GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: בסדר, בסדר גמור רק צריך להגיד שזה בעולם.
דריה פרי: מכל פחית של קולה שאנחנו שותים אפשר להעניק לילד שבוע של חיים אז לכן אני מבקשת ממך, יושב ראש הועדה, חבר הכנסת אורלב, לחבור אלינו, לקדם איסוף של פחיות בכל בתי הספר ואת החזר הפקדון לתרום למען הילדים בעולם הזקוקים לעזרתנו.
זבולון אורלב: הצעה לא רעה.
יוני מבורך: תודה.
יוני מבורך: תלמיד כיתה י' מבית ספר "הדר" בפתח תקוה.
יוני מבורך: חשוב לי מאד להוסיף שאנחנו הילדים, תלויים בכם המבוגרים, אם זה להישרדותנו, או לתרבות, או ללימודים או לשאר תחומי החיים וחשוב מאד שאתם תבינו את זה ותתמכו בזה.
יוני מבורך: כי בסופו של דבר אנחנו נגדל להיות למבוגרים ואנחנו דור העתיד שלכם.
יוני מבורך: בסופו של דבר כל אחד מאתנו יכול להיות הרופא שלך או המורה שלך או המורה של נכדיך או כל דבר אחר.
יוני מבורך: לכן זה חשוב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שלום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני קודם כל רוצה לברך אתכם על ההתכנסות ועל האמנה, אדוני השר, זה עוד דבר טוב לרזומה שלך, לכל מה שעשית, אדוני יושב הראש, למדתי להכיר אותך ועד כמה זכויות הילד חשובות לך ואני רוצה להתחבר דווקא לדברים שאמר יוני כרגע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו צריכים לקדם אמנה לחובות ההורים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר לבוא ולהסתובב ולראות שהזכויות הן בעצם חובות אבל קראתי – על אף שזה כתוב מאד בקטן –ואני לא כל כך רואה פה את מה שהוא דיבר עלי והוא החובות של ההורים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היום הילדים הרבה יותר מוכשרים והרבה יותר חכמים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שמענו את הילדים האלה ודרך אגב, ברור לי שעצם העובדה שהם נמצאים כאן מראה על כך שהם כנראה מעורבים יותר מילדים אחרים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הילדים היום הם חכמים ומוכשרים והרבה פעמים אני עומדת פעורת פה מול משהו שאני שומעת והם גם מראֲה של ההורים, הם אומרים דברים שאתה יושב ואומר: וואללה, ממש צודק, ולפעמים בגלל שהילדים כל כך חכמים היום, יש לי תחושה שאנחנו שוכחים שהם בסך הכל ילדים ובאיזשהו מקום ככל שהטכנולוגיה מתקדמת כך לדעתי ההורים צריכים קשר יותר חזק עם הילדים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי היום יש תחושה, אנחנו כולנו עובדים, כל אחד רץ לעבודה, יש להם את הטלוויזיה יש להם את המחשב, ויש להם היום את הטלפון אז "הוא או היא כבר יסתדרו" אבל אנחנו חייבים לקדם ואולי כדאי שנצא בקריאה מכאן, אדוני יושב הראש, שאנחנו נתחיל לקדם אמנה לחובות ההורים כי במאה ה-21 שכחנו קצת את הדבר הזה, אנחנו כולנו מאד אוהבים את הילדים שלנו, אין הורה אחד שלא אוהב את הילד שלו אבל, השאלה היא אם הוא יודע לחנך אותו ואותם הילדים - - -
סילבן שלום: תזכרי דבר אחד, הילדים שלך אוהבים אותך כמו שאת אוהבת את ההורים שלך.
סילבן שלום: נשמע קשה אבל זו האמת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין לי ספק בכך אבל דיברו פה הילדים המקסימים האלה על הגבולות ואחת הבעיות של המאה ה-21 היא שההורים לא יודעים לשים גבולות והילדים פשוט צועקים ורוצים שנשים להם את הגבולות האלה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם לא יבואו ויגידו לנו בפנים: אני רוצה שתשימי לי גבול!
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל זה ברור שזה מה שהם זקוקים לו כי הגבולות האלה הם ההגנה שאנחנו יכולים לתת לילידים שלנו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני, בשמחה גדול המאד אחתום וחסר פה משפט אחד והוא שתהיה להם זכות לשני הורים, למי שיש לו שני הורים וחבל לי מאד שזה לא כתוב בתוך האמנה הזאת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מקווה שבחובות של ההורים נכניס את הדבר הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מברכת את כולם ואל תשכחו שיש לכם חובות.
זבולון אורלב: חברת הכנסת אֲבְּסַדְזְה.
זבולון אורלב: האם אמרתי נכון?
נינו אבסדזה: מאה אחוז.
זבולון אורלב: תודה רבה לך חברת הכנסת אבסדזה.
רוחמה אברהם-בלילא: אדוני יושב הראש, אדוני השר, תלמידים יקרים, טובה ידידתי, אמנם לא הייתי מתחילת הישיבה כי הייתי בוועדת הכספים, היה שם דיון לא פחות חשוב בנושא גל ההתייקרויות - - -
זבולון אורלב: ואת מבינה עכשיו למה אני לא שם, הרי גם אני חבר בוועדת כספים.
