GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוני דיין: מכיוון שאנחנו כגוף אחד הבנו שלבד את כל הפעולות לא נוכל לעשות, כי הילדים כבר נמצאים מעבר למערכת החינוך, גם במקומות אחרים, אנחנו משתפים פעולה עם מספר יחידות גם ממלכתיות, כמו המשרד לביטחון פנים, הצבא, המשטרה וגופים אחרים שנוטלים חלק ביחד איתנו, ביחד ובמקביל עם עמותות שונות שמעורבות בתהליך הזה, וגם גופי IT שחברו אלינו כדי לסייע לנו בתהליכים הללו.
רוני דיין: אני חושב שמיום ליום או משנה לשנה העוצמה שלנו והיכולות שלנו להעביר את ההסברה הנכונה, להעביר את החינוך הנכון לתלמידים הולכת וגדלה, ואני חושב שגם החברים פה, בנתונים שעוד מעט הם יציגו, יוכלו להסביר עד כמה באמת התהליכים האלה עוזרים ומשפרים את היכולות שלנו.
רוני דיין: אנחנו בתוך התהליך הזה מכוונים גם לתלמידים, גם למורים וגם להורים, למרות שאנחנו לא כל כך מצליחים להגיע להורים, למרות המאמצים הגדולים שאנחנו עושים ביחד עם גופים, הם פשוט לא מגיעים ואנחנו חושבים שחלק גדול מהאחריות גם צריכה להיות שלהם, אבל אנחנו גם למרות זאת אנחנו מכינים עדיין את החומרים, מזמנים את ההורים למפגשים שונים, אנחנו מנסים לקדם בתהליכים של ימי הורים וכדומה, בתוך בתי הספר, לתפוס את הרגע שההורים כבר מגיעים לבית הספר ולתת להם את אותן הנחיות וכדומה.
רוני דיין: לצורך כך גם הקמנו צוות של "חיים ברשת" בכל בית ספר ובית ספר שבעצם נכנס לתכנית ...
רוני דיין: הלאומי, והצוות הזה אחראי לא רק לעבוד עם התלמידים - - -
זבולון אורלב: בית ספר זה בית ספר יסודי?
זבולון אורלב: על יסודי?
זבולון אורלב: איזה כיתות?
רוני דיין: אנחנו בעיקרון פרסמנו את חוזר המנכ"ל שהתהליך הוא בכל בתי הספר במערכת, לא רק ביסודי, גם בתיכון, כאשר אנחנו דורשים מכל צוות כזה להפעיל 4 שיעורים במהלך השנה בכל כיתה בנושא של אינטרנט בטוח, לפי נושאים שונים, לפי נושאי עניין שאנחנו כמשרד חושבים מידי פעם להעלות אותו, לדוגמה: הכנו עכשיו, לתקופה הקרובה, למועד הקרוב של החודשיים הקרובים, שיעור בנושא של שימוש נבון ברשת הפייסבוק, כי אנחנו הוצאנו חוזר בנושא וכנראה שהחוזר לא הובן בצורה הנכונה שלו, שבו יש אומנם נהלים וכללים להתנהגות נכונה גם של המורים וגם של התלמידים, אבל כדי להבהיר את זה טוב יותר למערכת אנחנו עוד נעביר אותו לידיים, ואת השיעור הזה שהכנו לצוות של "חיים ברשת" והוא אמור יהיה להעביר את זה בכיתות לכל התלמידים בבתי הספר שבו הוא פועל.
רוני דיין: אנחנו כרגע פועלים, מצליחים לפעול ב – 1,000 בתי ספר שבהם התכנית מופעלת, ואנחנו ניישם את זה במהלך ה – 3 שנים האלה ונגיע, בסופו של דבר, לכל 4,000 בתי הספר במערכת.
רוני דיין: החברים פה יוכלו להוסיף.
זבולון אורלב: אתה מדבר רק על רשתות החברתיות?
רוני דיין: לא, אנחנו מדברים על כל מה שקשור לאינטרנט בטוח, על כל רבדיו, ועל על המרכיבים שבו: תכנים, רשת פייסבוק.
זבולון אורלב: אתה מודע לבעייתיות הזאת של שטח ההפקר הזה?
רוני דיין: אנחנו מודעים לזה וזה חלק מההדרכות שאנחנו מעבירים גם לצריכה נבונה של מדיה כמו TV וכדומה.
רוני דיין: בעיקר בגלל שזה עובר יותר היום למערכות של האינטרנט אנחנו מרחיבים את ההנחיה של התלמידים גם לכיוון הזה.
זבולון אורלב: לו אני הייתי משרד החינוך הייתי מנסה אולי להעיר את משרד התקשורת מהתרדמה הזאת של קידום החקיקה.
רוני דיין: או.
רוני דיין: קיי.
רוני דיין: אז אנחנו בנושא הזה כבר - - -
זבולון אורלב: משרד התקשורת רואה את כל עולם התקשורת, הוא מורכב מאד ומסובך מאד, גם משרד המשפטים רואה, אתם רואים את העולם דרך המשקפים של ילדים.
רוני דיין: אז הנציג של המשרד אומנם לא נמצא פה, אבל אנחנו כבר בתהליך של עבודה של שנה לקראת גיבוש ואיסוף כל החומרים והקמה של אתר,
זבולון אורלב: מי זה הנציג הזה?
