GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל מושקוביץ: כמובן שהם יעמדו בסיכון של רעש, מנופים, עגורנים שיפלו וכו' אבל נניח את זה בצד ונתמקד כרגע בענין הפיזי של נשימת חומרי הבנייה.
יעל מושקוביץ: לגבי אבק, ביקשנו חוות דעת מומחה ואבק זה משהו שלא ניתן לשלוט בו.
יעל מושקוביץ: הילדים האלה, כפי שאמרה עורכת הדין מוסרי, הם כלואים, אין להם אפשרות ללכת למקום אחר, הם נמצאים באותו המקום שהעיריה כפתה עלינו לשלוח אותם אליו, למשך שנתיים או שלש, במהלך הבנייה, במשך שמונה שעות ביום - - -
זבולון אורלב: מה ענתה העיריה?
זבולון אורלב: למרות שלא נדון במקרה, כי לא הזמנו את עירית תל אביב.
יעל מושקוביץ: העיריה ענתה שהיא באמת טעתה, אולם כרגע אין לה אפשרות אחרת לשים אותם במקום אחר, אבל אם יותר לי רק דבר אחד, אדוני, קיימים שני בתי ספר בתל אביב, סמוכים לאזור המגורים שלנו, שהעיריה בחרה לשכן בהם עובדי עיריה, זאת אומרת, מחלקת המיחשוב של עירית תל אביב יושבת במבנה בית ספר אחד, שלא משמש כבית ספר, והשירות הפסיכולוגי החינוכי של עירית תל אביב יושב במבנה בית ספר אחר.
זבולון אורלב: הממונה על המבנים במשרד החינוך נמצא פה.
יעל מושקוביץ: אנחנו מאד נשמח אם משרד החינוך - - -
זבולון אורלב: אגיד לכם מה יקרה, אחר כך יהיו טענות של קוצר זמן.
יעל מושקוביץ: סליחה, אני מקצרת.
יעל מושקוביץ: המבנה שבו אמורים התלמידים ללמוד בשנים הקרובות, זה לא בית הספר שיוקם, גם הוא לא מבנה שערוך לקלוט תלמידים.
יעל מושקוביץ: העיריה משפצת אותו היום מעל ראשי תלמידי גנים, שנמצאים שם מתחת.
יעל מושקוביץ: זאת אומרת, שבתו של האדון שיושב פה חזרה הביתה עם טיח בעיניים וטיח בשיער, שקבלני הבנין מן הקומה למעלה הפילו על ראשה.
יעל מושקוביץ: אין שום אמצעי מיגון למנוע את זה ואת עירית תל אביב גם זה לא מעניין.
עידן ודרריו: אנחנו שולחים ילדים לגן ולא רוצים שיקרה חס וחלילה איזה מקרה.
עידן ודרריו: העיריה לא טורחת לתת לנו פתרונות נכונים, הקשורים גם ברעש של קדיחות מעל הראש כי משפצים את המבנים - - -
זבולון אורלב: האם פניתם למשרד החינוך?
יעל מושקוביץ: כן.
זבולון אורלב: למי במשרד החינוך?
עידן ודרריו: למנכ"לית משרד החינוך.
זבולון אורלב: האם נעניתם?
יעל מושקוביץ: הם השיבו לנו, סליחה - - -
עידן ודרריו: הילדה חוזרת מדי יום הביתה ומספרת ש"כל היום קדחו והגננת צועקת"
זבולון אורלב: עידן, בסדר.
זבולון אורלב: אנחנו חוזרים אל המסלול העיקרי של הדיון שלנו, כי הוא לא נועד לטפל בבעיה התל אביבית הנקודתית שלא ידענו עליה ואין לנו את כל האנשים שאמורים לשמוע את זה.
זבולון אורלב: נחזור לענין העקרוני של כל ילדי ישראל באשר הם, בין בבתים ובין במוסדות החינוך, באשר לטיפול של רשויות המדינה כדי למנוע את המפגעים הסביבתיים ואת כל הגורמים שמשפיעים לרעה.
זבולון אורלב: יש עוד גורם וולונטרי אחד, מיכל שגיב מידידי כדור הארץ.
מיכל שגיב: ברשותך, שתי נקודות קצרות שהן בנושא מים.
מיכל שגיב: הנושא הראשון, הוא נחלי ישראל.