רוחמה אברהם-בלילא: כן.
רוחמה אברהם-בלילא: כשבאתי לכאן ושמעתי אתכם מדברים אז לא רק שאתם יכולים להיות מורים או מחנכים, אמרתי את זה קודם ואני אומר את זה גם עכשיו, אין לי ספק שאתם דור העתיד לא שלנו אלא של ישראל כולה, וככל שאני רואה את מיטב הנוער שמגיע לכאן בא לידי ביטוי, כל כך חכמים וכל כך נהדרים, אני כל כך גאה בכם, זה הרגע שבו אנחנו, גם כהורים ולא רק כפוליטיקאים או כחברי כנסת, זוכים לאיזושהי עדנה קלה, וגם אני ניסיתי לקרוא את הכתב הקטן הזה, שקשה לקרוא את זה שאנחנו בגיל קצת מתקדם אבל בסוף מסרו לי את האמנה עם כתב גדול יותר, ויש פה משהו שאני לא יודעת אם עלה כאן, אדוני יושב הראש, משהו שנזקף לזכותו של השר המדהים הזה שיושב כאן לצידי, שחוקק את חוק זכויות התלמיד בשנת 2000 ואפשר לומר שהמהלך הזה הוא מאד חשוב שנעשה כבר לפני שתים עשרה שנים.
זבולון אורלב: הוא גם הזכיר מי היה יושב ראש ועדת החינוך באותה תקופה.
רוחמה אברהם-בלילא: אני מברכת אותך אדוני יושב הראש ואני מברכת אותך השר, על עצם העובדה שאתה בכל תפקיד ובכל מקום בו תהיה הילדים לנגד עיניך ואתה, כמי שלא נולד עם כפית של כסף בפה והגעת לאן שהגעת זה בזכות היכולות והאמונה העצמית שלך ביכולות האלו.
רוחמה אברהם-בלילא: כשאנחנו מדברים על זכויות הילד צריך לזכור שיש מדינות ששם זה מובן מאליו, מאד ברור, מאד חד ומאד מובן אבל לצערי הרב, גם בשנים האלו, יש עדיין מדינות ששם אין זכויות לא לנשים, לא לילדים, זה לא דבר מובן מאליו ואנחנו והיום, דווקא היום, בימים האחרונים כשמדברים גם על זכויות הילד ויש הסעיף לפיו לילד יש את הזכות להגנה ואני שואלת את עצמי כיצד מתמודדים ילדי הדרום עם חוסר ההגנה שיש היום לאור מתקפת הטילים, לאור ההסלמה שיש בדרום ואלה דברים שהם חשובים מאד, כל סעיף פה הוא כל כך ברור לנו אבל, במדינות אחרות הוא לא לגמרי ברור.
רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לברך אותךְ, טובה, על הנחישות, על ההתמדה, על עצם הרעיון, לא דבר פשוט הוא ללכת נגד הזרם ואני חושבת שזה רגע שהוא מכונן משום שיש פה שיתוף פעולה מדהים בין יוניסף למשרד החינוך, יש פה שיתוף פעולה עם השר לענייני הנגב והגליל ועם הילדים עצמם.
רוחמה אברהם-בלילא: באתי לכאן כדי לומר לכם תודה ולהצדיע לכם.
רוחמה אברהם-בלילא: עכשיו אני חותמת.
זבולון אורלב: אחרי חתימתה של חברת הכנסת בלילא ממנה, ניפרד גם מן המשנה לראש שהממשלה, גם מחברת הכנסת נינו אבסדזה וגם מחברת הכנסת יולי שמאלוב.
זבולון אורלב: נוער יוניסף דיבר על כך שהם רוצים להיות שותפים בחקיקה ומועצת תלמידים ארצית מוזמנת לכל דיון בוועדה הזו, הועדה לזכויות הילד כמו גם לחקיקות שלה.
זבולון אורלב: גם אל וועדת החינוך, התרבות והספורט שאני כיום חבר בה, ובדרך כלל הם משתתפים ואומרים את דבריהם.
זבולון אורלב: מתחשבים בהם כמו שמתחשבים בכל היתר ולא מתחשבים בהם כמו שלא מתחשבים בכל היתר.
יוני מבורך: לא בכל בית ספר מרשים להקים מועצת תלמידים.
סילבן שלום: ואני יכול לומר, טובה, על פי החוק צריך להיות בכל בית ספר את חוק זכויות התלמיד על לוח המודעות וזה גם לא מתקיים, באף בית ספר.
טובה בן ארי: אין?
סילבן שלום: אין.
סילבן שלום: אני מסתובב בבתי ספר, אני תמיד שואל איפה זה ולא יודעים בכלל על מה אני מדבר.
סילבן שלום: אני לא מדבר על המורים אלא על מנהלים.
טובה בן ארי: המנהלים יודעים.
זבולון אורלב: עכשיו טקס החתימה ואני אלווה אותו.
זבולון אורלב: לקרוא המשנה לראש הממשלה, תעשו את כל הטקס כדת וכהלכה.
זבולון אורלב: כל הילדים.
זבולון אורלב: חברים, הסתכלו אל המצלמה.