רוני דיין: מנכ"ל משרד התקשורת.
זבולון אורלב: אתה מדבר על מנכ"ל משרד התקשורת?
רוני דיין: הקים צוות שלנו עם הצוות שלהם, אני לא יודע אם נמצא פה הנציג, אני לא רואה אותו.
זבולון אורלב: לא, לא, משרד התקשורת לא נמצא.
רוני דיין: הם לא נמצאים פה.
רוני דיין: הקמנו צוות שגיבש ביחד את התכנים והאתר הייחודי שאנחנו מעלים אותו לרשת, ואנחנו בתהליכים של הכנה סופית של אותו אתר, שבו גם יהיה אפשרות של כפתור חם שתלמידים יכולים בכל שעה ביממה לפנות ולקבל סיוע ועזרה מהגופים השונים של המשרד.
רוני דיין: תודה.
זבולון אורלב: תודה רוני.
זבולון אורלב: מי עכשיו?
עינב לוק: אני אדבר.
זבולון אורלב: עינב לוק, היא מפקחת על מניעת אלימות בשפ"י – שירות פסיכולוגי ייעוצי.
עינב לוק: אני אגיד בקצרה ששפ"י פרסם השנה חומרים רבים לבתי הספר בנושא של פגיעה ברשת, ובנושא של דחייה חברתית בכלל.
עינב לוק: לקחת את הנושא של דחייה חברתית בכלל בבית הספר וכמובן גם ברשת.
עינב לוק: פורסמו חומרים לבתי הספר היסודיים, חטיבות הביניים שבעיקר שם ממוקדת הבעיה.
עינב לוק: חשוב להגיד כי תכנית כישורי חיים שפועלת בבתי הספר נכתבו לה התאמות נוספות בהיבטים של אינטרנט.
עינב לוק: זאת אומרת, אם עוסקים בנושא חברות בתכנית כישורי חיים, הוסיפו מצבי חיים להתייחסות של אינטרנט וכמו כן פוּּתחה תכנית שנקראת: שומרי סף, שהיא מתחברת למה שאתה הצגת בסרטון באמת איך אנחנו מעודדים את הילדים להיות מודעים לפגיעה באינטרנט, להיות אמפטיים למה שקורה שם ולהיות שומרי סף בתוך הרשת וכמובן לדווח.
עינב לוק: חשוב להגיד שהנתונים שהתפרסמו לאחרונה מניטור סקר אלימות שרמ"ה פרסם לפני כשבועיים, זה היתה פעם ראשונה שבדקנו - - -
זבולון אורלב: הציבור לא יודע מה זה רמ"ה.
עינב לוק: רשות ארצית למדידה והערכה של משרד החינוך, מידי שנה מפרסמים נתונים שמועברים לתלמידים בבתי הספר ולפני כשבועיים פורסם ניטור אלימות שמועבר אחת לשנתיים במערכת החינוך, סקר שדגם כ – 25,000 תלמידים מכל הארץ, ובדקו שם את מדדי האלימות מנקודת ראותם של התלמידים ואני חושבת שזו היתה פעם ראשונה שיש לנו מדידה ספציפית על נושא של פגיעה באינטרנט.
עינב לוק: מה שראינו על פי התוצאות זה שבבתי הספר היסודיים 9 אחוז מהתלמידים מכיתות ד' עד ו' דיווחו שהם נפגעו באינטרנט.
עינב לוק: 7 אחוזים מתלמידי חטיבת הביניים, ו – 7 אחוזים מתלמידי החטיבה העליונה.
עינב לוק: חשוב להגיד שהנתונים האלה אנחנו יש לנו שתי מדידות מ – 2009 ו – 2011 וניתן לראות את ההבדלים בין השנים.
עינב לוק: בבתי הספר היסודיים ובחטיבות העליונות אנחנו רואים יציבות בנתונים, פחות או יותר אותם מספרים, ובחטיבת הביניים ישנה ירידה של 30 אחוזים בדיווחים של התלמידים על אלימות דיגיטלית.
עינב לוק: אלה נתונים שבהחלט מצד אחד מראים שאין החמרה ושאיפה שהעבודה ממוקדת ניתן לעשות שינוי, אני חושבת שזה נותן הרבה מאד כוח לבתי הספר שעשו תהליכים חינוכיים שאם הם ימשיכו ויעשו תהליכים חינוכיים - - -
זבולון אורלב: הסקר הזה רק בבתי הספר שבהם נעשתה הפעילות החינוכית?
עינב לוק: הסקר הזה הוא נדגם, נדגמו בתי ספר באופן רנדומלי שלא בדק רק - - -
זבולון אורלב: אין לכם קשר בין מה - - -
עינב לוק: אין קשר.
זבולון אורלב: בין 1,000 בתי הספר שבהם התכנית פועלת לבין תוצאות הסקר?
עינב לוק: לעומת זאת אני אגיד.
זבולון אורלב: זה קל להוסיף עוד שאלה כזאת, אז אתה רואה את הקשר אם התכנית היא יעילה או לא יעילה.
עינב לוק: נכון.
עינב לוק: רק אנחנו יודעים שבאמת יש הרבה מרכיבים ולא רק התכנית.
