GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יריב פאר: לנו יש היום פיתרון יחד עם חברת סלקום על הגלישה הסלולארית ואנחנו נמצאים עכשיו בפיתוח מאוד מתקדם גם לנושא של סמארטפונים.
אילן אוסטפלד: דרך אגב, בשלושה אחוזים האלה, חלק מהמשתמשים, הם כוללים בתוכם הרבה מאוד פתרונות לכאורה.
זבולון אורלב: מדבר אילן אוסטפלד, יועץ אסטרטגי של חברת רימון.
אילן אוסטפלד: מה שרציתי להוסיף זה שבתוך שלושת האחוזים האלה שכן משתמשים, יש כנראה אחוז לא מבוטל של כאלה שמשתמשים במשהו שהם חושבים שהוא מגן עליהם ובפועל לא ממש עושה את העבודה.
אילן אוסטפלד: זה מין סוג של עלה תאנה.
אילן אוסטפלד: כי לא כל הפתרונות הם פתרונות שאתה היית יכול לחיות אתם בשלום.
זבולון אורלב: אחרון הדוברות, המועצה לשלום הילד, חניתה קושר, בבקשה.
חניתה קושר: שלום לכולם.
חניתה קושר: אני שמחה שאני מדברת אחרונה כי אני חושבת שהדברים שלי יסכמו את מה שכולם אמרו, כי מה שאנחנו רוצים להציע זה איזה שהוא מודל שאני חושבת שמתייחס למה שכולם אמרו.
חניתה קושר: אני אעשה את זה בקצרה.
חניתה קושר: השאלה פה היא השאלה מתי אחריות ההורים גוברת על פרטיות הילדים ומתי פרטיות הילדים גוברת על אחריות ההורים ואני רוצה להציע, אנחנו רוצים להציע איזה שהוא מודל שהוא נכון לכל הזירות ואני אתייחס אחר-כך באופן ספציפי לזירה של האינטרנט.
זבולון אורלב: את משפטנית, חניתה?
חניתה קושר: לא.
חניתה קושר: אני עובדת סוציאלית.
זבולון אורלב: זה היתרון שלך.
זבולון אורלב: כן, בסדר.
חניתה קושר: יש לנו עוד כמה יתרונות, אבל נכון.
חניתה קושר: אנחנו גם עובדים סוציאליים וגם משפטנים.
חניתה קושר: ואני רוצה להציע איך אפשר ללכת באמצע, בין אחריות ההורים לבין פרטיות הילדים, להציע כמה קריטריונים.
חניתה קושר: אז הקריטריון הראשון שהוזכר כאן זה גיל, אי-אפשר להתייחס לילד בן ארבע, בן חמש, בן תשע, כמו לנערה בת 17, גם אם היא גולשת באינטרנט ובייחוד בנושא של פרטיות.
חניתה קושר: לילד בוגר יש הרבה יותר קשרים, אפשר יותר לסמוך עליו, זה גם עיקרון שהאמנה לזכויות הילד הכירה בו.
חניתה קושר: אנחנו לא רוצים בגיל 18 פתאום להפיל על ילד את כל האחריות לשיפוט, לקבלת החלטות, להגן על עצמו וכו'.
חניתה קושר: אז זה דבר אחד.
חניתה קושר: דבר נוסף זה המהות של העניין, שאנחנו רוצים להחליט אם לחדור לילד לפרטיות, האם אחריות ההורים גוברת, מה המהות.
חניתה קושר: האם מדובר בילד ששותה אלכוהול ואולי מחביא בקבוק יין בתיק, האם מדובר בנערה אולי אובדנית שמסתגרת כל היום בחדר היא עצובה, או מדובר בילד שמכין הפתעה להורים שלו או שולח איזה שהוא אי-מייל לחבר לגבי משהו שהם מתכננים כמו איזה שהוא טיול, וזה מוביל אותי לנקודה השלישית, של מה רמת הסכנה והסיכון במצב הנתון.
חניתה קושר: מה ההערכה שלנו לגבי הסכנה ובוודאי שככל שהסכנה גדולה יותר, אז יש לנו יותר לגיטימציה לחדור לפרטיות של הילד וזה מוביל אותי לנושא של האינטרנט.
חניתה קושר: אני דווקא אתן דוגמה מיומן של ילדים.
חניתה קושר: הרבה פעמים הורים אומרים לנו – אני חייב לקרוא ביומן של הילד שלי כי אחרת איך אני אדע מה קורה אתו.
חניתה קושר: אם הילד לא עצוב, אם אתה לא חושב שהילד, יש לו סכנה במשהו שקשור לאלכוהול וסמים או סכנות אחרות, אין צורך לחטט לו ביומן, רק מיצר החטטנות.
חניתה קושר: אבל אני עכשיו אגיע לאינטרנט, האינטרנט זה מקום מסוכן.
חניתה קושר: הוא שונה מהמרחבים האחרים.
חניתה קושר: הוא זמין, הוא זול, הוא מפתה, הוא נגיש.
חניתה קושר: הוא לא רק מסוכן, בוודאי.
חניתה קושר: אני מתייחסת למהות העניין שלנו.
חניתה קושר: ולכן, ודאי שאנחנו צריכים להפעיל את שיקול הדעת הזה, לגבי הסכנות שנמצאות באינטרנט.