נינו אבסדזה: תרשה לי שלושים שניות לומר לילדים כי לא אמרתי להם כלום.
זבולון אורלב: גל, האם אתה מסכים?
גל פליישמן: אין בעיה.
זבולון אורלב: אנחנו לקראת סיום.
זבולון אורלב: גל הסכים לוותר לטובת חברת הכנסת נינו אֲבְּסַדְזְה.
נינו אבסדזה: תודה רבה אדוני יושב הראש, תודה רבה גל, משהו קצר שכואב לי וקשור אליכם.
נינו אבסדזה: אתם מדהימים, אין ילדים ונער כזה בשום מקום בעולם ואני מתוקף תפקידי מסתובבת הרבה אבל יש משהו שמאד כואב לי.
נינו אבסדזה: אני שומעת ילדים וצעירים במדינת ישראל, אדוני יושב הראש, שמחפשים את הפוטנציאל והעתיד שלהם איפה שהוא הרחק הרחק מכאן, מחוץ לגבולות של מדינת ישראל.
נינו אבסדזה: אני רוצה לומר לכם: אין לכם ארץ אחרת, זו הארץ שלנו אבל יש לומר שאנחנו לא יכולים לבקש ולדרוש מכם שום דבר, זו האחריות שלנו, אדוני יושב הראש, לשכנע אותם שמדינת ישראל זו מדינה כל כך טובה ויחידה בשבילם שכדאי להם לא לחשוב אחרת ואני יודעת למה הם מסתכלים החוצה, זה לא רק בגלל רקטות שנופלות היום וזו קטסטרופה אלא שזה גם הצדק החברתי ועוד מליון ואחד דברים שהם כמובן על אחריותנו, אנחנו אמורים לפתור את הבעיה הזו אבל, תסמכו עלינו, אנחנו נעשה הכל כדי שאתם לא תסתכלו אף פעם החוצה, רק לטיולים.
נינו אבסדזה: תודה.
מירי רגב: שלום, אני מצטערת שהגעתי באיחור, באתי מוועדת כספים מדיון על מחירי החשמל והדלק ובאתי לכבד אותךָ, קודם כל, יושב ראש הועדה, על החשיבות של המפגש הזה, אתכם שהגעתם לכאן לא ארבה במלים אבל הרבה מאד ילדים הם לקוחות שבויים, הם חסרי אונים מול כל מה שקורה בסביבה ואם אנחנו לא נאפשר להם את הזכויות שמגיעות להם כדי שהשמחה, התמימות והטוב שיש בהם יבואו לידי ביטוי הרי שנחטא לעצם היותנו אזרחים, מחנכים, מלווים ומתווכים לאותם ילדים וילדות.
מירי רגב: אני רואה את עצמי חלק מן האמנה הזו, מחוייבת לאמנה הזו, אם זה בחקיקה, אם זה בהצעות לסדר, אם זה בדיונים, בכל מה שרק נצטרך ובמה שיחשוב כבוד יושב הראש שאצטרך לקחת בו חלק, נעשה כולנו למען ילדי העולם כולו, למען ילדי העם שלנו, החברה שלנו, כדי שנחיה בחברה צודקת יותר וטובה יותר.
גל פליישמן: תודה אדוני יושב הראש.
גל פליישמן: גל פליישמן ממועצת התלמידים הנוער הארצית.
גל פליישמן: בתור גוף שעוסק המון בזכויות התלמיד וזכיות הילד תומכים ביוזמה הזו ומברכים עליה.
גל פליישמן: השר סילבן שלום הזכיר קודם את הנושא של חוק זכויות התלמיד שיהיה תלוי בבתי הספר ואתם דיברתם על החשיבות שתלמידים ובני נוער ידעו את הזכויות שלהם, ואנחנו מאמינים שאחד הצעדים הכי גדולים כדי שהזכויות יישמרו הוא שבני הנוער ידעו אותן, אם זה דרך פעילויות במערכת החינוך או פעילויות בלתי פורמאליות שדרכן בני נוער ידעו מה הזכויות שלהם, וחשוב שנעשה את זה עם השפעה על המבוגרים, שהמנהלים והמורים ידעו שהם חייבים לתלות את החוק בבית הספר ושהם חייבים להעביר את המידע הזה.
גל פליישמן: 'ישר כח!' לכם, ליוניסף ולכל השותפים ליוזמה.
גל פליישמן: תודה רבה.
אתי בנימין: אני רוצה להודות ליוניסף על היוזמה הברוכה ולך, חבר הכנסת זבולון אורלב יושב הראש על הטקס המרשים הזה לחתימה על אמנת זכויות הילד בשפה ידידותית.
אתי בנימין: זה לא ענין של מה בכך, זה לא מובן מאליו שפה, בכנסת ישראל עושים את זה, במיוחד כאשר יש כאן, בתוך הבית הזה, אנשים שמנסים לבטל את חוק זכויות התלמיד, וכשיצאתי החוצה פגשתי מספר חברי כנסת שביקשתי מהם להיכנס ולחתום אבל הם סירבו, אמנם בצורה עדינה אבל זה כואב.
אתי בנימין: אתה אדם אמיץ ועשית את הטקס הזה.