עינב לוק: יש 1,000 בתי ספר שיש שם צוות של "חיים ברשת", ויש 1,200 בתי ספר שנמצאים בתכנית המערכתית למניעת אלימות, ששם גם עושים עבודה ממוקדת בנושא של פגועה ברשת.
עינב לוק: אני אגיד רק עוד מילה להורים, כי התייחסו אליהם.
עינב לוק: אנחנו, חלק מהחומרים שפרסמנו פונים להורים.
עינב לוק: פרסמנו מצגת להורים שמיועדת להסברה להורים מה אנחנו ממליצים להורים לעשות בנושא של פשיעה ברשת.
עינב לוק: בבתי הספר מדווחים את המצגת הזו להורים.
עינב לוק: יש גם אגרת להורים, והרבה מאד פניות שאנחנו מקבלים מההורים אנחנו מפנים אותם לידע ולאנשי המקצוע בתחום.
זבולון אורלב: אני מאד מעריך שאתם מפיצים את החומרים.
זבולון אורלב: תמיד השאלה היא: מה קורה איתם כשמגיעים לבית הספר וכולנו יודעים שבית הספר עמוּס, עמוּס מאד במשימות, דרישות של גופים.
עינב לוק: אני אגיד רק שבנוסף לזה יש לנו נתונים מהסקר האינטרנטי של המנהלים באיזה מידה מופעלת תכנית כישורי חיים בבתי הספר?
עינב לוק: והנתונים בבתי הספר היסודיים מעידים על, מנהלים מדווחים על 90 אחוז בתי הספר שמופעלת התכנית כישורי חיים, ושם השנה שמנו את הדגש על הנושא של אינטרנט - - -
זבולון אורלב: כן, אבל הדיווחים שלך גם על הסוגיה של אלימות היא רק ברשתות החברתיות ולא גם בסוגיה השנייה שאנחנו מטפלים בה: הצפייה של ילדים באינטרנט.
זבולון אורלב: הנתונים על הצפיות אני חושב שהם נתונים ידועים, זה בין 80 ל – 90 אחוזים מהילדים שלנו גולשים מפה עד להודעה חדשה, שזה נתונים מדהימים.
זבולון אורלב: כששואלים את ההורים: כמה אתם מוּדעים מה עושה, היכן הילד שלכם גולש?
זבולון אורלב: שמה האחוזים צונחים באופן דרמטי.
עינב לוק: אמת.
זבולון אורלב: אני חושב שאחד הכישלונות שלנו כחברה זה באמת חוסר המודעות גם של ההורים.
טובה בן ארי: יש לנו, אגב, מחקר שאתה השתתפת ביום עיון שגילינו - - -
זבולון אורלב: טובה בן ארי שממונה על זכויות התלמיד.
רוני דיין: עוד מידע אחד שביום הלאומי, לקראת היום הלאומי במשך החודש האחרון ביצענו סקר בקרב 10,000 תלמידים בנושאים האלה שבדיוק אתה מזכיר אותם.
רוני דיין: העיבודים עוד לא סוכמו אבל נעביר אותם לידיך ברגע - - -
זבולון אורלב: כן טובה.
טובה בן ארי: בכינוס שעשינו ביחד באוניברסיטת תל אביב, גילינו אז שבין 70 ל – 75 אחוז מההורים לא מבינים את השפה של הרשתות החברתיות, שזה הדבר הכואב, לדעתי.
טובה בן ארי: אנחנו כותבים חומרים יחד עם החבר'ה של רוני, עם רוני ביחד שבוודאי יצאו בקרוב, הם בשלבי עריכה לשונית, שמכילים בתוכם את אותם מצוקות ואת אותם קשיים שילדים חווים מן הסתם ואנחנו ערים להם.
טובה בן ארי: מה שרציתי לציין עוד בשני משפטים ובקצרה זה שהפיקוח לקולנוע ותקשורת במשרד החינוך במגמות הקולנוע, בלימודי הקולנוע והתקשורת, כן מלמדים על מדדים לצפייה יותר מבוקרת גם באינטרנט, שזה היה לי מאד חשוב לציין, זה נמצא גם על ידי יוסי וגם על ידי דורית.
טובה בן ארי: התכנים שאנחנו יוצרים יחד עם תלמידים שאנחנו עובדים איתם ברחבי הארץ, הם שותפים לתכנים, לבניית התכנים, אנחנו עובדים יחד, ולצד המחקרים של יוניצ"ף – קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים - יוניצ"ף ישראל הם גוף שאנחנו עובדים איתו מאד בצמידות ומאד עם, ילדים שלנו בקשר עם ילדים בעולם בנושא הזה.
טובה בן ארי: נושא נוסף – אנחנו צריכים לשמור על האמנה לזכויות הילד ואם אנחנו מדברים על אנשים, אנשי מקצוע פה שיש לי הרבה כבוד אליהם, הרי האמנה אומרת שגם אתם, מי שמשדר לילדים, מי שעובד ומכין חומרים לילדים, צריך ללמוד את אמנת זכויות הילד בצורה כזאת כדי לגרום לכמה שפחות נזק.
טובה בן ארי: יש לזה, בזמנו ...
טובה בן ארי: לוי כתבה על זה חומרים, אבל אני חושבת שזה ראוי לזכור את זה.
