GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קרן קופילוב- הייניש: אותי שחררו מחדר המיון.
קרן קופילוב- הייניש: שחררו אותנו מחדר המיון.
קרן קופילוב- הייניש: היתה לה כבר חמצת, - - -
אורלי לוי אבקסיס: שחררו אתכם מחדר המיון, ולא גילו בחדר המיון שהיא סוכרתית?
קרן קופילוב- הייניש: ואני פשוט לא ויתרתי, כי ראיתי שהיא לא בסדר.
קרן קופילוב- הייניש: אחרי כמה שעות חזרתי לקופת-חולים.
אורלי לוי אבקסיס: באיזו קופת-חולים זה היה?
קרן קופילוב- הייניש: בתל-השומר.
קרן קופילוב- הייניש: אבל היא קיבלה שם טיפול מצוין אחר-כך, והיא מטופלת שם.
אורלי לוי אבקסיס: כשגילו שיש לה סוכר.
קרן קופילוב- הייניש: ואני שמתי לב לתופעות של שתייה מרובה, ושאלתי אם יש קשר בין הדברים.
קרן קופילוב- הייניש: ורופאה בקופה שלחה אותנו עם אמבולנס.
מדי יעקובזון: ילדה בת שלוש.
קרן קופילוב- הייניש: היא היתה בת שנתיים וחצי.
ענת לינדן: אצלנו זה היה ממש קיצוני, כי הוא גם ירד במשקל, והוא התחיל, לקראת הסוף – בחודש השלישי – להיות מאד מבולבל, עצבני, לחוץ.
ענת לינדן: הוא פחד מכל תזוזה, - -
עידן לינדן: חרדתי מאד.
ענת לינדן: - - חרדתי מאד.
ענת לינדן: ולא הבנו מה קורה.
ענת לינדן: עוד בבדיקה, אחרי שגילו שיש לו סוכר גבוה, הרופא שלח אותי הביתה לבוא למחרת בבוקר.
אורלי לוי אבקסיס: בלי - - - באותו רגע?
מדי יעקובזון: בלי אינסולין.
ענת לינדן: למרות שרמת הסוכר לא קרעה אותו בכלל.
עידן לינדן: הכוונה שרמת הסוכר לא קרעה אותו, זה - -
מדי יעקובזון: מעל 500.
עידן לינדן: - - מעל 500 - - -
אורלי לוי אבקסיס: ורופא שולח הביתה במקרה כזה, בלי לטפל?
ענת לינדן: הוא שלח אותנו הביתה, והגענו בחמצת מאד גבוהה ל"שניידר", והיינו שם שבועיים.
ענת לינדן: הוא יומיים לא אכל.
עידן לינדן: הוא הגיע עם 770 סוכר ל"שניידר".
אורלי לוי אבקסיס: אז מה התסמינים שעוד כדאי להם לשים לב?
זוהר לנדאו: התסמינים הכי שכיחים הם שתייה מרובה, השתנה מרובה וירידה במשקל.
זוהר לנדאו: יכולים להיות דברים נוספים כמו: כאבי בטן, כאבי ראש, ילד שלא מתנהג כרגיל, פצעים שלא נרפאים – הם הופכים להיות מזוהמים ולא נרפאים.
זוהר לנדאו: אלה בדרך-כלל התסמינים.
זוהר לנדאו: אבל הדבר הבולט ביותר זה שתייה מרובה, השתנה מרובה וירידה במשקל.
אורלי לוי אבקסיס: וירידה במשקל.
עידן לינדן: וחשוב לי להדגיש: זו בדיקה של דקירונת באצבע, - - - אם יש לך סוכר או לא.
קרן קופילוב- הייניש: שלוקחת שנייה וחצי.
אורלי לוי אבקסיס: ואז באותו רגע הם - - -.
אורלי לוי אבקסיס: אולי כדאי, באמת, בכל זה.
אורלי לוי אבקסיס: אפשר לחשוב.
אורלי לוי אבקסיס: אז עוד בדיקה.
ענת לינדן: כל רופא אמור להחזיק את זה אצלו במגירה.
מדי יעקובזון: גם בדיקות של - - -?
אורלי לוי אבקסיס: גם בדיקות של גיל שנה – משרד הבריאות.
שרית קנזי: לא, אבל זה לא מתגלה בהכרח בגיל שנה.
שרית קנזי: אפילו אם זה התגלה חודש אחרי, אז את עושה את זה בגיל - - -
זוהר לנדאו: מבחינה רפואית, אין - - -
שרית קנזי: ברגע שלא בסדר, מרגישים.
שרית קנזי: לפעמים מרגישים את זה אחרי שבוע, ויש כאלה שזה לוקח שלושה חודשים.
שרית קנזי: תלוי בגיל של הילד.
שרית קנזי: תלוי בכמה - - -
מדי יעקובזון: המשחק לא גדול.
זוהר לנדאו: מבחינה רפואית אין בדיקת סקר.
זוהר לנדאו: זאת אומרת, אין לנו אפשרות לקחת את כל ילדי ישראל בגיל שנה ולבדוק אותם, ולהגיד - - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל כשהילד מגיע לביקורת בקופת-החולים, אז אפשר לנצל את זה.
אורלי לוי אבקסיס: משרד הבריאות, שמך לפרוטוקול.