אתי בנימין: מי כמוני יודע, כמי שמקבלת את התלונות של הילדים ואת הבעיות של הילדים מדי יום ביומו, מי כמוני יודעת עד כמה זכויות הילדים במדינה הזו פה מופרות ואף אחד לא מקיים אותן ומאד מאד - - -
טובה בן ארי: נא לאל להכליל.
זבולון אורלב: סליחה, מה קרה?
אתי בנימין: טובה, אני ו - - -
אתי בנימין: לא הכללתי.
אתי בנימין: אמרתי עד כמה הזכויות של הילדים פה לא מכובדות וכן, בחלק מבתי הספר ואצל חלק מעובדי ההוראה לצערי ואנחנו צריכים לעשות יותר על מנת שקולם של הילדים ישמע, שהילדים יהיו שותפים בתהליכי קבלת החלטות.
אתי בנימין: היוזמה ברוכה ו'ישר כח!'
זבולון אורלב: אומר לתלמידים, יש לפעמים חיילים אלמונים מאחורי הקלעים ולא בפרונט, שעושים את המאבקים למען ילדים ולמען זכויות הילדים.
זבולון אורלב: אחת הלוחמות החשובות והאמיצות היא גברת אתי בנימין שלצערי מסיימת את הקדנציה שלה כיושבת ראש הנהגת ההורים הארצית - - -
אתי בנימין: לא, רק בירושלים.
זבולון אורלב: יש לי צער עמוק אבל החיים עושים את שלהם ואני בטוחה שהיא תמצא דרך לתרום גם באופן אחר.
דוד דהאן: אני לא יודע אם המשמר החברתי רשום.
זבולון אורלב: להבא לא אתן זכות דיבור למי שלא נרשם.
זבולון אורלב: אני משתדל לנהל ישיבה כשאני יודע מי יושב לפניי ואתה מכיר את מאמר המקורות ש"חכמי ירושלים לא היו מסבים לשבת אלא אם כן היו יודעים עם מי הם מסבים לשבת" אז אנחנו מבקשים להודיע מראש ולא להודיע סתם.
דוד דהאן: אחרי ששמעתי את הדברים כאן, אני רוצה קודם כל להצדיע לנושא הזה, חשוב מאד לנסות להביא את זה אפילו לחקיקה של הלימוד של זכויות הילדים כי חשוב, כמו t.q.m.
דוד דהאן: בעסקים, להביא את החקיקה ל'שחקן המרכזי' שהוא הילדים בעצמם.
דוד דהאן: הם יעשו 'מקצה של שיפורים' וכל פעם, אחת לתקופה מסויימת, ישפרו כל הזמן את החוקים האלה כי הם נוגעים אליהם ומהם יכול לבוא הנושא באופן טוב יותר לשיפורים טובים יותר אז לכן, כדאי מאד להביא את זה לחקיקה שהם יעברו אפילו מבחנים תוך כדי למידה, להכניס את זה כחלק מן הלימודים.
דוד דהאן: ללמוד את זה ולהיבחן על זה כדי שזה יהיה אצלם נושא מרכזי.
זבולון אורלב: תם הדיון.
זבולון אורלב: האם תרצה לומר מילות סיכום, מר מטלון?
מוריאל מטלון: אני רוצה תודה רבה, קודם כל, לחבר הכנסת אורלב ולומר שהתחושה שלנו היא שיש לנו לא רק אוזן קשבת אלא בית, כאן, בוועדה הזו, ואני מאד מקווה, למרות שאני לא בקי בהלכות הכנסת אבל אני מבין שיש דרגים שונים של ועדות, יש ועדות סטטוטוריות ויש ועדות שהן פחות מסטטוטוריות ואת הועדה הזאת צריך לקדם לשורה הראשונה מפני שהנושאים שעולים פה נוגעים לכל בית בישראל.
מוריאל מטלון: והעובדה שראינו פה מגוון חברי כנסת שבאו מכל קצווי הקשת הפוליטית ולא שמענו פה שום דיון פוליטי או שמץ של ויכוח כי יכול להיות ויכוח מהותי אבל בסך הכל יש אחדות בבית הזה סביב כך שהילדים והנוער הם העתיד של המדינה וצריך לתת להם את הביטוי הראוי.
מוריאל מטלון: לכן הועדה הזו היא מבין הועדות החשובות והייתי שמח אם – בין אם במסגרת הצעת החוק שאנחנו מדברים בה על זכויות הילד ובין אם בדרך אחרת, אפשר לקדם את הועדה לקדמת הבמה בכנסת.
מוריאל מטלון: הדברים שנאמרו כאן על ידי חברי הכנסת השונים, גם על ידי המשנה לראש הממשלה הם חשובים מאד ואני משוכנע שעל ידי פעילות משותפת, בעיקר עם משרד החינוך בראשותה של טובה בן ארי, נוכל להחדיר את המסר לבתי הספר, כמו שאמר המשנה לראש הממשלה, כשמסתובבים בבתי הספר, בחלק גדול מהם לא מוצאים את האמנה במקום הראוי והדבר הזה חשוב להקפיד עליו.
מוריאל מטלון: אני אומר כאן לנוער ולארגוני ההורים לבוא ולהתריע ולומר לנו.