זבולון אורלב: אני רוצה להזכיר שסעיף 4(ט) בחוק התקשורת בזק ושידורים מטפל במגבלות על אתרים ותכנים פוגעניים באינטרנט, תיקון מספר 49, זה תיקון יחסית חדש.
זבולון אורלב: משנה שעברה, תשע"א – 2011, שבו יש מגבלות על ספקי השירות שבעיקרון צריכים להציע ללקוחות שלהם תוכנות סינון ואזהרות וכו'.
קריאה: מתריע על כך שיש אתרים פוגעניים.
זבולון אורלב: מתריע שיש אתרים פוגעניים, להתריע כדי לאפשר למי שמתחבר להיות מודע.
זבולון אורלב: אגב, ההגדרות של אתרים פוגעניים הם, לעניות דעתי, הם מאד מצומצמים, מאד מצומצמים ולא, אני חושב שאם משרד החינוך היה רואה את 4(ט) היה לו הרבה מה לומר על 4(ט).
זבולון אורלב: אני מציע לכם להסתכל בקביעה הזאת.
זבולון אורלב: מאד מצומצמים.
זבולון אורלב: זה בעצם רק הגבלות על סרטים ממש בוטים בכל המובנים.
זבולון אורלב: אתרים ממש פוגעניים באופן בוטה.
זבולון אורלב: הייתי מרחיב מאד את המגבלות האלה.
זבולון אורלב: השאלה היא שאלת הפיקוח והאכיפה.
זבולון אורלב: אתה מיחידת המשטרה, אתה מיחידת הפיקוח על הסוגיה הזאת?
זבולון אורלב: אגב, מעירה לי היועצת המשפטית שלנו שזה חל גם על הסלולר, לא רק על אתרים.
זבולון אורלב: אתה מיחידת הפיקוח של המשטרה?
אייל דביר: כן אדוני, אני מיחידת לה"ב 433 מה – 12 מובחרים.
זבולון אורלב: אתה המפקד שלה?
אייל דביר: לא, אני קצין חקירות במפלג.
זבולון אורלב: כי מה קורה עם הפיקוח על הסיפור הזה?
זבולון אורלב: אני אומר שוב, התחושה היא תחושה של הפקרות כזאת.
זבולון אורלב: אני מצטער שאני אומר את זה, אבל זה רק תחושה.
זבולון אורלב: כלומר, אני יכול לשאול כמה, בטח יצחק קדמן יודע כמה כתבי אישום הגיעו?
זבולון אורלב: וכמה, אולי אני אתן לו לפתוח לפני שאני נותן לך רשות דיבור.
יצחק קדמן: רק כדי לענות לשאלה שלך: לפני 3 שנים הופיע מפקד היחידה שלכם, שהוא כבר לא שם, כנס באר שבע לשלום הילד, הוא מסר הצהרה חגיגית שהולך להיות מהפך וביחידה שאחראית על עבירות מחשב במשטרה יהיו 200 שוטרים.
יצחק קדמן: הדברים כתובים, רשומים, פורסמו, מעולם לא הוכחשו.
יצחק קדמן: מה – 200 אפילו 20 אין כיום.
יצחק קדמן: היחידה הזאת עוסקת לא רק בעניינים של התנכלות לילדים ופדופילים שמנצלים את הרשת.
יצחק קדמן: היא עוסקת גם בכל עבירות המחשב: הונאה של בנקים ודברים נוספים.
יצחק קדמן: אין היום שום סיכוי שבכוח האדם שיש ביחידה הזו אפשר יהיה לתת מענה, וכאן אני, אגב, רוצה להתחבר, ברשותך, למשהו שהצענו אותו מזמן ואתמול היינו במשך כל היום בקשר עם משטרת בריטניה.
יצחק קדמן: בבריטניה כל ילד שעולה לפייסבוק, פייסבוק היא הרשת הכי פופולארית בין הרשתות החברתיות.
יצחק קדמן: יש כפתור מצוקה שמחבר אותו ל – CEOP, שזאת יחידה של משטרת בריטניה.
יצחק קדמן: יש חופש מובנה שהוא יכול מיד להגיש תלונה אם מתנכלים לו ברשת.
יצחק קדמן: היחידה הזאת בבריטניה, שֶמוֹנה מאות שוטרים, עושה עבודה אדירה.
יצחק קדמן: הם מקבלים כל חודש 1,000 תלונות מקטינים בנושאים של מחשב.
יצחק קדמן: יש לי פה את כל החומר.
יצחק קדמן: היחידה הזאת באמת עושה משהו אדיר.
יצחק קדמן: אנחנו לא צריכים להמציא את הגלגל.
יצחק קדמן: יש מקומות שכבר עשו את זה, עושים את זה בהצלחה רבה מאד.
יצחק קדמן: הרשת היום, פעם אמרנו לילדים: אל תיקח סוכרייה מזר ברחוב.
יצחק קדמן: היום הזר הוא לא ברחוב.
יצחק קדמן: הזר הוא אצלך בבית, אצלך בחדר.
יצחק קדמן: אנחנו מוכרחים לצייד את הילדים, מעבר לכלים החינוכיים שהם חשובים מעין כמותם - - -
זבולון אורלב: יצחק, אתה אומר דברים חשובים אבל אנחנו קצת גולשים.
יצחק קדמן: מאחר והנושא היה גם הפייסבוק, אז לכן התייחסתי גם לעניין הזה מאחר ומדובר במשטרה.