חניתה קושר: השאלה אם אנחנו לוקחים את כל הקריטריונים האלה, זה אומר שאין תשובה אחת כן אחריות ההורים גוברת, כן פרטיות הילדים גוברת, אלא זה תלוי קריטריון וזה תלוי מצב, גיל ומהות.
חניתה קושר: שאלת השאלות שקצת התייחסו כאן, זה איך עושים את זה.
חניתה קושר: איך אני מגן על ילד.
חניתה קושר: נניח שאחריות ההורים באיזה שהוא מצב גוברת על פרטיות הילד, ופה אני רוצה להדגיש את זה, שכן ילד הוא בן-אדם ואפשר לפגוע ולהפר את הפרטיות שלו, תוך כדי שאנחנו מכבדים אותו.
חניתה קושר: אפשר לקחת תיק של ילד שאני חושבת שיש בו בקבוק אלכוהול לפני שהוא יוצא לטיול שנתי ולהשליך אותו על הרצפה תוך כדי צעקות ואולי גם ליד האחים שלו, אפשר להגיד לו – האחריות שלי, כהורה, לבדוק שאין לך בקבוק אלכוהול בתיק, לפני שאתה יוצא.
חניתה קושר: אתה יכול לבדוק את זה לבד, ואני תכף אעזור לך לבדוק, שגם לא שכחת לבד להוציא.
חניתה קושר: ואותו הדבר באינטרנט, וזה נאמר כאן, אפשר לעשות את זה בשיתוף עם הילד, ללא שבירת האמון שלו ולבוא ולשוחח אתו – אני דואג לך.
חניתה קושר: יש באינטרנט סכנות, בוא ביחד נעשה כך וכך.
חניתה קושר: אבל, אני אסכם ואומר, אולי זה מפתיע שזה בא מהמועצה לשלום הילד, לפעמים אחריות ההורים גוברת על פרטיות הילדים.
חניתה קושר: כאשר יש סכנה, אז יכול להיות שנגיע למצבים מאוד מאוד קיצוניים גם כמו לפרוץ.
חניתה קושר: צריך לנסות להימנע מזה, לעתים נגיע לזה.
חניתה קושר: בנושא של חקיקה, אנחנו לא, אני עכשיו ככה אשלוף, אני לא יודעת מה ד"ר יצחק קדמן יגיד, אבל אני לא חושבת שצריכה להיות חקיקה שמתירה באופן חד-משמעי להורים לפרוץ, לחדור לפרטיות של הילדים שלהם, ללא הפעלת הקריטריונים, כי כמו שאתם רואים, זה תלוי קריטריונים.
חניתה קושר: מה שאנחנו כן אומרים ואני מניחה שיושב-הראש מכיר את זה, זה את הצעת החוק שלנו לגבי תוכנות סינון.
חניתה קושר: החובה להתקין תוכנות סינון.
זבולון אורלב: הזכרתי את המשפטנים, אז זה הגיע.
חניתה קושר: זה אל"ף, ובי"ת, אני רוצה גם לציין שבטלפונים ניידים אין תוכנות סינון וזה היום החלק הפרוץ ביותר.
חניתה קושר: זה בעיה מאוד מאוד קשה.
גלית וידרמן: אני מבקשת להוסיף, ממש רק.
זבולון אורלב: למה, את כבר כל-כך בקיאה פה בהליכים ויודעים שאם לא נרשמים בהתחלה, אני הרי מתכנן את הזמן, הרי אני צריך לסיים בשעה מסוימת.
גלית וידרמן: ממש משפט קצר.
זבולון אורלב: לא, אני מעיר לך כי הואיל ואת משתתפת קבועה, אז זה פעם אחרונה שאני עושה את זה.
גלית וידרמן: אני מקבלת את ההערה.
זבולון אורלב: פעם אחרונה שאני עושה את זה.
גלית וידרמן: בסדר.
גלית וידרמן: אנחנו, אם אנחנו מסתכלים באמת על סעיף 18 באמנה הבינלאומית לזכויות הילד.
זבולון אורלב: הציבור לא יודע מי מדברת.
גלית וידרמן: אני סמנכ"ל יוניסף ישראל.
גלית וידרמן: הסעיף 18 באמנה הבינלאומית לזכויות הילד מדבר על אחריות ההורים אבל הוא מדבר על ה- Balance שבאין אחריות ההורים לבין אחריות המדינה והוא מדבר בהחלט על המחויבות של המדינה לסייע להורים למלא את אחריותם כלפי הילדים, כדי שהם יוכלו לאפשר את טובת הילד ורמת החיים החיונית.
גלית וידרמן: ולכן, אנחנו כן בעד חקיקה בעניין הזה.
גלית וידרמן: אנחנו חושבים שהחקיקה היא כן מחויבות של המדינה בעניין הזה, לסייע להורים.
זבולון אורלב: חקיקה מידתית, נקרא לזה כך.
גלית וידרמן: וגם אני רוצה להזכיר בעניין הזה את הצעת החוק של אדוני, בעניין הקמת נציבות לילדים, שהיא כמובן תסייע גם להורים למלא את אחריותם כלפי ילדיהם.
זבולון אורלב: אתם יודעים שיש דיונים שאתה מתכנן אותם, אתה לא יודע לאן תגיע בסוף.