מוריאל מטלון: נפעל בנושא ונדאג שהאמנה תהפוך לחלק בלתי נפרד מן הקוריקולום של בתי הספר.
מוריאל מטלון: אני מקבל בברכה את חברת הכנסת מיכאלי שהיא בתחום שלנו האמא המצטיינת, האמא המובילה של הכנסת אז אנחנו ביוניסף מקבלים אותך בברכה ואנחנו מאד מקווים שאתה, חבר הכנסת אורלב, תזכה בקדנציה הזו גם להעביר את החוק ויחד אתו לראות בהמשך במדינת ישראל דאגה הרבה יותר ממוסדת לנושא של הילדים.
מוריאל מטלון: תודה.
זבולון אורלב: חברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי תחתום מול המצלמות ואי אפשר לחתום כזה לפני שניתן לאחת הכלות החשובות שמטפלות בענין הזה, טובה בן ארי, שהיא הממונה על יישום חוק זכויות התלמיד.
טובה בן ארי: ראשית אני מאד מתרגשת להיות פה חלק מתוך האנשים המכובדים שהגיעו להכרה שהאמנה לזכויות הילד היא התשתית החברתית הראויה לא רק בבית הספר אלא בכל מקום, בכל סביבת חיים.
טובה בן ארי: אני מאד גאה ללוות את הקבוצה יחד עם גלית, את קבוצת הילדים ביוניסף, כי זה אתגר בשבילי לחזור לשטח כמורה, ואני מורה במקצועי, מורה לתנ"ך, וזה אחד האתגרים שמלווים אותי בלמידה שלי.
טובה בן ארי: אני לומדת מן הילדים.
טובה בן ארי: מחוייבות המדינה היא אולי לא לחייב או לא לקרוא לחובת הורים חובת הורים אלא כן ללמד הורים את שפת הנוער, את התרבות החדשה של הנוער, שהיא לא רק זכויות אלא שהיא גם תרבות התנהלותית יומיומית אחרת שההורים לא מכירים אותה.
טובה בן ארי: אנחנו חייבים ללמוד מן הילדים.
טובה בן ארי: אני מקבלת שיערים יומיומיים.
טובה בן ארי: יוני מבורך כבר ארבע שנים מורה שלי.
טובה בן ארי: הוא עדיין לא הצליח לחנך אבל זה יקרה.
טובה בן ארי: אני רוצה להגיד תודה, בלי לגזול מזמנכם היקר, יושב כאן המפקח ממחוז צפון, דר' ג'אמיל עוואידה, הוא המפקח שלנו לזכויות התלמידים במחוז צפון, יושב כאן יוסי מיכל שעובד אתי, אני מאד מודה ליוניצף, למוריאל, לכם, אני ממש מתרגשת וקשה לי להיות מרוכזת.
זבולון אורלב: אני רוצה לסיים את הישיבה ולומר שהטקס הזה נועד להעמיק את ההכרה והתודעה בדבר חשיבות שרשויות המדינה והחברה בישראל ידעו להקפיד ולשמור על זכויותיהם של ילדים, על שלומם של ילדים.
זבולון אורלב: על רווחתם של ילדים ובהזדמנות הזו נאחל גם לכל הילדים שנמצאים בדרום שישמרו על שלומם, שמדינת ישראל תדע לשמור על שלומם ועל רווחתם, שהתקופה הזו תחלוף במהרה ויוכלו לחזור לשיגרת ימיהם.
זבולון אורלב: לדעת הועדה שמירת זכויות ילדים לא עומדת בפני עצמה כי היא טובה שאנחנו עושים לחברה כולה.
זבולון אורלב: זה לא בבחינת הנאה שאנחנו רוצים להעניק לילדים שלנו איזשהו כייף שמאפשר להם לחיות תוך פריקת עול וכד' כי זו זכותם – לא.
זבולון אורלב: לילדים יש הרבה מאד חובות ובעיקר לגדול בבטחון, ברווחה, למצות את היכולות שלהם ואת היכולות שלהם וזו זכות לחברה, לטובת החברה כולה שאנחנו יודעים לשמור על הזכויות של הילדים, כי אם נדע להקפיד ולשמור על הזכויות האלו תיבנה ותיכונן כאן חברה ראויה, טובה, איכותית, סולידרית עם כל המעלות הטובות ועם כל האיכויות ולכן יש כאן אינטרס כולל.
זבולון אורלב: אני מאד שמח שחברי כנסת מסיעות רבות של הבית הגיעו לכאן להצטרף לחתימה.
זבולון אורלב: אני מציע לנוער יוניסף, שיבואו בדברים עם חברי הכנסת שטרם חתמו, ויבהירו להם, הנה, יש פה הזדמנות.
זבולון אורלב: יוני, אתה מורה פה, נסדיר לכם את האישורים כדי שתוכלו להסתובב פה בבנין, נשאיר פה את האמנה ונראה אתכם מדברים עם חברי הכנסת, באים אליהם, משכנעים אותם, גלים שהיא בת בית כאן בכנסת כי היא מייצגת את יוניסף בכל הדיונים –ואני מודה לך על כך, היא תוכל להדריך אתכם כאן.