יצחק קדמן: אני עוד מילה אחת רוצה לומר על הנושא הקודם: בוודאי שככל שניתן להחיל את הכללים שמשודרים בערוצי השידור המסורתיים, בין אם זה שעות שידור, ובין אם זה סיווג, כל מה שאפשר לעשות כדי שזה יהיה תקף גם לערוצים אחרים – מבורך.
יצחק קדמן: אבל אני אומר פה אולי דברי כפירה.
יצחק קדמן: אני חושב שאנחנו נכשל בעניין הזה, כי בעודנו דנים בטכנולוגיה של אתמול, אנחנו כבר קיימים בטכנולוגיה של מחר ומחרתיים, ואנחנו עוצרים, סוגרים את הדלת אחרי שהסוסים מזמן ברחו ממנה.
יצחק קדמן: טוב יהיה אם אנחנו מה שנצליח לעשות באמצעות חקיקה – נצליח.
יצחק קדמן: אבל הדבר המרכזי שצריך לעבוד עליו זה פיתוח מערכת החיסון של הילדים עצמם.
יצחק קדמן: אנחנו צריכים לתת להם כלים להתמודד.
יצחק קדמן: מילה אחרונה – בסקר שנערך לא מזמן ב – London school of economics בקרב 25,000 ילדים באיחוד האירופאי, נתון מאד חשוב היה שהילדים שנתקלים בצרה באינטרנט או ברשתות החברתיות, הגורם הראשון במעלה שבו הם נותנים אימון ואליו הם פונים זה לא המורים, זה לא ההורים, זה חבריהם.
יצחק קדמן: לכן גם, ואני מסיים בזה, בבריטניה יש יחידה נהדרת שנקראת: ביט בולינג, שפועלת גם ברשת, ששם מכשירים קבוצות של ילדים בגילאי 11 עד 17 להיות מנטורים של הרשת, שילדים במצוקה יכולים לפנות אליהם.
יצחק קדמן: הם מקבלים הכשרה, הלוואי ונעתיק את הדגמים המוצלחים האלה מארצות אחרות.
יצחק קדמן: לא צריך בכל דבר להמציא את הגלגל בעצמנו.
זבולון אורלב: אני מבין שאתה פקד איל דביר?
אייל דביר: כן, כן.
אייל דביר: אני מאד מצטרף בהחלט לכל מה שאמרו פה חברי לפורום, במיוחד גם למה שאמר ניצן חן.
אייל דביר: זה תיאוריה שדיברנו בחוץ, יצא לנו לדבר, הנושא של התגובה בכלל של המשטרה, בכלל בתקופה האחרונה לכל העבירות שהם ברשת.
אייל דביר: אנחנו רואים גם סוג של שיפור גם במשטרה ישראל, ועבודה משותפת עם משרד החינוך, עבודה מאד צמודה.
אייל דביר: כמובן שאנחנו עובדים עם כל הנושא של זכויות לילד, וכל מיני אתרים וכל מיני בעלי אתרים שפונים אלינו.
אייל דביר: יש לנו אנשי קשר בכל אותם רשתות תקשורת: סלקום, פלאפון וכו'.
אייל דביר: למעשה יש היום הרבה יותר הבנה בנושא של אינטרנט.
אייל דביר: כפי שאמר אדוני, האינטרנט הוא בהחלט שטח הפקר.
אייל דביר: אנחנו קוראים לזה: הרחוב.
אייל דביר: הרחוב שלמעשה עדיין לא מגובה בכללים, במסגרות וחוקים נוקשים, ושמה, איפה שיש פרצה לשם נכנסים אותם אנשים כמו שאמר אדוני מר יצחק, שיותר קל היום להגיע ולעשות עבירות ולבצע אותם דרך האינטרנט כי זה קל.
אייל דביר: קשה מאד לעלות על אותם אנשים.
אייל דביר: אני רוצה פה לציין איזה שהיא עובדה מאד מעניינת, גם עבירות שהם לא עבירות מחשב הדרך להגיע לאותם אנשים זה באותם דרכים שאנחנו מבצעים להגיע לאותם אנשים שמבצעים עבירות מחשב: זה איתור של כתובות IP.
אייל דביר: זה איתור של כתובות המייל.
אייל דביר: זה אנשים שמשתמשים בתוכנות תו"ר, שאני ארחיב, שזה תוכנה שבעצם גורמת לניטור משרת לשרת וקשה מאד לאתר את השרתים האלה, או מבצעים את העבירות באמצעות שרתים שנמצאים בחו"ל ואין לנו שיתוף פעולה עם אותם פעולות.
זבולון אורלב: יש לכם נתונים על כתבי אישום, חקירות, הרשאות, משהו?
אייל דביר: אנחנו למעשה, אין בידי נתונים, כי זה מאד רחב, זה מאד גדול.
אייל דביר: יש עבירות שהם עבירות מחשב, יש עבירות שהם מתבצעות באמצעות מחשב.
זבולון אורלב: אין לנו ...
זבולון אורלב: על האכיפה של 4(ט)?
מי-טל גרייבר שורץ: האכיפה על סעיף 4(ט) היא לא קשורה למשטרה.
זבולון אורלב: מי הדוברת?
מי-טל גרייבר שורץ: מי-טל מאיגוד האינטרנט הישראלי.