זבולון אורלב: חיפשנו משהו ליום הזהות היהודית, שיש בו משהו, דילמה ערכית, איזה שהיא דילמה ודילמה באמת לא פשוטה, של סתירה בין שני הערכים, שכל ערך כשלעצמו הוא ערך בהחלט חשוב.
זבולון אורלב: הוועדה לזכויות הילד, להגנת הילד, לשלום הילד, תמיד שואלת את עצמה – רגע, מה, איפה ההגנה האמיתית כאן, ההגנה של הפרטיות או ההגנה של שלומו ואי חשיפה לסכנות.
זבולון אורלב: יש כאן דילמה וכמו בכל, לדעתי, התשובה היא תשובה אוניברסאלית.
זבולון אורלב: הכל תלוי במידה.
זבולון אורלב: במידה, בנסיבות.
זבולון אורלב: מה שכרגע מתברר, זה עוד לפני הסיכום, מתמונת המצב לפחות המשפטית, כנראה שיש לפחות תודעה ציבורית שאין בהירות בעניין.
זבולון אורלב: לפחות יש חלק מהציבור שחושב שהוא לא זכאי ולא רשאי ולא יכול להיכנס לחשבון הפייסבוק ולהסתכל בצ'טים ובאי-מיילים שלו, של הילד וכדומה.
זבולון אורלב: נתחיל את הסיכום.
זבולון אורלב: נאמר ככה, שהוסכם, קיימת הסכמה רחבה, שהזירה הדיגיטאלית הווירטואלית, טומנת בחובה סכנות ממשיות לשלומם של ילדים ואף לחייהם, מפני נקודות התורפה של הזירה הזאת, שהיא הזמינות, הנגישות והאנונימיות.
זבולון אורלב: וגם היותם, וגם היותה זירה מאוד זולה.
זבולון אורלב: אלה ארבעה דברים – זמינות, נגישות, אנונימיות, שאם הן זולות, הן נקודות התורפה שמהוות, עלולות להיות מלכודת מסוכנת לילדים.
זבולון אורלב: הדבר השני הוא שמובן וברור, שעיקר המאמץ צריך להיות מכוון לתחום החינוכי, הן של הילדים והן של ההורים, כדי להגביר מאוד את המודעות בדבר הסכנות הטמונות בזירה הווירטואלית והדיגיטאלית ולכן הוועדה, אני חושב שהיא גם חוזרת ופונה למערכת החינוך, לשקול בחיוב, לעגן את ההתייחסות של התנהלות תלמידים בזירה הדיגיטאלית וירטואלית, כחלק מתוכנית חובה בשלבי החינוך השונים וכן לגבש פתרונות כדי לאפשר להורים להיות ערים ומודעים ויודעים כיצד מתנהלים עם ילדיהם בזירה הווירטואלית.
זבולון אורלב: הוועדה סבורה כי הורים חייבים להיות מודעים כי הם האחראים בראש ובראשונה, להתנהלות ילדיהם בזירה הדיגיטאלית וחרף הפער הדיגיטאלי הידוע בין הורים לילדים, אי-אפשר להסיר את האחריות מהם בחיי ילדיהם ושלומם.
זבולון אורלב: הוועדה ממליצה מאוד להורים להשתמש בתוכנות סינון המצמצמות באופן משמעותי חשיפת ילדים לתכנים מזיקים ופונה לחברות המקצועיות העוסקות בתחום זה לפתח תוכנות גם למכשירים הניידים ושאר האמצעים שבהם מתחברים לאינטרנט.
זבולון אורלב: אהבתי את המילה אוריינות תקשורת.
זבולון אורלב: אז נכניס אותה באחד השלבים, של משרד החינוך.
זבולון אורלב: אהבתי את זה.
טובה בן ארי: זה ביטוי מוכר מהפיקוח לתקשורת וקולנוע.
זבולון אורלב: מה אפשר לעשות, שאני לפעמים גם כן בור ועם הארץ.
רינה כהן: אבל מותר לאהוב את זה, מה הסיפור?
זבולון אורלב: הוועדה גם פונה למשרד החינוך ולמועצות התלמידים, לפתח את המודעות בין התלמידים, כדי לפתח אחריות של תלמידים כלפי חבריהם ולהתריע על מקרים שבהם הם מבחינים כי קיימת סכנה לשלום חבריהם.
זבולון אורלב: הוועדה שמעה בהפתעה שרק לשלושה-ארבעה אחוזים מהאוכלוסייה יש תוכנות סינון.
קריאה: זה נכון, הנתון הזה?
זבולון אורלב: גם איגוד האינטרנט הישראלי מאשר את הנתון הזה, שזה נתון, אגב, מדהים.
זבולון אורלב: בעקבות זה גם אגיש שאילתה לברר את הנתון האמיתי.
זבולון אורלב: בסוגיות החקיקה.
זבולון אורלב: הוועדה סבורה כי יש להבהיר בחקיקה אפשרות מידתית של הורים, בתנאים מסוימים, להיכנס לחשבון הפייסבוק, צ'טים ואי-מיילים, ושאר הזירות שבהן ילדים פועלים, כדי להבטיח את שלום ילדיהם.