מיכל שגיב: אנחנו יודעים שכל נחלי ישראל היום מסוכנים לציבור ועל אחת כמה וכמה לילדים, גם לרחצה בהם, אם זה נחל חרוד, אם זה נחל הקיבוצים, נחלים שמבקרים בהם וטובלים בהם, יש בהם כמויות מאד מסוכנות ובלתי תקינות של שפכים, של רעלים כימיים ומרכיבים ביולוגיים, בעיה שהיא חמורה לכלל הציבור אבל על אחת כמה וכמה לילדים.
מיכל שגיב: הנושא השני שעוד לא העלו, הוא המגנזיום במי השתיה שלנו, או יותר נכון היעדר המגנזיום.
מיכל שגיב: לפי תכניות רשות המים, 70% ממי השתיה שלנו יהיו מותפלים ובמים מותפלים אין מגנזיום.
מיכל שגיב: מגנזיום הוא חומר שהוא חשוב לבריאות הציבור בכלל, גם של אנשים מבוגרים, מי השתיה מספקים 20% מן המגנזיום שאנחנו צריכים ובמים מותפלים לא יהיו.
מיכל שגיב: זה חמור במיוחד כלפי התפתחות של ילדים.
מיכל שגיב: משרד האוצר מסרב לאשר את ההוספה של המגנזיום בצורה מלאכותית.
זבולון אורלב: נמצאים אתנו בדיון כאן חניכים, תלמידים של המכינה קדם צבאית במקום שכמעט אין בו זיהום סביבתי – בערבה, במושב חצבה, שם אין את הבעיות האלו.
זבולון אורלב: דר' איזבלה קרקיס, האם את חולקת על כל ההצגה שעשו כאן הארגונים הסביבתיים?
איזבלה קרקיס: בקשר לסקירה שנעשתה על ידי אנשי מקצוע של הקואליציה לבריאות הציבור, אנחנו כולנו פונים לאותם המקורות שבספרות - - -
זבולון אורלב: אין מחלוקת באשר להצגת העובדות, הנתונים, הצגת הקשר בין זיהומים ומפגעים סביבתיים לבין תחלואת יתר ופגיעות בריאותיות בילדים!?
איזבלה קרקיס: אני רוצה להתייחס למספר נקודות, כי אם אנחנו מדברים על הצגת הקשרים של המחקרים האפידמיולוגים הקליניים אז אין מחלוקת כי כולנו משתמשים באותם מקורות מידע.
איזבלה קרקיס: מדובר על תוצאות ידועות של הקשר בין גורמים סביבתיים לתחלואה של ילדים.
איזבלה קרקיס: אנחנו יודעים שיש גורמים סביבתיים כמו למשל זיהום אויר, שהוא אחראי על אחוז מסוים של תחלואה באסטמה אצל ילדים.
איזבלה קרקיס: נעשו גם מספר מחקרים בארץ גם בשנים קודמות וגם היום, אבל, אני גם יחד עם זה בכל זאת אני רוצה להתייחס להצגת הנתון לפיו אנשי המקצוע הופתעו מכך שילדי ישראל לא שונים מבחינה פיזיולוגית התפתחותית מילדי אירופה.
איזבלה קרקיס: נכון לתקופה האחרונה משרד הבריאות נעזר ביועצים בינלאומיים שידועים בעולם שעוסקים בתחום הזה, והיתה פגישה של אנשי צוות משרד הבריאות עם איש מקצוע רופא שהוא הציג את הנתונים שלהם על הקמת green zone, שהם האזורים הירוקים באירופה, כדי לקדם את נושא הבריאות גם אצל האוכלוסיה הכללית וגם אצל ילדים.
איזבלה קרקיס: אנחנו נמצאים בשיתוף פעולה כדי ללמוד את הנושא וללכת עם זה הלאה.
איזבלה קרקיס: בקשר לנתונים שהוצגו בדוח של הקואליציה לבריאות הציבור, לגבי הדוח של משרד הבריאות שמדבר על הקשר בין אסטמה אצל ילדים לבין זיהום אויר, נעשה שימוש בנתונים של דוח משרד הבריאות על נתוני אסטמה.