עדינה יוסף: דוקטור עדינה יוסף מהמחלקה לאם וילד.
עדינה יוסף: עושים בדיקות שגרה ודברים שאפשר למנוע ולטפל, כמו - - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל אנחנו יכולים למנוע פה, חלילה-וחס, מקרה של חומציות או מקרה של - - -
עדינה יוסף: יום לפני הקטסטרופה היה תקין.
אורלי לוי אבקסיס: אהה.
אורלי לוי אבקסיס: אז השאלה היא האם אנחנו תופסים את זה רק בנקודה של - - -
עדינה יוסף: זה בעייתי - - -
מדי יעקובזון: - - - דבר ראשון - - -
אורלי לוי אבקסיס: מודעות.
אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת לך: אנחנו לא קיבלנו כהורים, ויש לי כבר שלושה ילדים, ואני מקבלת פה - - -
אורלי לוי אבקסיס: רגע, אני מנהלת את הדיון.
אורלי לוי אבקסיס: אני, כהורה לשלושה ילדים, ויש לנו פה עוד הורים, ואנחנו עכשיו בין לבין מחליפים – מעולם לא ידענו מה צריך להדליק אצלנו נורה אדומה.
שרית קנזי: גם אנחנו לא, אבל זה קרה.
רחל סעדה: אני ידעתי.
רחל סעדה: - - -
אורלי לוי אבקסיס: בטח לא בגלל שהסבירו לך בטיפת-חלב.
קרן קופילוב- הייניש: ממש לא.
קרן קופילוב- הייניש: כי את אמא, ואת יודעת שהילד שלך לא בסדר, אז את מנסה לבדוק מכל הכיוונים.
קרן קופילוב- הייניש: זה הכול.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אנחנו גם מנסים לבדוק הרבה דברים אחרים.
קרן קופילוב- הייניש: לרופאים אין את המודעות שבגיל כזה קטן.
קרן קופילוב- הייניש: את יודעת, אני שמעתי על הרבה מקרים - - -
זוהר לנדאו: אני רוצה להגיד שמבחינה רפואית השיעור של סוכרת נעורים בישראל הוא לא מהגבוהים בעולם.
אורלי לוי אבקסיס: אבל הוא הולך ועולה.
זוהר לנדאו: סוכרת נעורים, זה עולה במידה יחסית קלה.
זוהר לנדאו: ולכן, התודעה הציבורית לא כל-כך גבוהה.
זוהר לנדאו: בארצות כמו מדינות סקנדינביה, שהשכיחות היא הרבה-הרבה יותר גבוהה מאשר בישראל, המודעות הציבורית יותר גבוהה.
זוהר לנדאו: ואחד הדברים שהאיגוד לאנדוקרינולוגית ילדים והאגודה לסוכרת נעורים - - -, זה להעלות את המודעות.
זוהר לנדאו: זאת אומרת, שאם יש - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני ראיתי עוד מחקר של משרד הבריאות, אם אני לא טועה, שערך וגילה למשל שבמקומות - - - גבוהה, גילו יותר תופעות של סוכרת נעורים, שמה שיכול בעצם להראות על איזשהו קשר.
אורלי לוי אבקסיס: כי לקחו שם את הילדים שהיו בזמן המתקפה של המלחמה, ואיך זה השפיע.
זוהר לנדאו: את צודקת.
זוהר לנדאו: זו עבודה שיצאה מישראל.
זוהר לנדאו: שדוקטור אמנון צונג מ"קפלן" פרסם אותה, וזה נכון.
זוהר לנדאו: זאת אומרת שיש קשר בין מצבי stress.
אורלי לוי אבקסיס: stress לעניין הזה.
אורלי לוי אבקסיס: יותר מזה, כשאני מבקרת בטיפת-חלב – כשביקרתי בטיפת-חלב או בקופת-חולים, ובכלל במעקבים עם הילדים – אז כל פעם אומרים לנו: יש באמת, באיזשהו אופן, מין הפנייה לתשומת-לב להורים על דברים מסוימים: אפילו על שיניים, על ראייה ועל כך וכך.
אורלי לוי אבקסיס: אף-פעם לא קיבלתי איזושהי הפנייה או הסבר או חומר בנושא של סוכרת.
מדי יעקובזון: איך לזהות.
אורלי לוי אבקסיס: לזהות.
זוהר לנדאו: אנחנו בוחרים יותר לדבר על המצבים השכיחים.
זוהר לנדאו: את מדברת על שיניים – עששת יש כמעט לכל הילדים.
אורלי לוי אבקסיס: אבל עששת לא תסכן חיים, עם כל הכבוד.
זוהר לנדאו: או השמנה.
זוהר לנדאו: או מצבים אחרים שהשכיחות שלהם באוכלוסיה הרבה-הרבה יותר גבוהים.
זוהר לנדאו: ולכן, אתה מפנה את המשאבים שלך, מבחינת ההסבר והזמן של הרופא ושל אחיות טיפת-חלב, למצבים היותר שכיחים.
זוהר לנדאו: זה היה מצוין אם היינו יודעים מה - - -
עידן לינדן: הרי יש לנו את השלבים של התפתחות הילד, שאם היה שם עוד ברושור אחד קטן שמדבר על סוכרת כבר לעיני הקהילה כולה, היה לנו יותר קל ללכת, להסתכל ולדעת – שהילד שלי יורד במשקל במשך שלושה חודשים, אני לא אלך ואחזור מהרופא.