זבולון אורלב: הוועדה תבחן זאת, יושב ראש הוועדה יבחן זאת יחד עם הלשכה המשפטית של הכנסת, המועצה לשלום הילד ויוניסף ישראל, כדי לגבש הצעת חקיקה בתחום הזה, תוך ידיעה שרבני צהר, כמו גם גורמים נוספים, כמו המועצה לשלום הילד וכמו יוניסף ישראל, בעיקרון תומכים בחקיקה מידתית, קריטריונים בסוגיה זו.
ליאן סלע: כן.
ליאן סלע: לא ציינת את עניין שיתוף פעולה, דיאלוג.
ליאן סלע: אנחנו דיברנו גם על זה פה לא מעט.
ליאן סלע: איזה שהוא פיתוח יכולות, כלים הוריים לשיח והשגת שיתוף פעולה לא דרך חדירה, דווקא.
זבולון אורלב: אמרנו, העניין של ההורים.
זבולון אורלב: אני אפתח את זה עוד, בסדר.
זבולון אורלב: שלווה-?
זבולון אורלב: שלווה ליבוביץ' היא הממונה על משפחות אומנה, בהשמה חוץ ביתית במשרד הרווחה.
שלוה ליבוביץ: אולי שלפחות המחשבים שנמצאים ברשות המדינה, הציבורי, יהיו מסוננים מלכתחילה.
זבולון אורלב: הוועדה פונה למשרד החינוך ולמשרד הרווחה, על-מנת להבטיח שכל מערכת המחשוב הנמצאת בגישה לקטינים, יותקנו בה תוכנות סינון.
אילן אוסטפלד: אולי שהכנסת תהיה דוגמה לזה, לא?
זבולון אורלב: אני לא ועדת הכנסת.
זבולון אורלב: אני הוועדה לזכויות הילד.
זבולון אורלב: אני לא עבדתי אצל היושב ראש.
ליאן סלע: אם יש מועצה לזהירות בדרכים, למה לא מועצה לזהירות באינטרנט, שאפילו תלמידים יכולים להיות בה חברים, להקים משהו כזה-?
זבולון אורלב: זה מה שדיברנו, הנציבות שתוקם, המועצה, הנציבות לזכויות הילדים, ניתן יהיה בהחלט.
דין זהר: אגב, נחתמה אמנה עכשיו, עם שר החינוך.
זבולון אורלב: חברים, אנחנו כרגע סיימנו.
זבולון אורלב: חברים, לא הבנתם, סליחה, סליחה.
זבולון אורלב: בבקשה, יוני-?
יוני מבורך: חשוב להוסיף, יש פיתרון נוסף לעזרה שלא יצטרכו לפרוץ בין ילדים והורים ולהרוס את האמון, שזה, שההורים ילמדו מהילדים כיצד להשתמש באינטרנט.
זבולון אורלב: רבותיי, הישיבה נעולה, תודה רבה.
זבולון אורלב: הכנסת מקיימת היום יום מיוחד, המוקדש להגנת איכות הסביבה ואנחנו נענינו ברצון רב להקדיש את הדיון השבועי שלנו לסוגיה הזו.
זבולון אורלב: אני תמיד אומר שאני ראש הכיפות הירוקות, משתדל מאד שבתוך המשפחה הגדולה של הציונות הדתית, להיות המוביל והמטפל בסוגיות האלו ככל שהן קשורות לציבור הדתי לאומי, לכן נעניתי ברצון רב לקיים דיון.
זבולון אורלב: הנושא שאנחנו בחרנו הוא הנושא של מפגעים סביבתיים והשפעתם על ילדים.
זבולון אורלב: אני חושב שיש הסכמה רחבה מאד שככל שילד הוא צעיר יותר כך הוא נגיש יותר למפגעים הסביבתיים בין אם מדובר בזיהומים של אויר, מים וכל הסוגים למיניהם ובין אם מדובר במפגעים אחרים.
זבולון אורלב: לכן אנחנו נקיים דיון היום בסוגיה הזו.
זבולון אורלב: נמצאים אתנו גם אנשי המשרד לאיכות הסביבה, ששינה את שמו למשרד להגנת הסביבה, משרד החינוך, משרד הבריאות ועוד הארגונים שפועלים בסוגיה הזו.
זבולון אורלב: אני אתן לנציגת הקואליציה לבריאות הציבור, רונית פיסו, לפתוח את הדיון.
רונית תירוש: בוקר טוב לכולם, הדיון הזה הוא יוזמה מבורכת וארוכת שנים של הכנסת וארגון "חיים וסביבה", שהוא ארגון הגג של הארגונים הסביבתיים ואני מודה למארגנים.
רונית תירוש: אנו עמותה שעוסקת בקשר שבין בריאות הסביבה לבין הילדים, אני מאד מקווה שבשנה הבאה פלאי הפירוטכניקה יאפשרו לנו להציג את המצגת.
זבולון אורלב: לא יכול להיות שפלאי הטכניקה לא יכולים.
רונית תירוש: הדפים מייתרים את המצגת.
רונית תירוש: ב-2005, ארגון הבריאות הבינלאומי הכיר בקשרים הסביבתיים, בין זיהום אויר לתחלואת ילדים, החל משלב העוברות ומגיל הינקות.
רונית תירוש: בשנת 2009, הוצאנו דוח ראשוני בעברית והכותבת של הדוח נמצאת פה, הילה נווה.
