, מגזר, מקום.
תרצה נחושתן: באותם מאפייני פשיעה ובאותן נסיבות, מדיניות האכיפה והמעצרים תהיה זהה.
תרצה נחושתן: אני אומרת את זה בצורה הכי ברורה שיש.
אורלי לוי אבקסיס: אתם חוקרים בלילה, בלי עורך דין?
תרצה נחושתן: רגע.
תרצה נחושתן: לגבי השטחים , מה שהתבקשנו.
תרצה נחושתן: מבחינת הדברים שצריך להיות ערים להם במציאות שמכתיבה את ההתנהלות, אלף - - -
זהבה גלאון: מכתיבה?
אורלי לוי אבקסיס: בואי נשמע.
תרצה נחושתן: הטיפול בשטחים הוא משולב והמורכבות שלו נובעת מזה שיש בעצם ארבע זרועות שלטוניות שהתפקידים מפוצלים ביניהן, שזה שב"כ, משטרה, צה"ל ושב"ס.
תרצה נחושתן: ביניהם צריך ליצור ממשקים.
תרצה נחושתן: מבחינת החלוקה, מי שמבצע מעצרים יזומים בתוך השטחים זה הצבא בלבד.
תרצה נחושתן: החקירה, שלב החקירה, אלא אם כי זה עבירות ביטחוניות שנחקרות בחלקים מסוימים בשב"כ, נעשית במשטרה.
תרצה נחושתן: נתון שצריך לקחת אותו בחשבון, אין מערכת רווחה.
תרצה נחושתן: חסר שיתוף פעולה עם הרשות הפלסטינית.
תרצה נחושתן: אין סניגוריה ציבורית בשטחים.
תרצה נחושתן: הדברים האלה מכתיבים התנהלות.
תרצה נחושתן: מבחינת התהליך שנעשה עכשיו - - -
אורלי לוי אבקסיס: באמנה הבין לאומית מדובר שם שאם לא זה, אז לפחות הורים.
תרצה נחושתן: אני אומרת, בתהליך שנעשה במשרד המשפטים התהליך הוא מובנה.
תרצה נחושתן: מה שעושים, הולכים, בודקים את ההסדרים בחוק הנוער.
תרצה נחושתן: ככל שיש הצדקה עניינית, לאור המציאות המיוחדת לסטות מהם, ואפשר ליישם אותם, אז הם יוכלו.
תרצה נחושתן: אם יש הצדקה – עדיין הסטייה תהיה במידה סבירה ולצורך - - -
אורלי לוי אבקסיס: זה יותר מורכב ממה שקורה ב - - -
תרצה נחושתן: רגע, אני רוצה לחדד.
תרצה נחושתן: הדברים שעלו פה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני מקשיבה.
אורלי לוי אבקסיס: אני פשוט רואה הרבה ידיים מורמות פה, אז אני מסבירה שאין לנו זמן.
אורלי לוי אבקסיס: אני גם דחיתי את הישיבה שאני צריכה לנהל בוועדת העבודה והרווחה על ילדים מוגבלים בחופש הגדול שלא נותנים להם נופשונים לקייטנות ונאלצים להישאר עם ההורים.
אורלי לוי אבקסיס: תאמינו לי, לא פחות חשוב מבחינתי.
שרונה קומם: חשוב לי גם לתת לכם מקורות מידע.
אורלי לוי אבקסיס: שנייה, בואו נשים כמה נקודות.
אורלי לוי אבקסיס: תסיימי.
תרצה נחושתן: מה שחשוב להבין שנעשתה כברת דרך גדולה.
תרצה נחושתן: בישיבות במשרד המשפטים כבר בוצעו חלק מהתיקונים.
תרצה נחושתן: גיל האחריות הפלילית עלה ל-18, בעבר הוא היה 16.
דבי גילד-חיו: אחרי עתירה של ארגונים, אגב.
אורלי לוי אבקסיס: בסדר, זו המציאות היום.
דבי גילד-חיו: כי זה נכון לגבי כל הדברים.
דבי גילד-חיו: עד שבית משפט לא מחייב אותם אז הם לא עושים כלום עם כל הדברים האלה.
דבי גילד-חיו: רק חשיבה, חשיבה, חשיבה.
אורלי לוי אבקסיס: אז אם משהו כבר השתנה לא נדון בו, כי חבל לנו על הזמן.