עידן לינדן: ואני כן מגיע לחדר המיון במצב מאד קיצוני וחמור, ולא אחרי יום ויומיים.
עידן לינדן: וזה לא כאילו אצלי זה ב-24 שעות קו התפר, אלא שלושה חודשים שהילד שלי היה נמצא בסיכון.
אורלי לוי אבקסיס: גם כמה הוא סבל בין לבין.
אורלי לוי אבקסיס: אפשר היה למנוע את הסבל הזה.
עידן לינדן: אבל אני עוד הלכתי להכי קיצוני – לסיכון של החיים שלו, פיזית.
עידן לינדן: הוא יכול היה להגיע בקומה.
מדי יעקובזון: אבל לפני שאנחנו מצפים שההורים יידעו לזהות, אנחנו - - -
אורלי לוי אבקסיס: שהרופא יזהה, נכון.
אורלי לוי אבקסיס: משרד הבריאות.
ענת לינדן: היו את כל הסימנים של סוכרת.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נגיע למשרד החינוך, ולגבי הנושא, וכמה זה עולה לנו.
אורלי לוי אבקסיס: וכמובן גם למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, כי אנחנו מדברים על הגיל הרך.
אורלי לוי אבקסיס: בחלק מהמקרים מדובר במעונות יום של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
אורלי לוי אבקסיס: לא יודעת, אולי צריך להיות פה, באיזשהו אופן, איזושהי חלוקה של matching בין שני המשרדים האלו.
אורלי לוי אבקסיס: אני פשוט מנסה לחשוב על מה אנחנו מדברים, כמה כסף זה עולה לנו.
אורלי לוי אבקסיס: ובשורה התחתונה, הרי יש חוק.
אורלי לוי אבקסיס: במיוחד עכשיו, כשיש החלטת ממשלה על החינוך מגיל שלוש ומעלה, איך אנחנו דואגים שלפחות הדברים המינימאליים האלו יהיו בפנים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים, בסך-הכול, על 150 ילדים.
עדינה יוסף: זה - - - מאד קטן.
מנחם מזרחי: זה לא מדויק.
מנחם מזרחי: זה חלק קטן - - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל הרגע אמרו לנו 150 ילדים, שלא נמצאים בצו.
אילן שי: זה לא רק 150 הילדים בגילאי 4-3.
אילן שי: יש את הילדים בגילאי 9-5, וגם מעבר לזה במקרים - - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל הם כבר מקבלים.
אילן שי: שהם מקבלים?
אורלי לוי אבקסיס: שהם מקבלים.
אילן שי: אבל צריך להסתכל על התקציב הכולל עבור הפעילות, ולא רק עבור גילאי 4-3.
אורלי לוי אבקסיס: אבל העניין שלנו זה הפער בין אלה שלא מקבלים, לא לאלה שמקבלים.
אורלי לוי אבקסיס: אלה שמקבלים, כבר יש להם תקצוב וכבר נמצא בפנים.
אורלי לוי אבקסיס: זה מתוקצב.
אורלי לוי אבקסיס: זה מתומחר.
אילן שי: זה חלק מהבעיה.
אילן שי: הפעילות הזאת הועברה - - -
אורלי לוי אבקסיס: כמה עולים 150 ילדים?
מנחם מזרחי: אני יכול לתת לך נתונים.
מנחם מזרחי: אבל נדבר, קודם-כל, על הרמה הכללית.
אורלי לוי אבקסיס: שם לפרוטוקול.
מנחם מזרחי: מנחם ממשרד החינוך – מינהל הכלכלה והתקציבים.
מנחם מזרחי: הפעילות הזאת, עד לשנת תש"ע, היתה מנוהלת במשרד הבריאות.
מנחם מזרחי: משנת תשע"א זה עבר למשרד החינוך.
מנחם מזרחי: ורק הערה לנייר העמדה שהוציאו כאן:
מנחם מזרחי: זה לא שמשרד החינוך לקח את המימון על עצמו.
מנחם מזרחי: היה דין ודברים עם משרד האוצר ומשרד הבריאות כדי להעביר את הנושא התקציבי - - -
אורלי לוי אבקסיס: קודם משרד הבריאות מימן את זה?
מנחם מזרחי: כן.
אורלי לוי אבקסיס: כשזה היה בידיים של משרד הבריאות, מימנו?
עירית ליבנה: לא את גילאי 4-3.
עירית ליבנה: - - - הגיל האלה.
עירית ליבנה: את אותם גילאים.
עדינה יוסף: לא, לא, לא.
עדינה יוסף: אותו גיל חובה.
איריס אהרון: מה שתחת חינוך חובה.
קריאה: מימנו פחות.
קריאה: מימנו בכל מקרה רק בגיל חינוך חובה.
עדינה יוסף: זו היתה יוזמה של משרד הבריאות, באמת בשביל לאפשר לילדים לממש את הזכות ללמוד לימודי חובה.
עדינה יוסף: והוועדה הזאת התחילה לפעול לפני עשר שנים לערך, ועבדה במשרד הבריאות בלי תוספת של המשרדים האחרים עד לפני שנתיים.
אורלי לוי אבקסיס: ואז?