רונית תירוש: הדוח הזה היה הראשון בעברית, שמדבר על נושא שבעולם כבר דיברו עליו בהרחבה: מדוע ילדים שונים ממבוגרים מבחינה פיזיולוגית ומבחינת אורח החיים ומדוע זיהום סביבתית משפיע עליהם בצורה חמורה יותר מאשר על מבוגרים?
רונית תירוש: משנת 2009 ועד היום, אנחנו יודעים שיש גם השלכות נוספות לא רק של זיהום אויר אלא של חשיפה לחומרי הדברה, לכימיקלים שנמצאים במוצרי צריכה ועוד.
רונית תירוש: על סמך הדוח הזה, הוקמה ועדה משותפת של סביבה ובריאות בראשות חבר הכנסת דב חנין.
רונית תירוש: אני מעבירה את הבמה לקרן אגאי-שי, שהיא אפידמיולוגית סביבתית אצלנו.
קרינה אגאי-שי: כל אחת מהכותרות כאן, מרכזת למעשה הרבה מאד מחקרים טוקסיקולוגים, ביולוגיים ואפידמיולוגים שמסבירים מדוע ילדים רגישים יותר לזיהום אויר.
קרינה אגאי-שי: אעבור בקצרה על הסעיפים וצר לי מאד שבמקרה הזה אין לנו את המצגת.
קרינה אגאי-שי: בכל מקרה, תינוקות וילדים רגישים יותר מאחר ומנגנוני ההיפטרות מרעלים שקיימים במבוגר, שכוללים אנזימים בכבד, לא קיימים אצל ילדים, עוברים ותינוקות.
קרינה אגאי-שי: אלה מנגנונים שמתפתחים בשלב מאוחר יותר.
קרינה אגאי-שי: קצב חלוקת התאים של ילדים הוא גבוה יותר ולכן גם הרגישות שלהם לנזקים בתוך ה-d.n.a.
קרינה אגאי-שי: היא גבוהה יותר.
קרינה אגאי-שי: מבחינת התפתחות הריאות, אצל ילדים שנחשפים לזיהום אויר מגיל צעיר, מספר הנדיות המתפקדות ברֵיאות - - -
זבולון אורלב: מהן נדיות?
קרינה אגאי-שי: בריאות יש את הקצה של בועית האויר שלמעשה אליה נכנס החמצן ומצידה השני יש את התאים שאליהם עובר החמצן, אלו נקראות נדיות ומספרן גדל ככל שהילד גדל.
קרינה אגאי-שי: אצל גברים המספר גדל עד גיל 22-25 ואצל נשים עד גיל 20.
קרינה אגאי-שי: חשוב לדעת שאצל ילדים הנזק שנגרם להתפתחות הריאות הוא נזק הפיך אבל, הנזק הזה יכול להמשיך, אם אנחנו לא מטפלים בנזק שנגרם כתוצאה מזיהום אויר, כי יש לו השפעה גם על תפקודי הלב מבחינת קצב אוורור.
קרינה אגאי-שי: ילדים פשוט שואפים יותר אויר ממבוגרים, לכן הם חשופים יותר לזיהום אויר.
קרינה אגאי-שי: יחסית למבנה הגוף הקטן שלהם, הם נושמים יותר חמצן ויותר מזהמים במידה ואלה קיימים בסביבה.
קרינה אגאי-שי: דרכי הנשימה שלהם צרות יותר, לכן, כל גירוי גורם לתגובה פיזיולוגית מהירה יותר.
קרינה אגאי-שי: מבחינת ההרכב הפיזיולוגי של ילדים, יש להם יחס גבוה יותר של רקמות שומן יחסית למשקל שלהם, אני מדברת בעיקר על תקופת הינקות שבה כמות השומן גבוהה יותר ושם חלק גדול מן הרעלים המסוכנים כגון: P.C.B.Z ודיוקסין מתרכזים.
קרינה אגאי-שי: מבחינת התפתחות המוח ומערכת העצבים, אלו שתי מערכות שלמעשה לא מסיימות להתפתח בטרימסטר הראשון כמו מערכת הלב, העצבים והריאות ולכן, הן המערכות הרגישות ביותר לזיהומים באופן כללי וגם לזיהום אויר.
קרינה אגאי-שי: יש תקופות מסוימות בחיים, בהן אנחנו רגישים יותר לזיהום.
קרינה אגאי-שי: פעם, באפידמיולוגיה דיברו על "כמה ומה התוצאה" ואילו היום, מדברים על "כמה, מתי ומה התוצאה".
קרינה אגאי-שי: כשה- "מתי" הוא מאד חשוב, מאחר ויש תקופה, שכמות מסויימת של חומר עלולה להשפיע ואילו בתקופה אחרת אותה כמות לא תשפיע.
קרינה אגאי-שי: כמובן עובדה מאד ידועה, ילדים מבלים יותר זמן בחוץ במשחקים, הם בגובה של האגזוז של המכוניות, הם בגובה של זיהום האויר, הם נוגעים באדמה ולכן הם חשופים יותר לזיהום אויר.
קרינה אגאי-שי: מבחינת הממצאים בעולם, אחזור על זה מאד בקצרה, כשעל כל אחת מן השורות האלו יש הרבה מאד מחקרים וערכים של השאלות 'כמה עולה' כל אחד ממזהמי האויר.
קרינה אגאי-שי: לא אכנס לזה.