זבולון אורלב: מזה אתה פטור.
נירה לאמעי: שר התקשורת יענה לך בשאילתה, כנראה.
נירה לאמעי: אם תשאל אותו שאילתה.
זבולון אורלב: אני מתכוון לשאול שאילתה את שר התקשורת לגבי נתונים, לגבי 4(ט) איזה אכיפה, יוני צ'ונה, מנכ"ל המרכז ללימודי אלימות.
יוני צ'ונה: אנחנו מנסים להביא את הניסיון מהשטח שיש לנו בשנים האחרונות.
יוני צ'ונה: ב – 8 שנים האחרונות דיברנו ועבדנו עם למעלה מ – 13,000 ילדים.
יוני צ'ונה: בקצרה לגבי התעללות באינטרנט – אז אנחנו מברכים על הדיון הזה של הועדה.
יוני צ'ונה: בקצרה.
יוני צ'ונה: הנושא של חקיקה יכול מאד לעזור בנושא של פדופילים, ותכנים לא רצויים, וכן הלאה, גם זה בעינינו מוגבל.
יוני צ'ונה: אבל צריך לזכור שמרבית הסבל, ובעיני מה שיגרום לילדים להתאבד, וניסיונות ההתאבדות שראינו לאחרונה, הם נוגעים להתעללות בין ילדים.
יוני צ'ונה: לזה קשה מאד להתייחס בחקיקה או בדברים מלמעלה.
יוני צ'ונה: כאשר ילד כותב לילד אחר: שמן, או מתעלל בו לאורך זמן, כאשר עושים קבוצות שנאה נגד ילדים, זה לא משהו שאפשר לפתור בחקיקה.
יוני צ'ונה: לפני כמה זמן היה לנו את דודאל זכרו לברכה, ילד עם מוגבלות שהתאבד לאחר שכתבו לו בפייסבוק, אחת מההערות שמה היתה: הייתי הורג אותך, אבל אתה צער בעלי חיים.
יוני צ'ונה: מה שהיה חסר שם זה לא היתה חקיקה, או אפילו לא ענישה, ואפילו לא ערכים או חינוך.
יוני צ'ונה: היתה חסרה שם אמפתיה גם מצד הילדים שראו את זה.
יוני צ'ונה: מה שאנחנו רוצים להציע, לצד החינוך המעולה שיש על ביטחון באינטרנט, ויש לזה הרבה מוּדעות והרבה השקעה של משרד החינוך ולצד החינוך לערכים ולהתנהגות נכונה, וכן הלאה, זה שתהיה כמה שיותר הנחיה ושידברו אחד עם השני.
יוני צ'ונה: אין דרך לדלג מעל הדבר הזה.
יוני צ'ונה: ילדים חייבים לראות אחד את השני, לדבר אחד עם השני באמפטיה, לשתף אחד את השני בסיפורי הצלחה והתמודדות שיש להם, כמו שהציעו פה, זה נהדר, אבל ילדים כמו שאנחנו יושבים פה במעגל, חייבים לעשות את זה הרבה יותר.
יוני צ'ונה: אני רוצה לציין סכנה שבישראל יש לנו רמה מאד בעייתית של ניכור בין תלמידים יחסית למדינות אירופה.
יוני צ'ונה: זה נתון שקיים מאז 1992 על ידי ארגון הבריאות העולמי.
יוני צ'ונה: הניכור הזה שתלמידים חשים בינם לבין החברים שלהם לכיתה ובינם לבין בית ספר, הניכור הזה, ביחד עם הזמינות של כלי נשק בארץ, ביחד עם חיקוי האופנות מארצות הברית, שלאחרונה, בעשור או שניים האחרונים אנחנו רואים שהתופעה, בעקבות ההתעללות של החברים שלהם לא רק מתאבדים, כמו שאנחנו רואים עכשיו, אלא גם רוצחים ואז מתאבדים, אנחנו חייבים להתייחס לנושאים האלה ברצינות, כי ההתעללות הזאת, לצד התאבדויות יכולה להביא גם למקרים של רצח, ואני רוצה להתריע שאנחנו חייבים להשקיע אולי קצת פחות בהישגים לימודיים וכן הלאה, ויותר באמפתיה בין תלמידים כי התקופה הזאת תקופה מאד קשה לילדים.
יוני צ'ונה: תודה רבה.
זבולון אורלב: ד"ר שירי דניאלס מער"ן, עמותת ער"ן.
שירי דניאלס: בוקר טוב.
שירי דניאלס: אני רוצה לומר שער"ן מקבלת כ – 20,000 פניות של בעיקר מתבגרים, באמצעות האינטרנט בשנה ולצערי אנחנו עדים לגוף גדל והולך של פניות שמדווחות על סיכון ומשבר רגשי מאד גדות בעקבות פגיעה, בעקבות שימוש ברשת, ואפשר לומר שבני נוער, בדיוק כמו שהגורמים המְסָכנים הם זמינים, כפי שאמרת, זקוקים גם לאוזן קשבת ולגורמי סיוע זמינים באותה מידה.
שירי דניאלס: אני מתכוונת לגורמי סיוע 24 שעות ביממה, 7 ימים בשבוע, כי הגורמים המְסָכנים הם תמיד שם.