דבי גילד-חיו: אני רק רציתי לבקש בקשה לפני שנסיים.
תרצה נחושתן: לא עושים לשם העשייה ולשם ההפרה.
תרצה נחושתן: עושים מתוך מציאות מסוימות, וצריך להיות ערים ולזכור את זה לאורך כל ה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו חיים גם במציאות מסוימת שאנחנו לא יכולים להתעלם ממנה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא נמצאים באיזה שהם תנאי מעבדה, ששם אנחנו באים להשוות תנאים.
אורלי לוי אבקסיס: אני מודעת לקושי, ותאמיני לי, אני נקרעת בין הצדדים.
אורלי לוי אבקסיס: יש לי בעצמי פה קשיים מסוימים שלא קל לי איתם.
תרצה נחושתן: אני רק רוצה להגיד שמבחינת ההתקדמות, מעבר להעלאת הגיל, נקבעה חובת יידוע של ההורים וככל שיש פרטי התקשרות זה נעשה.
תרצה נחושתן: כנ"ל לגבי סניגור, ככל שנמסרים פרטים, מודיעים - - -
נעמה באומגרטן-שרון: כמה קטינים בני 14 את מכירה שמסתובבים עם מספר של עורך דין בכיס?
תרצה נחושתן: את המספר של ההורים הם יודעים?
קריאה: ובמיוחד באמצע הלילה.
תרצה נחושתן: לא כולם אגב כל כך ששים לספר להורים.
תרצה נחושתן: גם זאת תופעה.
תרצה נחושתן: לא כולם מעוניינים.
אורלי לוי אבקסיס: זה קורה גם במגזר שלנו.
מיה מוכמל: מוציאים אותם מהבית באמצע הלילה, מה לא מעוניינים לספר להורים?
שרונה קומם: רגע אחד, אני בכל זאת רוצה לומר כמה דברים.
אורלי לוי אבקסיס: כולם נעצרים באמצע הלילה?
שרונה קומם: 68% נעצרים באמצע הלילה.
אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, אתם לא תתפרצו פה, בואו ניתן לה לסיים.
תרצה נחושתן: לעניין המעצרים, אולי רצוי לקבל את הנתונים מהצבא שמבצע אותם.
תרצה נחושתן: החקירה, העיתוי של החקירה נקבע מהמועד שבו מובא העצור למשטרה.
תרצה נחושתן: היה לי עוד משהו חשוב ונקטע לי חוט המחשבה.
תרצה נחושתן: מבחינת חוק חקירה על ידי חוקרי הנוער, יש היערכות מיוחדת, מכשירים חוקרים נוספים להיות חוקרי נוער וככל שזה ניתן, ולמעט אם אין חוקר נוער, כי אין 24 שעות ביממה בתחנה, העדיפות היא לחקירה על ידי חוקר נוער.
תרצה נחושתן: תיעוד החקירות נעשה באופן מלא - - -
אורלי לוי אבקסיס: בכל החקירות?
תרצה נחושתן: בהתאם לחוק הישראלי.
תרצה נחושתן: אם החקירה היא בערבית, אם החקירה היא בעבירות שהן מעל 10 שנים התיעוד יהיה חזותי.
תרצה נחושתן: נוכחות הורה – אי אפשר להתעלם מהמגבלות בשטחים.
תרצה נחושתן: יש מגבלות ביטחוניות, יש מגבלות במעברים, יש מרחקים גיאוגרפים גדולים, יש מניעת כניסה.
תרצה נחושתן: הורה לא יכול להיכנס לכל מקום שקטין נמצא בו ונחקר.
תרצה נחושתן: זו בעיה אובייקטיבית שאי אפשר להתעלם ממנה.
תרצה נחושתן: ככל שזה ניתן וההורה מיודע והוא מעוניין והוא יכול להגיע בזמן סביר, אז הוא יהיה נוכח.
אורלי לוי אבקסיס: כן, תודה.
דבי גילד-חיו: מילה אחת שמאד מאד חשוב להבהיר.
אורלי לוי אבקסיס: אתם תצטרכו לבחור מי מכן מדברת.
דבי גילד-חיו: זה שני ארגונים שונים.
אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת, אבל אנחנו חורגים מבחינת זמן.