קרינה אגאי-שי: חלק מן הדברים מסוכמים נכון ל-2009 בדוח המצוין שאֵלָה סיפקה וחלק מן הדברים מסוכמים גם בדוחות נוספים שהקואליציה הוציאה וגם שה- E.H.F.
קרינה אגאי-שי: בזמנו הוציא.
קרינה אגאי-שי: בהתייחס להתפתחות הריאות, שוב אתם רואים ששלושת הנקודות הראשונות מתייחסות לריאות, כי אנחנו רואים במדדים של התפתחות הריאות, שיש ירידה בתפקודי הריאות אצל ילדים שנחשפים לזיהום אויר כשהירידה היא כרונית.
קרינה אגאי-שי: זאת אומרת, שילד המתגורר באזור של זיהום אויר, הריאות שלו לא מגיעות למכסימום שניתן היה לצפות לו אילו התגורר באזור נקי.
קרינה אגאי-שי: הדבר הזה הוא חד משמעי והוכח בהרבה מאד מחקרים כך שפה יש סיבתיות ברורה מאד ואין עליה ויכוח.
קרינה אגאי-שי: הדבר הטוב הוא שהנקודה הזו היא הפיכה, זאת אומרת, שאם נוריד את זיהום האויר נוכל לעזור לילדים למכסם את היכולת של תפקודי הריאות שלהם.
קרינה אגאי-שי: לא רק שהתפתחות הריאות נפגעת אלא שבעקבות הזיהומים, אנחנו רואים במחקרים רבים ברחבי העולם, יש יותר מחלות זיהומיות אצל ילדים שגרים באזורים שבהם זיהום האויר גבוה.
קרינה אגאי-שי: גם זיהומים בדרכי הנשימה העליונה וגם זיהומים בדרכי הנשימה התחתונה, דלקות גרון, ברונכיטיס, דלקות ריאות, כל אלה מוגברים אצל ילדים שחשופים לזיהום אויר גבוה.
קרינה אגאי-שי: שתי הנקודות האלו מובילות אותנו לנקודה השלישית שהיא אסטמה, אלרגיות ואשפוזים.
קרינה אגאי-שי: יש עלייה בשיעורי האשפוזים של ילדים שחשופים לזיהום אויר וגם אסטמה, שהיא למעשה תגובה דלקתית כרונית, אשר נגרמת כתוצאה מזיהומים חוזרים, מאחר והשערות ברֵיאות, הסיבים של הריאות נפגעים, החלקיקים לא מונעים את התנועה שלהם וכל זה משפיע לרעה על תפקודי הריאות.
קרינה אגאי-שי: מעבר לכל מה שידוע ודֻווח בצורה מאד נרחבת בספרות, בשנים האחרונות אנו רואים גם בישראל הפרעות נוספות.
קרינה אגאי-שי: היום יש עדויות לגבי הפרעה בהתפתחות הנוירולוגית של ילדים, ירידה ב- I.Q, שנצפית בקשר עם עופרת ויש גם עדויות לגבי אוטיזם, הפרעות התנהגות והפרעות קשב וריכוז.
קרינה אגאי-שי: בנושא הזה, יש רק תחילת מחקרים והוא עדיין פתוח.
קרינה אגאי-שי: גם לגבי השמנה וסכרת, סרטן וחשיפה לזיהום אויר הוא ידוע.
קרינה אגאי-שי: כמובן תוצרי הריון שליליים, כשמדובר על משקל לידה נמוך, לידה לפני הזמן ופיגור בהתפתחות התוך רחמית.
מעיין חיים: זו טבלה מתוך דוח ועדת מומחים של המשרד להגנת הסביבה, אשר מנתה שמונה חברים.
זבולון אורלב: עיקרי הממצאים.
מעיין חיים: אפשר לראות פה השוואה בין ריכוזי מזהמים בישראל לבין העולם כאשר רמות המזהמים אצלנו גבוהות בהשוואה עולמית ואפילו כשבוחרים מדינות בארצות הברית שהן חמות ויבשות יחסית עם אקלים דומה לשלנו.
מעיין חיים: דוח של משרד הבריאות קבע שיש שוֹנוּת בין מחוזות ואי אפשר להסביר את השונות הזאת במשתנים מעבר למשתנים סביבתיים.
מעיין חיים: אני רוצה להציג מספר מחקרים שהיו בישראל.
מעיין חיים: לא אכנס לכולם מפאת קוצר הזמן רק אומר שבאופן מפתיע ילדי ישראל לא שונים מילדי העולם בפיזיולוגיה שלהם.
מעיין חיים: יש מחקרים מתחילת שנות השמונים דרך שנות התשעים ושנות האלפיים, גם בהתייחס לאסטמה ולמומי לב, בהתייחס לתפקודי ריאה, בכל הארץ, הממצאים מראים שקימת בעיה ונדרשת התייחסות מיוחדת לילדים.
מעיין חיים: יש לנו מספר המלצות שהיינו שמחים אם אפשר היה ליישם אותן במדינת ישראל.
מעיין חיים: ההמלצה הראשונה היא גם בהתייחס למה שה- OECD קבע, כדי שנוכל לבצע מחקרים סביבתיים ונוכל לקבוע דברים לגבי מדינת ישראל.