שירי דניאלס: מי שלא תמיד שם הם אנחנו, ולכן אנחנו, שפועלים בזמינות מלאה, יכולים להוות גם איזה שהוא גורם שבונה חוסן אל מול הגורמים שמפרים את החוסן גם של הילד, וצריך לזכור שכשהילד במצוקה מעגלי ההרס הם רחבים מאד גם של המשפחה, גם של החברה וגם של החברה הישראלית בכללותה.
שירי דניאלס: אני רוצה גם לומר שלפעמים קשה לנו לשים את האצבע על מהו תוכן מְסָכן?
שירי דניאלס: גם באמצעי התקשורת וגם באינטרנט.
שירי דניאלס: אנחנו בער"ן רואים שהתכנים המְסָכנים הם די, לפעמים, עמומים.
שירי דניאלס: למה אני מתכוונת?
שירי דניאלס: קל לשים את האצבע שאלימות ומיניות הם תכנים שמְסכנים, אבל מה לגבי תכנים שילדים חשופים אליהם שמעוררים אצלם חרדה מאד גדולה?
שירי דניאלס: בעיקר אצל ילדים שמראש מתמודדים עם בעיות נפשיות ורגשיות?
שירי דניאלס: מה עם המצבים שמוצגים באמצעי התקשורת על יחסים בין ילדים, בין הורים וילדים שמציגים בעצם דרמה מאד גדולה, תגובות רגשיות מְסָכנות.
שירי דניאלס: ילד מפנים את הדבר הזה ובעצם מסופקת לו אשליה של מציאות, הוא לא יודע איך להתמודד עם זה ואם לזה נוסיף את האשליה של הביטחון.
זבולון אורלב: לעניין הזה נועד חוק של סימון וסיווג שידורים.
שירי דניאלס: אני אומרת שיש תכנים שהם עוד יותר עדינים שקשה מאד לסווג אותם, כי אנחנו לא עדים לעוצמת המצוקה שהם חווים.
זבולון אורלב: עכשיו תראי לך שכל זה באינטרנט הוא - - -
שירי דניאלס: אנחנו נכנסים לטריטוריה, ואני אסיים בזה שאני אומר שאנחנו רואים גם מפניות של הורים לער"ן וגם של ילדים, שיש אשליה של ביטחון.
שירי דניאלס: הורים חושבים הילד מוגן, הוא יושב בחדר שלו כרגע, עם שוקו ועוגיות, ורואה טלביזיה, או חשוף לאינטרנט, מה יכול להיות?
שירי דניאלס: מה יכול לקרות?
שירי דניאלס: גם הילד חושב שהוא מוגן.
שירי דניאלס: הוא לא יכול להיפגע ואנחנו רואים שלא כך הוא.
שירי דניאלס: לכן מצד אחד לאפשר שירותי סיוע רגשי זמינים, דוגמת ער"ן, גם באמצעים שהילדים חשופים אליהם.
שירי דניאלס: אנחנו כרגע עובדים על פיתוח סיוע באמצעות SMS, ונאמר פה הרבה בקשר לזה.
זבולון אורלב: אתם יכולים להיות הכפתור הזה שהוא דיבר ד"ר קדמן?
שירי דניאלס: אנחנו בהחלט נשמח להיות.
שירי דניאלס: אנחנו עושים כמיטב יכולתנו גם באמצעות הכשרות בנושא של ללמד אמפתיה.
שירי דניאלס: אמפתיה אכן חסרה בכלל בחברה.
שירי דניאלס: החדשות הטובות הן שאמפתיה אפשר ללמד.
שירי דניאלס: יש לנו תכנית של דיאלוג במערכת חינוך להורים ותלמידים ולמורים ואנשי צוות ונשמח לשתף פעולה.
זבולון אורלב: ד"ר תום גומפל, חינוך מיוחד, חוקר.
תום גומפל: בוקר טוב.
תום גומפל: תודה רבה.
תום גומפל: אני לא מעוניין להוסיף לדברים שנאמרו.
תום גומפל: אכן הנוגדן הכי טוב להתעללות ברשת כמובן זה פיתוח אמפתיה.
תום גומפל: זה דבר שידוע לכולם.
תום גומפל: הכלל הגדול בחקר אלימות ובאלימות באופן כללי זה אנונימיות.
תום גומפל: הרשתות החברתיות, כידוע לנו, הם לא אנונימיות, ואפילו אין הנחה של אנונימיות.
תום גומפל: אז אני רוצה להזכיר שמה שקורה ברשת משקף מה שקורה מחוץ לרשת בכמה תוספות שהרשת מספקת, שפנים מול פנים לא יכולים, אינטראקציה כזאת לא יכולה לספק.
תום גומפל: רוב הממצאים שלנו מוצאים גם שילדים מוצאים הרבה הגנה ברשתות חברתיות.
תום גומפל: ילדים מבודדים, ילדים שסובלים מבדידות חברתית קשה, כי רשתות חברתיות גם מאפשרות סינון אינטראקציה, האטה של אינטראקציה.
תום גומפל: כלומר, אני לא רוצה שייווצר תמונה שרשתות חברתיות זה דבר בעיקר מסכן.
תום גומפל: אני חושב שרשתות חברתיות זה בעיקר מגביר תחושת חוסן אצל ילדים.
תום גומפל: כל דבר יכול לסכן.