עדינה יוסף: אבל גם אז המימון של המצבים של רפואה כרונית, שאנחנו מלווים אותם, קצת השתנו: סוכרת נכנסה.
עדינה יוסף: אבל מצבים אחרים של סיכון, שאז משרד הבריאות לא מימן.
אורלי לוי אבקסיס: אבל את הסוכרת, באיזה גילאים משרד הבריאות מימן?
עדינה יוסף: הוא מימן.
עדינה יוסף: אותו דבר – חובה.
עדינה יוסף: החל מגיל חמש כולל ההרחבה.
מדי יעקובזון: 9-5.
עירית ליבנה: צו ההרחבה, כמו שהיום.
עדינה יוסף: כמו שהיום.
אורלי לוי אבקסיס: ואז זה עבר למשרד החינוך.
עדינה יוסף: - - - זה לא השתנה.
עדינה יוסף: אני יכולה לבדוק מספרים.
עדינה יוסף: המספרים לא השתנו.
עדינה יוסף: יש קצת עלייה.
קריאה: עלייה משמעותית.
אורלי לוי אבקסיס: אז זה עבר בעצם למשרד החינוך, את אומרת.
עדינה יוסף: עבר למשרד החינוך מבחינת ניהול הוועדה.
עדינה יוסף: אבל - - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל אף-פעם זה לא תוקצב במשרד האוצר.
עדינה יוסף: בשנתיים האחרונות שותפים למימון, לתקציב, ארבעה משרדים: משרד החינוך, משרד הבריאות, משרד האוצר והרשות המקומית, כמו שמופיע גם - - -
מדי יעקובזון: וזה כולל עוד מחלות כרוניות או רק סוכרת?
עדינה יוסף: כן.
מדי יעקובזון: 70% סוכרת.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אנחנו מדברים על מה שהיה.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, על החובה.
עדינה יוסף: חובה.
עדינה יוסף: הכול חובה.
עדינה יוסף: גם היום - - -
מנחם מזרחי: אולי אפשר לעשות סדר?
אורלי לוי אבקסיס: מה זה יעזור שכולם עכשיו משתתפים?
אורלי לוי אבקסיס: בסופו של דבר, לא הרחבנו את המעגל, ולא נתנו סעד לאותם ילדים.
טליה אגמון: בסך-הכול יש יותר כסף היום בתוך העניין הזה.
טליה אגמון: אחד הדברים שקרו במשך השנים – משרד הבריאות בעבר היה נותן רק לילדים שהיו צריכים פעולות רפואיות פולשניות, תוך כדי יום הלימודים.
טליה אגמון: עלה הצורך של הילדים הסוכרתיים - - -
אורלי לוי אבקסיס: בדיקת סוכרת, זו לא פעילות פולשנית?
טליה אגמון: סוכרת היה.
טליה אגמון: זה הלך וגדל.
טליה אגמון: נוספו גם ילדים שסובלים מאלרגיות שמסכנות חיים.
טליה אגמון: נוספו דברים נוספים.
טליה אגמון: נוסף עוד כסף.
טליה אגמון: והניהול עבר למשרד החינוך, כיוון שהוא יודע איפה הילדים לומדים.
טליה אגמון: אבל הוא מקבל את הכסף.
אורלי לוי אבקסיס: אבל משרד החינוך מנהל את זה עם תקציבים של כמה משרדים.
טליה אגמון: עם תקציבים משותפים.
טליה אגמון: אז נוספו ילדים, אבל עדיין המסגרת כיום היא רק לגילאי חינוך חובה.
מדי יעקובזון: נשארים - - - בבית.
מנחם מזרחי: אולי אפשר לתת עוד קצת רקע לנתונים?
קריאה: את רוצה קצת רקע לנתונים?
אורלי לוי אבקסיס: כן, אני רוצה רקע.
אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד לך מה האבסורד: כי אם הרחבנו, ויש החלטת ממשלה מגילאי שלוש.
אורלי לוי אבקסיס: אבל הם לא כוללים בפנים בכלל, לא את הדברים האלה ולא את הדברים האחרים.
אורלי לוי אבקסיס: הסיכוי בכלל שירחיבו את צו ההרחבה – מה שהיה קודם, פעם, אופציה – כבר לא קיים.
נירה לאמעי-רכלבסקי: במקור החוק הוא משלוש, אגב.
נירה לאמעי-רכלבסקי: - - -
אורלי לוי אבקסיס: כל פעם – כן, בדיוק – דוחים את זה, כמו בהסדרים.
אורלי לוי אבקסיס: יש לכם רעיון, במועצה לשלום הילד?
אביבית ברקאי-אהרונוף: אני לא - - -
אורלי לוי אבקסיס: למה אני צוחקת?
אורלי לוי אבקסיס: זה מאד עצוב.
אורלי לוי אבקסיס: האבסורד גורם לי לגיחוך.
אורלי לוי אבקסיס: כי למה?
אורלי לוי אבקסיס: המצב קודם, בטרם החלטת הממשלה, אולי היה יותר טוב.
אורלי לוי אבקסיס: כי היתה אופציה להרחבת הצו, ובכל פעם אפשר היה לבדוק איפה אנחנו מרחיבים וכמה אנחנו מרחיבים.
אורלי לוי אבקסיס: היום, ברגע שהיתה החלטת הממשלה, לא תהיה יותר הרחבה.