זבולון אורלב: ביום שני בצהרים כמעט כל חברי הכנסת נמצאים פה ואולי ברגע זה יש למעלה מארבעים חברי כנסת ושרים ובכל מקרה, קרוב לשמונים חברי כנסת נמצאים בבנין ואני מציע שזו תהיה פעולה חברתית ראויה "שלום, אני מנוער יוניסף, היום אנחנו עושים טקס חתימה על זכויות הילד, מבקש להסביר לך מה המשמעות של הזכויות הילד ומזמין אותך לבוא אתי ולחתום על האמנה, פעולה יפה וראויה.
מוריאל מטלון: להשאיר עותק אחד בלשכה כדי שיהיה בפיקדון, כמו גביע בכדורגל.
זבולון אורלב: אני בהחלט מסכים אבל אני מבקש גם ממנהלת הודעה שתדבר עם אחזקת הבית כדי שהיא תהיה תלויה כאן בחדר הועדה של זכויות הילד.
זבולון אורלב: אני רוצה להודות ליוניסף, ולעומדים בראשו, מר מטלון וגלית שמלווים אותנו מקרוב, להודות לאנשי משרד החינוך בראשותה של הגברת טובה בן ארי, להודות להנהגת ההורים בראשותה של אתי בנימין ולכל הגורמים ממשרד המשפטים שמייצג אותם כאן דר' פרץ סגל, שעושה לילות כימים כדי לקדם חקיקה ולהבטיח את זכויותיהם של ילדים, ולהודות לכל הגורמים והארגונים.
זבולון אורלב: בוקר טוב, אנחנו מתכבדים לפתוח את ישיבת הוועדה, ואנחנו פותחים אותה בהצעה לסדר היום בפרוצדורה של דיון מהיר, של חבר הכנסת יצחק הרצוג, שר הרווחה לשעבר - השתתפות ילדים בתכנית ריאליטי.
זבולון אורלב: אני צריך לומר שהוועדה קיימה ישיבה בסוגיה הזאת ב-2 לנובמבר 2010, בעקבות הישיבה הזאת קיבלו על עצמם רשתות התקשורת לנסח אמנה שבידה היה עותק מדצמבר 2010.
זבולון אורלב: אני לא יודע אם האמנה הזאת מוכרת לחבר הכנסת הרצוג, אני גם לא בקיא אם האמנה הזאת נחתמה או לא נחתמה, כי העותק שבידי זה עותק מתוקן לאחר הערות הלשכה המשפטית.
יצחק הרצוג: לא ברור לנו אם זה חל על תכניות ריאליטי.
זבולון אורלב: אם זה חל על תכניות ריאליטי.
זבולון אורלב: נניח שזה העניין, ומאחר ומדובר בפרוצדורה של דיון מהיר, נכבד את יוזם הדיון, את חבר הכנסת הרצוג, לפתוח את הדיון.
יצחק הרצוג: בוקר טוב לאדוני היושב ראש, שר הרווחה לשעבר בעצמו, ולכל הנוכחים.
יצחק הרצוג: אני נחשפתי לסוגיה של השתתפות ילדים בתכניות מציאות, תכניות ריאליטי בפאנל שהוזמנתי אליו בכנס השנתי של המועצה לשלום הילד.
יצחק הרצוג: חשבתי בהתחלה שזה נושא נדוש.
יצחק הרצוג: הדיון היה מרתק, ובמהלכו הציג פרופסור בשם גיל זלצמן שהוא לא נמצא בארץ, אחרת הוא היה משתתף כאן, דוגמאות חיות לנזק שגורמות תכניות מציאות, ריאליטי לילדים שמשתתפים בהם ללא פיקוח רגולטורי.
יצחק הרצוג: כלומר, מה שנטען בדיון, והשתתפה בפאנל גם הרגולטורית הגברת אילנה דורי ממשרד התמ"ת, שכאשר מדובר בסרטים עלילתיים בתכניות דוקומנטריות וסדרות טלוויזיה, יש נוהל מובהק ובנוי ומובנה שגם מתואר כאן.
יצחק הרצוג: דהיינו, צריך לקבל היתר של הרגולטורית הגברת אילנה דורי ומחלקתה, אבל תכניות מציאות לא נכללות בגדר החוק, בגלל שהן לא נכללות בגדר החוק, זה פירצה שיש בה מעין פירצה קוראת לגנב, לא במובן זה שהמפיקים הם גנבים, אלא במובן זה שהכוח הכלכלי הוא כל כך חזק שהוא לעתים מעוור ומסמא עיניי ילדים ועיניי הורים ועיניי משתתפים, ועלול לגרום נזק חמור מאוד.
יצחק הרצוג: אנחנו ראינו דוגמאות לנזקים בלתי הפיכים שנגרמים לילדים, מכיוון שהם אינם מבינים באמת בצורה בשלה את המציאות שבתוכה הם מתפקדים, והנזק מהאכזבה, מהיום שאחרי הוא ניכר ורב.
יצחק הרצוג: לאחרונה היה מקרה אחד של התאבדות של משתתף בתכנית מציאות, אדם בוגר, אני לא מחבר אחד לשני, אבל לומר שהיה ברור שמבנה האישיות כנראה היה לא תואם את האפשרות להתמודד עם הסביבה הלא מוכרת והמורכבת של חשיפה מיידית בצורה כל כך פולשנית.