תום גומפל: אבל בוודאי, אנחנו רואים את העוצמה הנדירה של רשתות חברתיות להפיל ממשלות, ליצור תנועות חברתיות מאד רחבות.
תום גומפל: לגרום ליצרנים להוריד מחירים.
תום גומפל: אנחנו רואים את החוזק של הדבר.
תום גומפל: בוודאי כחוקר שעוסק בחקר קורבנוּת הרבה מאד שנים, 30 שנה, הנושא של אמפתיה, הנושא של דאגה הדדית של ילדים למה שמתרחש, הרי הנושא של קורבנוּת ואלימות זה לא נושא של מבצע וקורבן.
תום גומפל: זה בעיקר נושא של צופים מהצד.
זבולון אורלב: מר דהאן, אתה רוצה?
זבולון אורלב: מר דהאן הוא מהמשמר החברתי.
דוד דהאן: אני רוצה להוסיף כמה דברים.
דוד דהאן: כבר נאמרו כל כך הרבה דברים כאן, אבל חשוב להדגיש שהנושא של הביטחון של ילדי ישראל והמון נושאים אחרים, כמו גם הפסק זמן, המון נושאים אחרים הם פשוט, הם נופלים למקום כזה שתמיד הם מופלים לרעה, במיוחד הביטחון כאן, שכאן מדובר כבר בנפש, בדברים קשים מאד.
זבולון אורלב: לעניין, מר דהאן.
דוד דהאן: אז מה שאני מציע, אני מציע להביא את זה לחקיקה ופשוט להעלות את הנושא של החקיקה לחלק את זה לשני נושאים: חקיקה לנזק של ההורים, שההורים שהוא הנזק העכשווי המיידי, והנזק הפוטנציאלי העתידי של הילד כשהוא יגדל, באותם שנים שהוא יהיה מבוגר והוא יהיה בעל יכולת משפטית אישית לתבוע את הנזק שהוא ירגיש ויחוש באותו זמן.
דוד דהאן: אז מה יהיה?
דוד דהאן: אני חושב שכל התקשורת וכל המעורבים כאן בנושא קצת ישקלו פעמיים ויחשבו טוב יותר.
זבולון אורלב: הגב' מיטל גרייבר שוורץ מאיגוד האינטרנט הישראלי, שגם העבירו אלי מסמך.
מי-טל גרייבר שורץ: כן.
מי-טל גרייבר שורץ: אני רוצה להתחבר לכמה נושאים שעלו פה.
מי-טל גרייבר שורץ: ראשית, אנחנו מפעילים - - -
זבולון אורלב: אני רוצה גם לכוון אותך.
זבולון אורלב: אני חושב שאתם מאד רלוונטיים לדיון הזה.
זבולון אורלב: פשוט רשמו לי את סדר הדיונים, היית צריכה אולי לדבר קודם.
זבולון אורלב: קודם כל לגבי השאלה: האם זה אפשרי שהבקרות והמגבלות שיש לנו בטלביזיה יהיו גם באינטרנט?
זבולון אורלב: האם זה נחוץ?
זבולון אורלב: אולי אני אשאל קודם אם זה נחוץ ואם זה אפשרי?
זבולון אורלב: ואם כן – באיזה דרך?
מי-טל גרייבר שורץ: זה בעייתי מאד ולדעתנו זה גם לא נחוץ.
מי-טל גרייבר שורץ: האינטרנט פתוח עם כל העולם וכילד צופה מישראל הוא יכול לצפות בשידורים שמגיעים מכל העולם.
מי-טל גרייבר שורץ: גם ההגדרה של מה זה שידורי טלביזיה, שעליהם אתה תחיל את הרגולציה הזאת, היא מאד מאד בעייתית.
מי-טל גרייבר שורץ: קל ונוח לדבר על יס והוט שרואים אותם, רואים את השידורים בטלביזיה, או על ערוץ 2 שרואים את השידורים בטלביזיה ואחר כך רואים אותם גם - - -
זבולון אורלב: תזכירי גם את 10 שלא יהיו מקופחים.
מי-טל גרייבר שורץ: גם 10.
מי-טל גרייבר שורץ: אבל יש גם שידורי סמי – טלביזיה שמשודרים בוואלה ובווינט וגם סרטונים שהם מועלים ליוטיוב ובעצם כשאתה מחיל חקיקה, אז השאלה על מה אתה מחיל אותה?
מי-טל גרייבר שורץ: והתשובה לזה היא מאד מאד בעייתית ולכן לא ברור שהיא בכלל לא כדאית ולא ממש אפשרית.
מי-טל גרייבר שורץ: ההמלצה שלנו היא דומה להמלצה שדיבר על זה קודם דורון אבני מגוגל: כל מה שקשור לסינון תכנים, חינוך לשימוש נבון ברשת להורים, לילדים, העצמת הילדים שדיברו על זה כבר הרבה - - -
זבולון אורלב: את בעצם אומרת שחוק סימון וסיווג שידורים, גם לטלביזיה, הוא בעצם מיותר.
מי-טל גרייבר שורץ: לא.
מי-טל גרייבר שורץ: לטלביזיה זה - - -
זבולון אורלב: אותו היגיון.
מי-טל גרייבר שורץ: לטלביזיה זה מאד נכון.
דורון אביטל: טלביזיה היא מדיום שונה לחלוטין.
זבולון אורלב: זה אותו רעיון.