שרונה קומם: אבל אנחנו התכנסנו פה בין השאר, לגבי העצורים ה - - -
אורלי לוי אבקסיס: בין השאר.
אורלי לוי אבקסיס: ואני לא חושבת שאנחנו מתעלמים מזה.
שרונה קומם: ולכן חשוב לי מאד להגיד שלוש דקות.
אורלי לוי אבקסיס: אני אתן לך שתי דקות.
שרונה קומם: מקורות המידע שלנו הם - - -
אורלי לוי אבקסיס: תגדירי שלנו.
שרונה קומם: שמי שרונה קומם, ואני מפסיכו-אקטיב.
שרונה קומם: מקורות המידע של פסיכו אקטיב, הקבוצה שעוסקת במעצרי קטינים פלסטינים: א.
שרונה קומם: הדו"חות של DCI PALSTAIN שהם מתפרסמים, הם ציבוריים, שם יש גם את העניין של האחוזים.
שרונה קומם: למשל לגבי מעצרי לילה, בדו"ח שלפני אחרון כתוב על 68% וזה פחות או יותר תואם גם דו"חות אחרים.
שרונה קומם: המקור השני זה - - -
אורלי לוי אבקסיס: כן, אבל יכול להיות שהאירועים קרו בלילה.
שרונה קומם: לא, האירועים לא קרו בלילה ואני מיד אגיד את המקור השני והשלישי.
שרונה קומם: המקור השני זה עדויות בשבועה של קטינים פלסטינים, שנמסרים בימים הראשונים של המעצר, וכשהזיכרון של החקירה והמאסר עדיין מאד טרי.
שרונה קומם: ואנחנו בדקנו - - -
קריאה: למי?
אורלי לוי אבקסיס: למי הם נותנים את זה?
שרונה קומם: לעורכי דין וזה עדויות בשבועה.
שרונה קומם: אנחנו קראנו אותן באנגלית, זה תורגם מערבית.
שרונה קומם: עם כל ההסתייגויות, בכל זאת יש תופעות חוזרות.
אורלי לוי אבקסיס: כן, אני אגיד לך משהו.
אורלי לוי אבקסיס: לגבי קטינים בכלל ועדויות בשבועה, זה עדיין לא האמת - - -
שרונה קומם: אמרתי עם כל - - -
אורלי לוי אבקסיס: עם ההסתייגויות, בסדר.
שרונה קומם: עם ההסתייגות, ובכל זאת יש תופעות חוזרות של מה קורה כשהם נעצרים באמצע הלילה על ידי חיילים, השעות הארוכות שעוברות עד לחקירה ומה קורה בינם ובין החיילים.
שרונה קומם: אז במקומות שונים יש תופעות דומות.
שרונה קומם: זה המקור השני.
שרונה קומם: המקור השלישי שלנו זה תצפיות, כשהיינו בבית המשפט בעופר וראינו את הקטינים האלה בזמן המשפט, שלא נותנים להם לפתוח את הפה, כי ההנחה היא שההודעות שנגבו מהם, הן ההודעות הנכונות.
אורלי לוי אבקסיס: את באה בטענה לשופטים?
שרונה קומם: אני לא - - -
זהבה גלאון: התשובה היא כן.
זהבה גלאון: אפשר להגיד את זה.
שרונה קומם: על כל פנים, מסתמכים על ההודעה.
שרונה קומם: אלה שלא מודים, בסופו של דבר אחרי כמה חודשים שהם במעצר, בתהליך משפטי מתמשך - - -
אורלי לוי אבקסיס: מעדיפים להגיע לעסקת טיעון.
שרונה קומם: מגיעים לעסקת טיעון.
שרונה קומם: ובהזדמנויות האלה, פעמיים גם ראיתי העדה של חיילים שעצרו את הקטין, וכישראלית היה לי מאד מאד עצוב לראות את העדויות של החיילים.
שרונה קומם: זאת אומרת, הנוכחות בבית המשפט היא משהו שאין כמראה עיניים וכמשמע אוזניים.
נעמה באומגרטן-שרון: הערה אחת שהכנסת יכולה לעזור.
נעמה באומגרטן-שרון: אנחנו ממש מנסים לקבל מידע מהצבא על מעצרים בלילה, כבר יותר משנתיים והם לא מסוגלים למסור את המידע.