יצחק הרצוג: אני ביקשתי לדעת מה המצב לגבי ילדים.
יצחק הרצוג: לאור עמדתה של הרגולטורית, החלטתי שנכון להביא לכאן דיור מהיר, כדי להבין האם אותם כללים שחלים לגבי השתתפות ילדים בסרטים עלילתיים, או בסדרות טלוויזיה חלים על תכניות ריאליטי מציאות, שכן, בתמהיל הכללי, לצערנו אני אומר, של הבידור להמונים שהן מספקות הרשתות המסחריות, החלק של תכניות המציאות גדל בצורה לא פרופורציונאלית, כאשר בלא מעט פעמים לדידי ולטעמי זה פוגע, מוריד לעתים את הרמה למכנה המשותף הנמוך ביותר, לא בכל דבר, אני יודע שיש תכניות ריאליטי שהן מאוד מוצלחות, מאוד יפות, אבל אני חרד להשפעה על ילדים, ולכן ביקשתי את הדיון הזה, שעקרון טובת הילד הוא עיקרון העל, כמו שאדוני יודע, ואנשינו ממשרד הרווחה יודעים, הוא עיקרון העל במשפט הישראלי.
זבולון אורלב: תודה רבה לחבר הכנסת הרצוג.
זבולון אורלב: גם אני כמובן רוצה להצטרף לדאגה ולחרדה שיש גם לי מפני ההשתתפות של קטינים בתכניות ריאליטי, כפי שהן נקראות תכניות מציאות, צריך קודם כל להתייחס למכבסת המילים הזאת שאומרים תכניות ריאליטי ותכניות מציאות, אני חושב שאלה התכניות הכי לא ריאליטי והכי לא מציאות, הן מאוד לא משקפות מציאות, אמנם רואים את האנשים הטבעיים ולא שחקנים, אבל המצבים שבהם נמצאים גם הבוגרים וגם הקטנים, הם מצבים מאוד לא מציאותיים, הם לא משקפים את המציאות הנכונה, אלא מציאות מאוד מעוותת, וכשקטין נמצא במציאות מעוותת, יש לכך השפעות והשלכות קשות מאוד.
זבולון אורלב: לפני שאני נותן לכם את רשות הדיבור, אני רואה שבישיבה של ה-2 לנובמבר 2010, סוכם שהרשות השנייה תיזום אמנה תוך 90 יום וכו', שאלתי מה קורה עם האמנה, מי מפקח עליה, איך מטפלים בסוגיה הזאת?
אילת מצגר: אני סמנכ"ל טלוויזיה ברשות השנייה.
אילת מצגר: ראשית, תודה שהזמנתם אותנו, אנחנו תמיד מברכים על דיון מהסוג הזה, כי הסוגיה הזאת היא באמת נמצאת על סדר היום שלנו.
אילת מצגר: אני בהחלט מבינה ומצטרפת אפילו לחלק מהחששות שאתם מביעים לגבי השתתפות של ילדים בסוגים שונים של תכניות.
אילת מצגר: ברמה העובדתית האמנה גובשה, האמנה אושרה על ידי מועצת הרשות השנייה, לאחר שבוצע שימוע לגבי האמנה גם אצל משרד החינוך, וגם אצל משרד המשפטים.
אילת מצגר: זכייניות הרשות שזה – קשת, רשת וישראל 10, התחייבו וקיבלו על עצמן לפעול בהתאם לאמנה שאושרה על ידי המועצה, כך שהיום האמנה שרירה וקיימת ואמורה לספק את סוג המגבלות וההגנות שאנחנו מקווים שיסדירו את העניין הזה.
אילת מצגר: אני אומר שהאמנה הזאת נוסחה על ידינו לאחר שבדקנו אמנות דומות שקיימות בעולם בתחום הזה.
אילת מצגר: מה שאמרתי, שהאמנה גובשה על ידינו ונוסחה לאחר שבדקנו אמנות דומות שקיימות בעולם, נשענו על מספר דוגמאות ועשינו מכלול של הגדרות ומגבלות, ואפילו גם הרחבנו את היריעה, ולקחנו עוד מספר צעדים.
אילת מצגר: אני אגיד כמה דברים שהתייחסו באופן ישיר לדברים.
זבולון אורלב: הנוסח של האמנה זה הנוסח שנמצא בידינו?
אילת מצגר: כן, זה הנוסח שנמצא אצלך.
יצחק הרצוג: זה חל גם על תכניות ריאליטי?
יצחק הרצוג: כן.
יצחק הרצוג: הדבר הראשון שאני רוצה להגיד, שבמכוון האמנה הזאת נקראת אמנה בנושא השתתפות ילדים בתכניות כדי שהיריעה תהיה כמה שיותר רחבה, כל סוגי התכניות, זאת אומרת, גם תכניות דרמה, גם תוכניות תהודה, גם תכניות ריאליטי, ויש הרבה תכניות בידור שאתם אולי מכנים אותם ריאליטי והם לא בדיוק ריאליטי, אבל אולי בתפיסה הכוללת הם נופלים - - -
זבולון אורלב: גם את החברות החדשות?