אורלי לוי אבקסיס: זה צריך ללכת לבג"ץ.
אורלי לוי אבקסיס: אני אשמח ללכת אתכם לבג"ץ.
אורלי לוי אבקסיס: אני פונה למועצה לשלום הילד.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא ייתכן.
אורלי לוי אבקסיס: זה פשוט לא נורמאלי.
מנחם מזרחי: כדאי לשמוע את הנתונים לפני-כן.
מנחם מזרחי: עוד לא שמעתם את כל הנתונים.
אורלי לוי אבקסיס: אז ספר.
אורלי לוי אבקסיס: אולי באמת יהיה לנו עוד יותר קייס.
מנחם מזרחי: אני אספר: במשרד הבריאות, התקציב הבסיסי היה 3.4 מיליון שקל.
מנחם מזרחי: נכון לשנת תשע"ב אנחנו נותנים 16.5 מיליון שקל.
אורלי לוי אבקסיס: אתה ממשרד הבריאות או ממשרד החינוך?
מנחם מזרחי: אני ממשרד החינוך.
קריאה: ממשרד החינוך.
קריאה: כולם מתקציבים.
קריאה: אגף התקציבים.
אורלי לוי אבקסיס: מי זה - - -?
אורלי לוי אבקסיס: אמרת שמשרד הבריאות נתן.
קריאה: הכול ביחד.
מנחם מזרחי: אני ממשרד החינוך, מינהל התקציבים.
מנחם מזרחי: יש במהלך השנתיים האחרונות דיונים עם משרד הבריאות ומשרד האוצר, כדי למסד את הנושא הזה, ולתת לו תקציב כמו שצריך.
מנחם מזרחי: מתנהלים.
מנחם מזרחי: הדיונים עם משרד האוצר לא עובדים כל-כך מהר, וכמו שצריך.
מנחם מזרחי: כשהנושא הגיע למשרד החינוך, עשינו הערכה תקציבית שעמדה על 22.5 מיליון שקל, לגבי כל הילדים שזקוקים לתקציב.
מנחם מזרחי: 22.5 מיליון שקל.
אורלי לוי אבקסיס: שזה כולל את כל הילדים.
קריאה: כולל - - -.
קריאה: וכל הילדים.
אורלי לוי אבקסיס: מאיזה גילאים?
קריאה: גילאי חובה.
מנחם מזרחי: מגילאי חובה, כולל - - - ומעלה.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, מגיל שלוש?
מנחם מזרחי: 4-3 - - -, ועד י"ב אפילו.
אורלי לוי אבקסיס: בוא נתמקד בגילאי 4-3.
אורלי לוי אבקסיס: עזוב את השאר.
אורלי לוי אבקסיס: מה שיש פתרון, יש פתרון.
מנחם מזרחי: אבל צריך להסתכל על כל המכלול.
מנחם מזרחי: אחרי זה את תגידי שאת רוצה להסתכל על גילאי 4-3, ותגידי שמדובר בשישה מיליון שקל, - -
מדי יעקובזון: ארבעה.
מנחם מזרחי: - - אז יגידו לך: קחי שישה מיליון שקל, ותפתרי את הבעיה הגדולה - - -
אורלי לוי אבקסיס: איזה?
אורלי לוי אבקסיס: אבל היא פתורה בגילאים - - -
מנחם מזרחי: אני עוד לא סיימתי להסביר לך שזה עוד לא פתור.
מנחם מזרחי: הכסף לא יושב במשרד החינוך כתקציב - - -
אורלי לוי אבקסיס: מה הפתרון שלכם בשנה הקרובה?
מנחם מזרחי: תראי, קודם-כל זה עובד.
מנחם מזרחי: זה עובד כרגע.
אורלי לוי אבקסיס: מה עובד?
מנחם מזרחי: כרגע, אנחנו נותנים - - -
אורלי לוי אבקסיס: הדיון היום הוא בגיל הרך.
אורלי לוי אבקסיס: בוא נתמקד שם.
מנחם מזרחי: צריך את נציגי משרד האוצר.
אורלי לוי אבקסיס: איפה האוצר?
אורלי לוי אבקסיס: האוצר לא פה?
אורלי לוי אבקסיס: אוקיי, הבנתי.
אורלי לוי אבקסיס: מה קורה עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה?
אורלי לוי אבקסיס: אני עושה הפסקה קטנה.
אורלי לוי אבקסיס: תיכף, אני רוצה את משרד האוצר.
אורלי לוי אבקסיס: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה – הרי בסופו של דבר זה פוגם בכושר התעסוקה וביכולת של ההורים לצאת לעבוד.
אורלי לוי אבקסיס: ובכלל, אני שמעתי פה על דברים שההורים גם מוכנים להיות סייעים בעצמם, ולא תמיד מקבלים אותם.
ענת לינדן: וחוזרים הביתה.
ענת לינדן: גם לגור בבית.
ענת לינדן: חלק - - -
אורלי לוי אבקסיס: מהי עמדת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה?
אורלי לוי אבקסיס: אתם פה בשני כובעים: אחד, של תעסוקה.
אורלי לוי אבקסיס: ושני, שמפעילים מעונות.
תמר אלמוג: מבחינת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה אנחנו מדברים על גיל לידה עד שלוש.
תמר אלמוג: הוא בכלל לא נכלל בשום חוק, ולצערי גם לא בחוק המעונות.