נעמה באומגרטן-שרון: הם לא מבדילים בין קטינים לבגירים.
נעמה באומגרטן-שרון: אם הכנסת יכולה לבקש ולקבל נתונים, כולנו נשמח.
נעמה באומגרטן-שרון: זה מה שרציתי.
דבי גילד-חיו: רציתי לבקש בקשה.
דבי גילד-חיו: אנחנו בפנייה שלנו, רוב הדיון פה עסק בתנאים במאסר וחלופות מאסר ותנאים של רווחה וכו' וכו'.
דבי גילד-חיו: אנחנו התייחסנו לשלב אחר של המעצר עצמו, עצם המעצר והחקירה, ושם יש הפרות מסיביות של חוק הנוער ושל פקודות המשטרה בעניין - - -
אורלי לוי אבקסיס: את מדברת בתוך הגבולות.
דבי גילד-חיו: אני מדברת בישראל, בקשר לישראלים.
דבי גילד-חיו: בשטחים זה ברור, כי בכלל החוקים האלה לא חלים, אבל אני אומרת גם בתוך ישראל כשאנחנו נתקלים, ומופיעים בנייר שלנו רשימה ארוכה של דברים, אני מאד מאד הייתי מבקשת שתעשו דיון על הדבר הזה, על הליכי המעצר והליכי החקירה, בראייה של ביחס לחוק הנוער, איך הדברים.
דבי גילד-חיו: יש המון המון תלונות ודברים, וזה חותך את כל האוכלוסיות, גם בארץ, כמובן בשטחים.
דבי גילד-חיו: בשטחים בהיבטים שדובר פה, שזה בכלל לא חל.
דבי גילד-חיו: וכמובן, בקשר גם לאוכלוסיות שבכלל לא נדונו פה כמו עובדים זרים ופליטים וכו', שגם עליהם אפשר לדון כי הם מוחזקים במעצר תקופות ארוכות.
שרונה קומם: מאד מבקשים, מאד.
אורלי לוי אבקסיס: בסדר, נסכם את הדיון.
אורלי לוי אבקסיס: תם ולא נשלם.
מיה מוכמל: אני רוצה לומר משפט אחד, מההיבט שלנו, שהוא מעבר להיבט המשפטי, ההיבט של בריאות הנפש, אנחנו רואים בעדויות האלה שהן לא נלקחו מעין של בריאות הנפש, אלא בעין משפטית.
מיה מוכמל: אנחנו בעין של בריאות הנפש שאנחנו קוראים את העדויות, ואנחנו רואים עדויות למצבים רגשיים מאד מאד מאד קשים.
מיה מוכמל: אנחנו רואים את ההליך - - -
אורלי לוי אבקסיס: את קראת את הדו"ח?
מיה מוכמל: לא את הדו"ח, אני חלק מהצוות של - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, של מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
מיה מוכמל: מה שנתתם היום?
מיה מוכמל: לא, עוד לא.
אורלי לוי אבקסיס: אז תסתכלי שם גם מה קורה בתוך בתי הסוהר לגבי ילדים/נערים עם בעיות נפשיות ואחרות, שגם פה - - -
מיה מוכמל: אני לא מדברת על נערים שהגיעו עם בעיות נפשיות, אני מדברת על הליך המעצר כהליך של טראומה.
אורלי לוי אבקסיס: כל הליך כזה הוא טראומתי.
אורלי לוי אבקסיס: את אומרת שאפשר לצמצם את הטראומה.
מיה מוכמל: הטראומה היא ביחס ישר למה שהילדים האלה עוברים ואם ילד נעצר בלילה, הוכה במהלך ההגעה למעצר, עבר השפלות במערך ההגעה, נמנעה ממנו שינה במשך הלילה, זכה לראות את ההורים שלו מושפלים - - -
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ניתן התייחסות בכלל על הנושא הפסיכולוגי, הנפשי.
עפרה לוי ז'אן: אם אפשר רק עוד חצי מילה.
עפרה לוי ז'אן: בהקשר הזה אני לא הספקתי להגיד לדברים של רחל, מהסניגוריה הציבורית בעניין של אותם ילדים עם בעיות נפשיות.
עפרה לוי ז'אן: אז הנתונים שלנו הם אחרים.