מעיין חיים: אנחנו ממליצים על הקמת יחידת מחקר בינמשרדית, שאליה יבואו מאגרי תחלואה וסביבה.
מעיין חיים: קיימות יחידות מחקר כאלו בעולם.
מעיין חיים: לדוגמה, בארצות הברית קיים Children Environment of Health Centre, שממומן גם על ידי ה- EPA ועל ידי משרד הבריאות האמריקאי, The National Institute of Health.
מעיין חיים: היינו מבקשים להתחשב ברגישות הבריאותית, גם של ילדים וגם של נשים בהריון, שהן הנשאיות של העוברים ולכן צריך להתחשב בהן מבחינת הערכים של זיהום האויר.
מעיין חיים: ניטור ודיגום עם אוריינטציה לאזורי קהילות וילדים, כאשר מדובר על יישום חוק הדיגום תכנית לאור חוק אויר נקי – אני מדגישה שזה לא מיושם מזה שנה וחצי.
מעיין חיים: העלאת המודעות הציבורית ויִידוע – בפרט של אנשי רפואה וחינוך, לגבי רשימת חומרים מזהמים המעלים את הסיכון לתחלואה, לא רק חומרים שנמצאים בזיהום האויר אלא במוצרי צריכה שונים בבית, בחומרי הדברה, בחומרי הדברה ביתיים, בקוסמטיקה וכדומה, כשאנחנו מבקשים גם להקטין את הפער בין אכיפה לחקיקה.
מעיין חיים: בישראל יש חוקים ואכיפה לא תמיד מתקיימת.
זבולון אורלב: אשמח אם מישהו פעם יעשה עבודה על הפערים האלה, בין חקיקה לאכיפה.
מעיין חיים: יש עבודה.
זבולון אורלב: במה שקשור לילדים, אני מוכן לקבל.
זבולון אורלב: "אדם טבע ודין", בבקשה.
קרן הלפרין מוסרי: חולקה לכם מצגת מודפסת שלנו ולא אחזור על הדברים שכתובים בה.
קרן הלפרין מוסרי: רק כמה דגשים.
קרן הלפרין מוסרי: דובר כאן הרבה על השאלה למה ילדים חשופים יותר למפגעים סביבתיים מבחינת ההשלכות הבריאותיות ואני רוצה להוסיף לזה שכמובן, ילדים נמצאים בבתי הספר ובגני הילדים באופן מצטבר וממושך, כל יום כל היום משך תקופה ארוכה ובנוסף, הרבה פעמים הם לא בחרו את מוסד החינוך וגם לא ההורים שלהם אלא הוצבו שם על ידי העיריה וכדו'.
קרן הלפרין מוסרי: אלו עוד נקודות שמצדיקות התייחסות מיוחדת.
קרן הלפרין מוסרי: והדברים האלה –יחד עם הבעיות הבריאותיות המיוחדות לילדים מצדיקות התייחסות מיוחדת למפגעים סביבתיים במוסדות חינוך.
קרן הלפרין מוסרי: ארגון "אדם טבע ודין" שהוא ארגון ציבורי, כמובן מאד מברך על הדיון הזה ביום הסביבה ובכלל, על העיסוק של הועדה הזו בנושא הכל כך מרכזי הזה, אנחנו מקווים שיהיה לזה המשך ועוסקים בנושא הזה רבות.
קרן הלפרין מוסרי: מגיעות אלינו הרבה מאד תלונות מכל רחבי הארץ, תלונות של הורים מודאגים שהילדים שלהם ילמדו או כבר לומדים או כבר משובצים בגנים ובבתי ספר - - -
זבולון אורלב: יש תקנים לאויר נקי?
קרן הלפרין מוסרי: מילה אחת לפני כן, בכל רחבי הארץ הבעיה הזו קיימת.
קרן הלפרין מוסרי: בגני ילדים, בבתי ספר ועוד היום, כשיש את הדוח של טרכטנברג, שמחייב הקמת הרבה מאד גני ילדים בלחץ של זמן לקראת השנה הבאה - הבעיה אפילו התעצמה ולכן יש קבוצה רחבה של הורים מודאגים בכל הארץ.
קרן הלפרין מוסרי: לגבי תקנים, אחת המטרות והקריאות שלנו גם בוועדה הזו, לכל הרשויות, אין תקנים - - -
זבולון אורלב: אנחנו רוצים לקיים דיון, צריך להיות ממוקדים, אחרת הזמן יעבור.
זבולון אורלב: צריך לחתור למשהו.
קרן הלפרין מוסרי: צריכה להיות חתירה לתקנים.
קרן הלפרין מוסרי: לשאלתך, התשובה היא לא, אין תקנים מיוחדים למוסדות חינוך.
זבולון אורלב: האם אין תקנים, לפיהם אני יכול לומר שהאויר ליד בית הספר לא מזוהם?
קרן הלפרין מוסרי: בדיוק כך.
קרן הלפרין מוסרי: הדבר הזה חסר ואני אדגיש שלא רק באויר כמובן, אלא גם קרינה - - -
זבולון אורלב: לגבי אויר אין תקנים.
זבולון אורלב: לגבי מים, האם יש תקנים?
קרן הלפרין מוסרי: לגבי שום מקרה סביבתי, אין תקנים מיוחדים למוסדות חינוך.
קרן הלפרין מוסרי: לא בחקיקה ולא בחקיקת משנה.