אילת מצגר: לא, ילדים לא משתתפים בחדשות, אבל מצלמים כתבות ויש חוקים – ההשתתפות היא בעצם כמשתתף אקטיבי, ולא כנשוא כתבה.
אילת מצגר: אגב, יש גם כללים וחוקים שחלים על הצגת ילדים בהקשרים שונים במסגרת החדשות והאקטואליה שהם כמובן לא בתוך האמנה הזו, הם בחוקים וכללים שונים.
אילת מצגר: ראשית לומר שכמובן שזה חל על תכניות ריאליטי.
אילת מצגר: שנית לומר, שיש כאן בהחלט חיוב לפעול בתכניות האלה בהתאם לאותם חוקים שחבר הכנסת הרצוג הזכיר – חוק העבדת הנוער שמשרד התמ"ת יסביר לנו שוב.
יצחק הרצוג: גם כך צריך לתקן, זה לא העבודה והרווחה כבר למעלה מעשר שנים.
יצחק הרצוג: פה כתוב משרד העבודה והרווחה וזה מ-2010, עבר לתמ"ת.
אילת מצגר: סליחה, אנחנו נתקן את זה.
זבולון אורלב: ב-2003 זה עבר לתמ"ת.
אילת מצגר: היינו שבויים בזכרונות לתקופה יותר יפה אולי.
יצחק הרצוג: היינו מוכנים שנינו להיות גם עבודה וגם הרווחה.
יצחק הרצוג: ..
אילת מצגר: כאן כן דרשנו שההשתתפות של הילדים בתכניות האלה תהיה בהתאם לחוק העבדת הנוער שלא חל בהכרח כמו שאמרת בתחילת דבריך על כל הז'אנרים הטלוויזיוניים, ולכן, האמנה שמסדירה השתתפות של ילדים בכל הז'אנרים, קובעת שבכל הגילאים הפעילות של הילדים צריכה להיות בהתאם לחוק, גם לגילאים שבין 15 ל-18, לא רק עד 15, אלא גם בין 15 ל-18, זו הערה שד"ר קדמן העיר לנו, ואנחנו אימצנו את הנושא הזה לתוך האמנה שלנו.
אילת מצגר: מעבר לזה, יש כאן הסדרה של הטיפול בילד לפני התכנית, איך ילד בכלל יכול להתקבל לתכנית, מיהם הגורמים שצריכים להסכים לגבי השתתפותו, והרחבנו את היריעה מעבר להורים, שוב, הועלתה פה נקודה מאוד רגישה שההורים בעצם הם הבלעדיים שמחליטים לגבי הילדים ולפעמים לצערנו זה לא מספק.
יצחק הרצוג: ברור, כי זה כוח כלכלי, זה הבעיה.
אילת מצגר: אנחנו דרשנו פה שיהיה אישור גם של מערכת החינוך של מנהל בית הספר שהילד לומד בו, וגם של הרופא של המשפחה, וכך אם חלילה יש איזושהי בעיה רפואית או נפשית משמעותית לילד הזה שצריכה למנוע ממנו להשתתף בתכנית, אנחנו מניחים שהרופא של המשפחה יהיה זה שימנע את הדבר הזה.
יצחק הרצוג: השאלה אם יש לך פיקוח על הבדיקה הפסיכולוגית לאחר התכנית, או שזה רק נאמר כמלה בעלמא.
יצחק הרצוג: אתם כתבתם – "יש לדאוג ללווי פסיכולוגי של הילד לאחר סיום ההפקה", מי מפקח על זה?
יצחק הרצוג: שנית, מדוע הגברת דורי לא יודעת למשל שהנושא הזה בכלל מפוקח?
אילת מצגר: כי הפיקוח הזה הוא בסמכות הרשות השנייה.
אילת מצגר: אני רוצה להסביר למה זה בעצם אמנה.
אילת מצגר: אנחנו גם נורא טובים בחוקים ובכללים ובתקנות.
אילת מצגר: הנושא הזה הוחלט להסדיר אותו בשלב הזה באמנה מן הסיבה שהגורמים שעוסקים בדבר, ברגע שיקבלו את זה על עצמם בהסכמה ויגידו, אני מסכים, אני מבצע, אתה צודק שאתה אומר, יש פה דברים שקשה ברמה הרגולטורית לפקח עליהם והגוף המבצע צריך לקחת על עצמו את האחריות.
אילת מצגר: אני אומר מייד שבמידה ואנחנו נראה חלילה שהאמנה לא מספקת, אז כן, אנחנו נשקול בהחלט לקבוע את זה לכלליים
יצחק הרצוג: כלומר, לכם אין התנגדות – למה שזה לא יהיה כחלק מחוק עבודת ילדים ותקנות עבודת ילדים?
יצחק הרצוג: למה זה צריך להיות בכלל בהסכמה ולא בהנחייה?
אילת מצגר: תראה, אנחנו פה יזמנו עניין.
אילת מצגר: אם יש איזושהי יוזמה להכניס סעיפים נוספים לחוק העבדת הנוער, אני מניחה שזה משהו שהוא יכול בהחלט להיות אפקטיבי.
אילת מצגר: אני מניחה שכדאי לעשות את זה בהתייעצות.