אורלי לוי אבקסיס: חברים, אני אגיד לכם משהו, אני שומעת את זה לאורך כל הדיון.
אורלי לוי אבקסיס: מחלקת המחקר של הכנסת לא ממציאה נתונים מהירח - היא פונה למשרדים השונים והיא מקבלת משם את הנתונים.
מריה רבינוביץ: הדו"ח מעודכן להיום.
עפרה לוי ז'אן: תראי, אני בדקתי - - -
אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות לא את, אבל מישהו שלח.
אורלי לוי אבקסיס: הסניגוריה הציבורית פרסמה דו"ח, את אומרת שהדו"ח שלה לא רלבנטי למה שקורה?
עפרה לוי ז'אן: הדו"ח שלה הוא שונה לחלוטין מהמציאות העכשווית.
עפרה לוי ז'אן: אנחנו מדברים על השנה האחרונה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אה, את אומרת מלפני שנה להיום הדברים השתנו?
אורלי לוי אבקסיס: נתקן.
אורלי לוי אבקסיס: נבקש דו"ח חדש, בסדר?
עפרה לוי ז'אן: בכל מקרה, שיעור הנערים - - -
אורלי לוי אבקסיס: רגע שנייה, הדו"ח הזה מעודכן לפי המצב היום.
אורלי לוי אבקסיס: הוא כבר עבר את השינוי.
אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה להגיד לכם שאני גם ניג'סתי לוועדה לקבל את התיקונים עוד אתמול בלילה, וכל הזמן נוספו תיקונים והיום בבוקר קיבלנו את הנוסח הסופי.
אורלי לוי אבקסיס: אז תוך כדי תנועה היו שינויים.
עפרה לוי ז'אן: אז אם זה נכון להיום, נכון להיום יש כ-15-20 נערים שמלווים על ידי טיפול פסיכיאטרי.
עפרה לוי ז'אן: מדובר בטיפול הרגעתי, לא מדובר בטיפול אנטי-פסיכוטי, או משהו כזה.
עפרה לוי ז'אן: אנחנו לא מדברים על נערים עם הפרעות רגשיות-נפשיות קשות מאד, אנחנו מדברים על נערים עם רמת מתח כזו או אחרת גבוהה, ולכן יש להם את הטיפול הפסיכיאטרי על ידי פסיכיאטרית נוער, שנמצאת במקום.
עפרה לוי ז'אן: לאורך השנה האחרונה היו שני נערים שלה
עפרה לוי ז'אן: ערכתנו סובלים מליקוי שכלי כזה או אחר, אין לנו יכולת לעשות אבחנה לדבר הזה ולהעריך את זה, אבל אלה בערך סדרי הגודל של הדבר הזה.
אורלי לוי אבקסיס: למה אין לכם כלים לעשות את זה?
עפרה לוי ז'אן: אנחנו יכולים לעשות אבחון פסיכולוגי, יש לנו פסיכולוגים, כולל פסיכולוג באופק.
עפרה לוי ז'אן: אבל כל תהליך ההגדרה הוא לא תהליך שהוא נמצא בתוך שירות בתי הסוהר, הוא תהליך שנמצא במשרד הרווחה.
עפרה לוי ז'אן: בכל מקרה, הנערים האלה בסופו של דבר - - -
אורלי לוי אבקסיס: מה הבעיה לשתף פעולה?
עפרה לוי ז'אן: לא, לא - - -
מוריאל נחמן: אנחנו לא משתפים פעולה?
מוריאל נחמן: יש גוף אחד במדינה - - -
אורלי לוי אבקסיס: תקשיבי, אתם יודעים דברים, תקשיבו, כל אחד מכיר בתחום שלו במאה אחוז.
אורלי לוי אבקסיס: אבל כשהיא אומרת שיש להם קושי לעשות את זה, אני מבחינתי חושבת שיש קושי.
מוריאל נחמן: זה ברור לי שיש קושי.
מוריאל נחמן: גם בתוך משרד הרווחה יש קושי, אבל יש גוף אחד שמוסמך על פי החוק להגדיר נער או נערה כבעל פיגור – קל, בינוני, קשה – וזו ועדת האבחון של השירות למפגר.
מוריאל נחמן: רק הם על פי חוק מוסמכים.
מוריאל נחמן: יש להם הרבה מאד בקשות, ואני מבינה את הקושי.