תמר אלמוג: ניסינו פעמיים.
אורלי לוי אבקסיס: גם לא בתפר?
אורלי לוי אבקסיס: כי יש כאלה, בני שלוש, איך - - -
תמר אלמוג: במעונות יום, שקיימת בהם כיתת-גן לגילאי שלוש ומעלה, היא נמצאת שם באישור וברישיון של משרד החינוך.
תמר אלמוג: זאת אומרת, אנחנו חוזרים למעגל שזה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא חלק בסיפור.
מדי יעקובזון: הם חלק מהסיפור.
תמר אלמוג: הגיל הוא לא בתוקף של חוק.
אורלי לוי אבקסיס: בכובע של עידוד התעסוקה, ובדרך-כלל האימהות הן אלה - - -
תמר אלמוג: אז את זה אני אומר:
תמר אלמוג: בכובע של עידוד התעסוקה, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, אגף מעונות יום, יזם בשנתיים האחרונות הקמת ועדה בין-משרדית לשילוב ילדים עם צרכים מיוחדים במעונות יום.
תמר אלמוג: אני מדברת לא רק על ילדים סוכרתיים, אלא גם על ילדים עם - - -, וכל מיני.
תמר אלמוג: ונציגי הוועדה, הם כמובן ממשרד הבריאות, ממשרד הרווחה, מהארגונים האלה של - - -
מדי יעקובזון: בואו לא נקבל - - - שווא.
מדי יעקובזון: ילדים בגילאי 3-0 סוכרתיים, אנחנו בכלל אפילו לא מגיעים לחזירות של לדבר על זה.
אורלי לוי אבקסיס: אחרי שאני שומעת מה קורה עם הסיפור של ה-84 ילדים האלה.
תמר אלמוג: הוועדה הזאת גיבשה איזושהי המלצה, וגם נוהל לשילוב הילדים.
תמר אלמוג: ופה – שאלת מיליון הדולר – כדי לאמץ את זה, צריך את התקציבים.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד לך משהו: השבוע היתה לי שאלה למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, על הרזרבות.
אורלי לוי אבקסיס: כשהוא אמר על הרזרבות שלוקחים את זה לעידודי תעסוקה, נכון?
אורלי לוי אבקסיס: הוא ענה לי.
אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה גם להוציא את הפרוטוקול מעל הבמה של הכנסת – השבוע, לגבי הרזרבות שנשארו.
תמר אלמוג: גברתי, אני אשיב לך.
אורלי לוי אבקסיס: למה לא לקחת אותן למקומות כאלה?
תמר אלמוג: גברתי, אני אשיב לך: תקציב המשרד, או של אגף מעונות יום, הוא תקציב צבוע.
אורלי לוי אבקסיס: לכל אגף הזה שלו.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא תחת קורת גג אחת.
תמר אלמוג: בתוך התקציב של אגף מעונות יום, ישנו סעיף תקציבי שמיועד לסבסוד ילדים.
תמר אלמוג: אין לי אישור ואין לי זכות לנייד איזשהו חלק מהתקציב הזה לטובת משהו אחר.
תמר אלמוג: זה פר סעיף.
אורלי לוי אבקסיס: אבל בזה אפשר לטפל, אני אומר לך למה.
תמר אלמוג: פר סעיף.
תמר אלמוג: ומה שהצענו - - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל אתם - - - תקציבים גם לבנייה כשנשאר, כשלא סבסדתם את ההורים, ונשאר שם - - -
תמר אלמוג: מה שכן הצענו בחלוקה: היות והמשרד – משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה – ההשתתפות שלו - -
אורלי לוי אבקסיס: - - - מיליונים של - - -
תמר אלמוג: - - היא רק בסבסוד ילדים בשכר-הלימוד או בהכשרת כוח-אדם.
תמר אלמוג: אז אנחנו הצענו שכל ההכשרה של אותן סייעות שתיקלטנה במעונות, בהם ישולבו ילדים עם צרכים מיוחדים, תהיה על חשבון משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
תמר אלמוג: הסייעת עצמה, בדרך-כלל, ממומנת ומאושרת על-ידי משרד הרווחה.
תמר אלמוג: ככה זה עובד.
דני בודובסקי: סליחה, אני חושב שעושים פה בלבול.
דני בודובסקי: ברשותכם.
דני בודובסקי: שמי דני בודובסקי.
דני בודובסקי: אני מנהל המחלקה לעבודה סוציאלית ברפואה כללית במשרד הבריאות.
דני בודובסקי: יש להבחין בין הנושא של הסייעות – מה שמוגדר כסייעות רפואיות – במשרד החינוך.
דני בודובסקי: - -
מדי יעקובזון: לא רפואיות.
מדי יעקובזון: סייעות.
דני בודובסקי: - - שמשרד הבריאות, דרך אגב, קורא לזה – וחשוב לעדכן את זה – כמלווה אישית לילדים עם צרכים רפואיים ייחודיים.
אורלי לוי אבקסיס: אתם לא רוצים ללחוץ את הנושא הזה?
אורלי לוי אבקסיס: אני לא מבינה.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא אינטרס של משרד הבריאות?
דני בודובסקי: בגלל המצוקה המאוד גדולה ששמענו פה בצורה כל-כך ברורה, ניזום מלכתחילה המענה הזה, והוא הלך והורחב.