זבולון אורלב: האם גם לא למוסדות חינוך?
קרן הלפרין מוסרי: בוודאי.
קרן הלפרין מוסרי: יש תקנים סביבתיים למגוון התחומים הסביבתיים והם מתייחסים לכל אזור שהוא.
זבולון אורלב: האם התקנים האלה מתקיימים בסביבות של מוסדות חינוך?
זבולון אורלב: קודם כל אלה, לפני שאת עונה על תקנים מיוחדים.
קרן הלפרין מוסרי: במקרים מסויימים כן ובמקרים מסויימים לא, אין תשובה חד משמעית.
קרן הלפרין מוסרי: ההקדמה שלי רק נועדה לומר שאנחנו חושבים שבמוסדות חינוך צריך תקנים מיוחדים.
קרן הלפרין מוסרי: אין תקנים מיוחדים למוסדות חינוך בשום תחום.
קרן הלפרין מוסרי: יש תקנים למפגעים סביבתיים לגבי כלל התחומים והרבה פעמים התקנים האלה לא נאכפים ואין עמידה בהם.
קרן הלפרין מוסרי: כמובן שיש מקרים שיש עמידה אך במוסדות החינוך הבעיה היא בכל זאת אקוטית ואפילו בית משפט העליון כבר הכיר בזה.
זבולון אורלב: דוגמה קיצונית של משהו שלא נאכף ליד מוסדות חינוך.
קרן הלפרין מוסרי: יושבים פה לידי שלושה הורים מבתי ספר וגני ילדים מתל אביב, ששניים מהם ירצו גם לדבר, שם יש מקרה שבית ספר וגני ילדים צמודים לאתרי בניה.
קרן הלפרין מוסרי: בעצם בונים את בית הספר בזמן שלומדים בו ויש חוזרי מנכ"ל של משרד החינוך שמתייחסים לרמות בטיחות נדרשות והם לא נאכפים.
זבולון אורלב: אנחנו עכשיו לא עוסקים בסוגיות של בטיחות, אלא של זיהומים, אלה דיונים נפרדים, מה המקרה הקיצוני ביותר של זיהומים?
קרן הלפרין מוסרי: מקרה מאד קיצוני שטופל בעבר בהצלחה, בית ספר שהיה בירושלים בצמוד למפעל מתכות, ממש קיר אל קיר.
קרן הלפרין מוסרי: מפעל המתכות הזה פעל, זיהם את האויר ובסופו של דבר, אחרי שהגענו עם המקרה הזה אל בית משפט עליון, נאמר שאפילו אם הוא עומד בתקן סביבתי כזה או אחר, המצב קיצוני בבית הספר, ילדים מרגישים שלא בטוב ולא סביר שהדברים יפעלו זה בצמוד לזה והמפעל הועתק.
זבולון אורלב: מפעל, גם אם הוא עומד בתקן, הוא לא יהיה ליד בית הספר.
קרן הלפרין מוסרי: בדיוק.
קרן הלפרין מוסרי: יש מקרים - - -
זבולון אורלב: לא שאלתי על מקרים נוספים.
דוד בר דרור: אני יכול להעיר רק הערה אחת?
זבולון אורלב: האם יש דוגמה?
דוד בר דרור: מקרה ברמת גן, על שנאי שעומד להיות מוקם על יד בית ספר גדול, זו הדוגמה הכי טובה, גם בחיפה היה כזה.
דוד בר דרור: אתמול היה דיון בנושא הזה, יושב ראש הועדה שלח את חברת החשמל הביתה לעשות שיעורי בית.
זבולון אורלב: אם ההורים של הילדים מתל אביב רוצים לדבר על בעיית הבטיחות, אז זה לא היום ולא פה.
יעל מושקוביץ: הבת שלי אמורה להתחיל ללמוד בשנת הלימודים הבאה בכיתה א', אלא שעירית תל אביב לא נערכה.
יעל מושקוביץ: בית הספר עדיין לא קיים, שמו הזמני הוא "אנטיגונוס" על שם הרחוב שבו עתידים להקים אותו - -
זבולון אורלב: איזה אזור בתל אביב?
יעל מושקוביץ: הצפון הישן של תל אביב.
יעל מושקוביץ: עירית תל אביב הודתה, שהיא לא נערכה במועד לקלוט את מספר התלמידים שעתידים להתחיל את כיתה א', למרות שכבר שלוש שנים כל שמות הילדים נמצאים אצלה במערכת, הם נמצאים בגנים עירוניים.
יעל מושקוביץ: היא הודיעה, שהתלמידים ילמדו במבנה של שלש כיתות, בית הספר הזה הוא לשלש כיתות, כיתות אל"ף בלבד, ובמרחק של חמישה מטרים ומחצית, יוקם בית הספר זאת אומרת שבפועל הילדים עתידים לשבת משך שמונה שעות ביום במשך כשנתיים או שלש, באתר בנייה.
יעל מושקוביץ: על כל המשמעויות של זה.
יעל מושקוביץ: זאת אומרת, שהם עומדים לנשום סילקה, שהוא חומר מסוכן שנמצא בכל חומרי הבנייה, הם עומדים לחלות במחלות, שלאורך שנים הן סרטן ובטווח הקרוב אסטמה והחמרה של מחלות אסטמה קיימות.