מוריאל נחמן: גם לנו פנימה יש בעיות.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר לך משהו, אני מכירה את זה מאק"ים בבית שאן.
אורלי לוי אבקסיס: בכלל להוציא אותם עכשיו לאיזה מחוז בחיפה, שאומרים לכל אחד שם – תחכה שלושה חודשים אם בכלל תקבל, ואז עם כל הקשיים.
אורלי לוי אבקסיס: זו בעיה שאופיינית אצלכם לא רק בעצורים, ואני דיברתי עם השר ואתם אמורים לתקן ולשפר את התנאים.
אורלי לוי אבקסיס: גם דובר שם על צוותים שיהיו מורכבים מכל אנשי המקצוע, שייצאו לשטח בחלק מהמקרים, כדי לצמצם את ההמתנה.
אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו מדברים שיום כזה בעצם אתם בסופו של דבר מצליחים לעשות אבחון או שניים, אז אם יוצא צוות הוא יכול לעשות כמה אבחונים במקביל, וזה משהו לגבי ייעול.
אורלי לוי אבקסיס: ולכן אני גם עצרתי פעולות מסוימות במסגרת היכולות הפרלמנטריות שלי, כי אני מחכה לתשובה של התכנית, שאתם עושים עכשיו.
אורלי לוי אבקסיס: אז את יודעת מה?
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נוסיף את זה גם למסקנות כאן.
אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה, נגמר לנו הזמן.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נסכם את הדיון הזה: דבר ראשון אנחנו מבקשים גם מהמשטרה וגם ממשרד הביטחון להשלים לנו את הנתונים החסרים, וכשאנחנו פונים למשרד הביטחון אנחנו מבקשים לדעת באמת אם אין מניעה אחרת - - -
תרצה נחושתן: תועבר בקשה בכתב?
אורלי לוי אבקסיס: הסיכום של הדברים, כן, נעביר בכתב, בוודאי.
אורלי לוי אבקסיס: לגבי המעצרים באמצע הלילה, בתנאים וכדומה.
אורלי לוי אבקסיס: לגבי המשטרה וכל מה שדיברנו קודם והיה חסר לנו נתונים, או שהייתה התנגשות בין הנתונים, או בעיקר בגלל שדברים השתפרו והשתנו לאורך הזמן, כמו שנאמר.
מריה רבינוביץ: אין שינויים.
מריה רבינוביץ: זה נתוני המשטרה אצלם, נתוני שב"ס אצלנו.
אורלי לוי אבקסיס: אוקי, אז תנו לנו את הנתונים בסתירות בין השב"ס למשטרה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו באים גם להמליץ לשירות בתי הסוהר לשתף פעולה עם הרשות לשיקום האסיר, עוד בתקופה של הכליאה של הקטין, כדי להבטיח רצף טיפולי עוד בתקופת המעצר, בעיקר כשזה מעצר לטווח ארוך, אנחנו מדברים על חצי שנה וכדומה.
אורלי לוי אבקסיס: לא חייב שיהיה מגע בין הקטין בעצמו, אבל אנשי המקצוע יצטרכו לשבת כדי לתפור את החליפה הנכונה בשביל הרצף הטיפולי, שכולנו נרוויח ממנו לאחר מכן.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו פונים שוב פעם למשרד הרווחה בנושא המחסור במקומות נעולים בחסות הנוער ואנחנו נעשה ועדה נפרדת ומעקב שוב פעם, אבל בינתיים תעבירו לנו נתונים איפה הדברים, אם זה מבחינת מכרז, אם זה מבחינת דברים אחרים.
אורלי לוי אבקסיס: למה בשנתיים האחרונות הוספו רק 24 מקומות, כאשר אנחנו יודעים שההמתנה היא של מספר חודשים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו גם שומעים גורמי משפט שאומרים שבחלק מהמקרים אין להם אופציה אחרת, ולכן אותם נערים נמצאים בתוך מסגרות לא מתאימות.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ממליצים להרחיב את הפיילוט של איזוק אלקטרוני לנערים, כתחליף למעצר ולשחרור בתנאי של אסירים.