דני בודובסקי: הצורך מאד ברור.
דני בודובסקי: הוא לא מתוקצב היום.
דני בודובסקי: הוא לא מוכר היום במסגרת איזושהי חקיקה.
דני בודובסקי: הוא לא מכוסה על-ידי חוק חינוך מיוחד.
דני בודובסקי: אין לזה מענה.
דני בודובסקי: ולמעשה, ההתגייסות והשיתוף - - -
אורלי לוי אבקסיס: בקיצור, אתם אומרים: עד שלא תהיה הצעת חוק, לא יהיה גם תקציב.
דני בודובסקי: לא.
דני בודובסקי: הצעת חוק בוודאי יכולה לסייע.
דני בודובסקי: שוב פעם, מאחר ומדובר במהלך, והיה חשוב, כיוון שמדובר על ילדים – לא במסגרת חינוך מיוחד - - -
אורלי לוי אבקסיס: כמה עולה לך לאשפז ילד, ולטפל בו?
דני בודובסקי: הרבה יותר.
דני בודובסקי: זה בטוח.
אורלי לוי אבקסיס: כמה עולה יום אשפוז אחד?
אורלי לוי אבקסיס: כמה ימים ישבתם באשפוז?
קרן קופילוב- הייניש: כמה ימים.
עידן לינדן: אנחנו שבועיים.
קריאה: שבוע.
אורלי לוי אבקסיס: שבוע.
אורלי לוי אבקסיס: ועוד טיפול נמרץ ילדים.
דני בודובסקי: ברשותך, אני אומר שהפעילות החשובה היא בשני כיוונים: לאפשר לילדים האלה להשתלב בצורה נורמאלית במערכות חינוך חובה, ולמצות את זכאותם לחינוך.
מדי יעקובזון: בצורה מפוקחת - - -
דני בודובסקי: החלק האחר, והמאוד משמעותי, זה לשחרר את ההורים, לחיות חיים נורמאליים – גם מבחינת פרנסה, וגם מבחינת חיים מכל בחינה שהיא.
דני בודובסקי: לצורך הזה אנחנו צריכים את ההתגייסות – שוב פעם – גם של משרד האוצר; משרד החינוך מגויס לסיפור הזה; הרשויות המקומיות מגויסות לסיפור, כדי לתת יד, ולאפשר לתת את המענה.
עידן לינדן: תלוי באיזו עירייה - - -
מדי יעקובזון: אפרופו תשע שעות שבועיות עם ילד, - - - זה אומר שעה וחצי ביום.
אורלי לוי אבקסיס: טוב, אני חושבת שלא יהיה מנוס אלא לקדם חקיקה בנושא הזה.
אורלי לוי אבקסיס: זה הכי פשוט שבעולם עם העלויות.
אורלי לוי אבקסיס: רגע, רגע, אתם יודעים מה?
אורלי לוי אבקסיס: בואו נעשה דרך המחקר של הכנסת, כמה עולה.
אורלי לוי אבקסיס: עוד מישהו רוצה לומר משהו ולא אמר?
איריס אהרון: אני רוצה בכל אופן להדגיש נושא אחד: אני לא רוצה לירות לעצמנו ברגל, במובן שאנחנו התכנסנו לצורך גילאי 5-3, שלא מקבלים כרגע שום מענה.
אורלי לוי אבקסיס: ברור לנו.
אורלי לוי אבקסיס: שלא נמצאים - - -
איריס אהרון: ובכל זאת, אני רוצה להעיר משהו גם על ילדים שנמצאים במסגרות של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה – כמובן, מסגרות מפוקחות: ההקצבה הנוכחית, המימון הנוכחי, הוא 30 שעות בחודש.
מדי יעקובזון: לילדים - - - 3-0.
איריס אהרון: את מדברת על תינוקת בת שמונה חודשים, או על ילדה בת שנה וחודשיים – איך את מצפה ממנה, - -
אורלי לוי אבקסיס: כמה ילדים יש לנו שם?
מדי יעקובזון: 70.
אורלי לוי אבקסיס: בגיל הרך.
אורלי לוי אבקסיס: המאוד רך.
אורלי לוי אבקסיס: פעוטות.
איריס אהרון: - - איך את מצפה מילד כזה לדווח על מה הוא מרגיש?
איריס אהרון: אם הוא עומד להתעלף; אם הוא עומד לאבד את ההכרה.
אורלי לוי אבקסיס: הוא לא יכול בכלל להגיב.
אורלי לוי אבקסיס: אתם, בינתיים, מתקצבים משהו בגילאים - - -?
תמר אלמוג: משרד הרווחה מתקצב את הסייעות במעונות.
אורלי לוי אבקסיס: זה מדהים.
אורלי לוי אבקסיס: יש פה את משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, משרד הרווחה, משרד החינוך ומשרד הבריאות – ארבעה משרדים.
תמר אלמוג: פעם ישבנו ביחד, באותו משרד, אז הסתדרנו.
אורלי לוי אבקסיס: - - כאשר אנחנו מדברים, אם אנחנו מחשבים 82 ילדים, מעל – פחות או יותר – ארבעה מיליון שקל.
אורלי לוי אבקסיס: אז גם אם אנחנו מכפילים את זה, אז אנחנו מדברים על שמונה מיליון שקל.