אורלי לוי אבקסיס: כן אנחנו קוראים למשרד המשפטים לכלול באופן ברור ולא משתמע לשני פנים, בתסקיר החוק המתגבש, התייחסות להעדפת חלופת מעצר זו לגבי קטינים, בעיקר לאחר שהפיילוט זכה להצלחה כל כך גדולה.
אורלי לוי אבקסיס: הוועדה מבקשת דיווח לגבי ניסיון משרד המשפטים להחיל סטנדרטים המקבילים לחוק הנוער בישראל – ביהודה ושומרון, לגבי כל ההליך של המעצר, לפחות איפה שזה אפשרי.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא מדברים עכשיו שיקום ואנחנו לא מדברים עכשיו על טיפול של רווחה וכדומה, איפה שניתן.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו גם מברכים על השינויים שנעשו בזמן האחרון.
אורלי לוי אבקסיס: שמענו אפילו מ-בצלם שהם מודעים לחלק מהשינויים, לא משנה אם מקורם היה בגלל פסיקה של בתי משפט או בגלל פעילות של משרד המשפטים או של המשרד לביטחון הפנים וכדומה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים לזכור שאנחנו מחויבים באמנה הבין לאומית לזכויות הילדים ואת המינימום הדרוש אנחנו צריכים לנסות ולקיים.
אורלי לוי אבקסיס: אז אנחנו נעשה דיון נוסף נפרד על הפרק, כמו שהמליצה דבי, בנושא מעצרים וחקירות קטינים על ההליך עצמו.
אורלי לוי אבקסיס: תם הדיון.
אורלי לוי אבקסיס: בוקר טוב לכל הנוכחים.
אורלי לוי אבקסיס: היום ה-9 ביולי 2012, י"ט בתמוז התשע"ב והשעה 11:10.
אורלי לוי אבקסיס: על סדר היום הצעת חוק סיוע לקטינים נפגעי עבירות מין או אלימות (תיקון מס' 2) (דחיית מועד סיום ההחלה), התשע"ב-2012.
אורלי לוי אבקסיס: לפני שאנחנו נתחיל בדיון, כי מבחינתי זה דיון, אני רוצה לומר כמה דברים.
אורלי לוי אבקסיס: לצערי הרב במדינת ישראל, למרות שקיימת חקיקה מאוד מוסדרת בנושא, לפעמים אנחנו נתקלים באי התאמה בין החוק לבין היישום בשטח.
אורלי לוי אבקסיס: בכל מה שקשור בזכויות ילדים – ואנחנו מדברים על נפגעי עבירות מין – הדברים האלו לא אמורים לקרות ואסור שיקרו.
אורלי לוי אבקסיס: גרוע מכך, כאשר מתקבל חוק, צריך להתחיל בתוכנית עבודה מוסדרת, עם יעדים ועם צפי.
אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו מסתכלים על מה שקורה היום במשרד החינוך, אנחנו יכולים להצביע – נכון, אין כיסוי של מאה אחוזים אבל ב-75 אחוזים – על חוק חדש שהתקבל ואנחנו מדברים על בניית כ-800 גני ילדים חדשים בתוך כחצי שנה לפי החלטת הממשלה וזה אומר שהדברים ישימים.
אורלי לוי אבקסיס: הדברים יכולים להתבצע הלכה למעשה בשטח.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מסתכלים על משרד הרווחה ואנחנו מסתכלים על הנושא הזה שאני חושבת שהוא א'-ב'.
אורלי לוי אבקסיס: כל דקה של איחור בנושא הזה היא קריטית וגובלת בהצלת חיים או במתן חיים נורמאליים, בעיקר כאשר אנחנו מדברים על ילדי הפריפריה שלצערי הרב שוב ושוב מופקרים בצורה כזאת או אחרת.
אורלי לוי אבקסיס: יאמרו לי שיש עכשיו תשובות בשטח, גם אם הן חלקיות וגם אם הן ניתנות בצורה כזאת או אחרת, אבל מה שקרה במדינה בנושא הזה, בפרט במשרד הרווחה, שתוך עשר שנים הוקמו רק שני מרכזים והמרכזים – אחד בירושלים ואחד בתל השומר – ומאז אנחנו נמצאים בסוג של סחבת.
אורלי לוי אבקסיס: אולי אנחנו צריכים ללמוד מהפרויקטורים במשרד החינוך.