אורלי לוי אבקסיס: ארבעה משרדים ביחד לא יכולים למצוא את התקציב הזה?
אורלי לוי אבקסיס: מה גם שאחר-כך משרד הבריאות, אם הוא מגיע לחוסר איזון, מוציא פי עשרה יותר.
אורלי לוי אבקסיס: זו קטסטרופה.
אורלי לוי אבקסיס: שלא לדבר על הסבל של הילד שאנחנו יכולים למנוע.
תמר אלמוג: הבעיה זה לא - - -
קריאה: שלא נדבר על העתיד שלו.
אורלי לוי אבקסיס: כי כל טרטור - - -
עידן לינדן: הסבל הוא סבל משותף.
עידן לינדן: חשוב להדגיש פה שזה לא סבל רק של ילד.
עידן לינדן: הוא גם סבל של אמא.
אורלי לוי אבקסיס: ברור לי לחלוטין.
אורלי לוי אבקסיס: אני פה הוועדה לזכויות הילד.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו שמים על השולחן את הילד.
אורלי לוי אבקסיס: כמובן שיש לזה השלכות.
אורלי לוי אבקסיס: כמובן שזה כל המשפחה.
אורלי לוי אבקסיס: כמובן שזו התגייסות מלאה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מנסים - - -
מדי יעקובזון: זה חלמאי משהו.
עירית ליבנה: אני יכולה להגיד עוד משהו?
אורלי לוי אבקסיס: כן, משרד החינוך.
עירית ליבנה: רק לרגע.
עירית ליבנה: אני מוכרחה להגיד פה משהו: תראו, תמיד מסביב לשולחן הזה לא יושבים אנשים שמולם צריך להיפתר.
עירית ליבנה: אין פה מישהו, אחד מאיתנו, ולא משנה אם הוא הורה או אם הוא ילד, אם הוא יוצא משרד הבריאות או משרד החינוך, שמסכים שצריך להימצא פתרון.
עירית ליבנה: מישהו צריך לתת את הפתרון.
עירית ליבנה: - - -
אורלי לוי אבקסיס: תגידי לי, למה לא נלחמתם על זה, עכשיו, עם "טרכטנברג", של ההרחבה ושל הזה, שזה לא יהיה בפנים?
אורלי לוי אבקסיס: דרך-אגב, זה לא חוקי, כי החוק של החינוך מגלם בתוכו, כשאני מדברת על חוק חינוך חובה וגם בצווים, - -
עירית ליבנה: חוק חינוך חובה.
אורלי לוי אבקסיס: - - מגלם בתוכו גם את השירותים הנוספים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא מדברים על בייבי-סיטר.
עירית ליבנה: אבל חוק חינוך חינם הוא לא חובה.
עירית ליבנה: - - - הזה - - -
אורלי לוי אבקסיס: לכן, בית-המשפט צריך להחליט מה החלטת הממשלה, אם היא הרחבה של החוק.
קריאה: הוא חינם, הוא לא חובה.
אורלי לוי אבקסיס: בית-המשפט – לדעתי, לא יהיה מנוס אלא להגיע לבית-המשפט – יצטרך לתת פרשנות מה אומרת ההחלטה, ומה היא צריכה לגלם בתוכה, של החינוך חינם מגיל שלוש ומעלה – אם זה צריך להיות מגולם בפנים או לא צריך להיות מגולם בפנים.
אורלי לוי אבקסיס: ולכן אני אומרת שיש גם דברים מינימאליים כמו: בריאות לילדים, חינוך לילדים.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שאין מנוס אלא לקדם את הצעת החוק.
אורלי לוי אבקסיס: אני אקדם את הצעת החוק גם אם תפילו אותה.
אורלי לוי אבקסיס: ובמקביל, אחרי שתפילו אותה, אנחנו נלך, ביחד עם עוד ארגונים, ואני אשמח מאד אם תצטרפו, כל מי שרואה לנכון.
אורלי לוי אבקסיס: אני מוכנה להוביל את זה או להיות חלק מהכוח שיוביל את זה, לא משנה לי אפוא.
אורלי לוי אבקסיס: כי מישהו צריך לתת על זה את הדעת.
אורלי לוי אבקסיס: ואם ארבעה-חמישה משרדים ביחד, ולא מוצאים מימון של שמונה מיליון שקלים – תשמעו חבר'ה, זה מטורף.
קריאה: בשנתיים - - - אמרו שהמספר הזה הוכפל פי - - -
אורלי לוי אבקסיס: זה לא משנה מה הוכפל.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים עכשיו על אוכלוסיה.
אילן שי: התקציב הוכפל פי ארבעה מהתקציבים של משרדי החינוך והבריאות.
אילן שי: אנחנו ישבנו עם משרד האוצר, - -
אורלי לוי אבקסיס: ולא נתן לכם את הכסף?
אילן שי: - - בחודש שעבר.
אילן שי: ישבנו עם אגף התקציבים.
אילן שי: עם הרפרנט של משרד הבריאות ומשרד החינוך.
אילן שי: כולל ברמה בדרג של סמנכ"ל של משרד החינוך וסמנכ"ל של משרד הבריאות, ולא הצלחנו להשיג מהם את התקצוב הנוסף, מעבר למה שכבר המשרדים נתנו בשנתיים האחרונות, הגדילו.