אורלי לוי אבקסיס: משהו כאן לא תקין.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר יותר מכך ואני אקבל גם את התייחסותכם לנושא.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יודעים שלגבי התקצוב של אותם מבנים והכנתם, יש קרן שהתנדבה וצריך לומר לה תודה ולהוריד את הכובע בפניה, קרן שוסטרמן שהייתה אמורה לקחת עליה את ההוצאות הללו.
אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מסתכלים על כמה עולה להחזיק מרכז כזה לאורך שנה, אנחנו מדברים על כספים גדולים.
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו הייתי בשדולה לעובדים הסוציאליים ודיברו על כך שיש כבר תוספת של מיליארד שקלים למשרד הרווחה.
אורלי לוי אבקסיס: לא נמצאו הצימוקים האלו בשביל המרכזים הללו של הילדים?
אורלי לוי אבקסיס: ילד נפגע תקיפה מינית, אם הוא נמצא בפריפריה, הוא משלם פעמיים.
אורלי לוי אבקסיס: הוא והמשפחה שלו צריכים ללכת לתחנת המשטרה להגיש תלונה, אחר כך ללכת לחוקר ילדים שנמצא במקום אחר, אחר כך הוא צריך ללכת לבית חולים לבדיקות.
אורלי לוי אבקסיס: תחשבו על זה.
אורלי לוי אבקסיס: בפריפריה אין בית חולים נגיש ליד הערים.
אורלי לוי אבקסיס: הוא צריך לנסוע ולשאת בכל ההוצאות שכרוכות בכך ובדרך יצטרך ללכת ארבע-חמש פעמים וכל פעם למקום אחר.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מברכים על כך שהמרכזים האלה קיימים.
אורלי לוי אבקסיס: במרכזים האלה הכול מרוכז במקום אחד.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נשמע שלא כל את חלקו ואני יודעת זאת, אבל תפקידכם לדרוש את זה.
אורלי לוי אבקסיס: אם זה כבד עליכם ליישם את זה, אתם יכולים לבוא לראש הממשלה ולומר שאתם מבקשים להעביר את זה למשרד הבריאות.
אורלי לוי אבקסיס: יותר מדי סחבת.
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, שר הבריאות אמר שמבחינתו אין שום בעיה.
אורלי לוי אבקסיס: אני ניהלתי אתו שיחה בנוגע לנושא והוא אמר שבכל רגע שהוא יידרש, הוא יספק את כוח האדם וכי זה לא ימנע מהקמת מרכז כזה שיגבה את כל התחומים שנוגעים לנושא הזה.
אורלי לוי אבקסיס: לא מעט מקרים נופלים בין הכיסאות והורים מתייאשים באמצע.
אורלי לוי אבקסיס: החקירות נופלות והפדופילים ממשיכים להסתובב חופשי בלי טיפול וממשיכים לפגוע באחרים.
אורלי לוי אבקסיס: שלא נדבר על כך שחלק מהנפגעים הופכים בעצמם לפוגעים אם הם לא מקבלים את הטיפול הראוי וזאת קטסטרופה שחוזרת על עצמה.
אורלי לוי אבקסיס: התייחסות המשרד לוועדה הזאת לא מקובלת.
אורלי לוי אבקסיס: תסלחו לי, אני חדשה כיושבת ראש הוועדה אבל לא חדשה בוועדה ופניתי כמה פעמים למנהלת הוועדה וליועצת המשפטית שלנו כדי לדעת מה משרד הרווחה הכין, מה הוא שלח לנו לקראת הדיון, מה בקשתו בנושא הזה – כלום.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר לכם משהו.
אורלי לוי אבקסיס: הוועדה הזאת היא לא חותמת גומי.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא אמשיך לדבר בנושא אלא אנחנו נתחיל את הדיון ונפנה למשרד הרווחה כדי שיציג את הדברים.
אורלי לוי אבקסיס: לאחר מכן נפנה כמובן למועצה לשלום הילד, ליועצת המשפטית, ואחר כך לחברי הכנסת שהם שותפים בכל הנושאים החברתיים שעומדים כאן על הפרק כאשר טובת הילדים תמיד לנגד עינינו ושום דבר אחר שהוא לא הגיוני, לא יעבור כאן כחותמת גומי.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים לברך את מנכ"ל משרד הרווחה שהגיע לדיון ואני מקווה שיש לך בשורות טובות.