איזבלה קרקיס: - - -
זבולון אורלב: אני סבלני להקשיב לך, אבל תפקידו של משרד הבריאות הוא לא רק לומר מה הבעיות ומהם הנתונים אלא גם איך הוא מתמודד ומה הוא עושה כדי לצמצם או להפחית במידת האפשר את ההשפעות השליליות של המפגעים הסביבתיים האלה על ילדים.
איזבלה קרקיס: מהו לוח הזמנים?
איזבלה קרקיס: כמה זמן יש לי כדי להשיב על כל הנקודות?
זבולון אורלב: התחילי.
זבולון אורלב: מה עושה משרד הבריאות?
איזבלה קרקיס: לגבי זיהום אויר, אנחנו ביחד עם המשרד להגנת הסביבה, השתתפנו בקביעת תקנות לזיהום אויר בארץ ונכון להיום לפי מה שידוע לפי הספרות הכלל עולמית, אין תקנות מיוחדות לילדים אלא יש תקנות שהן לכלל האוכלוסיה ולפיכך אנחנו - - -
זבולון אורלב: האם אתם מודעים לכך שאותו זיהום אויר יש לו השפעות יותר חמורות על ילדים אז למה אתם לא - - -
איזבלה קרקיס: בהערכה של התופעות הבריאותיות בקרב ילדים כאוכלוסיה שנמצאת בסיכון גבוה יותר נלקחו בחשבון התופעות המשמעותיות יותר והסיכון הגבוה יותר של הילדים.
זבולון אורלב: אמרתם שאתם שותפים בקביעת התקנות להגדרה של זיהום אויר.
זבולון אורלב: שאלתי אותָך האם אתם יוזמים תקנות כלפי ילדים?
איזבלה קרקיס: אנחנו דורשים את הירידה בחלק מן החומרים שידועים כחשובים ביותר בקרב ילדים על סמך ההצגה של הנתונים שקיימים בעולם ולפי הערכה של תוספת התחלואה בקרב אוכלוסיה בסיכון כמו ילדים.
זבולון אורלב: ומה ענו לכם אחרי שדרשתם, האם דרשתם את זה בכתב או בעל פה?
איזבלה קרקיס: היו ישיבות משותפות, יש פה נציגה של המשרד להגנת הסביבה והיא תוכל להוסיף במקרה הזה.
איזבלה קרקיס: דרשנו את זה כמובן בכתב, הצגנו את ההערכות שלנו - - -
זבולון אורלב: אתם מרוצים או לא מרוצים מן התוצאה של הדרישה שלכם?
איזבלה קרקיס: הדברים האלה עדיין בתהליך ואנחנו עובדים בשיתוף.
אורנה מצגר: חוק אויר נקי נכנס לתוקף בשנת 2011 והוא קובע הרבה מאד פעולות להפחתת הזיהום, פעולות שנדרשות מן התעשיה ומהרבה מאד גופים.
אורנה מצגר: בין היתר נקבעים בתקנות סטנדרטים ועל זה איזבלה מדברת.
אורנה מצגר: מה נחשב למותר, מהו הסטנדרט המותר לזיהום אויר - - -
איזבלה קרקיס: שהסיכון הבריאותי הוא מינימלי לאוכלוסיה, כולל אוכלוסיית הסיכון.
אורנה מצגר: התהליך של קביעת הסטנדרטים נעשה בשיתוף פעולה.
אורנה מצגר: בין כלל השיקולים נכנסים הסטנדרטים, כולל הרגישות של אוכלוסיית הילדים.
זבולון אורלב: אני מבין, שלמשרד הבריאות יש דרישות לקבוע תקנים מסויימים על פי הגדרות והגב' קַרָקיס אומרת שהם במשא ומתן.
אורנה מצנר: חלק נקבע וחלק אמורים להיקבע בתוך שנה שנתיים כי חסרים נתונים.
אורנה מצנר: יש הרבה מאד חומרים.
אורנה מצנר: לחלק מן המזהמים נקבעו סטנדרטים ולחלק - - -
זבולון אורלב: האם משרד הבריאות חשב שצריך לקבוע גם סטנדרטים למקומות שיש בהם ריכוז של ילדים?
איזבלה קרקיס: לפי הידע שלנו אין מקרים דומים בעולם ואנחנו לא יכולים על דעת עצמנו לדרוש כזה דבר כשאין מקרים דומים.
זבולון אורלב: האם את אומרת שבעולם אין באף מדינה ששייכת ל- OECD - -
דוברת: אנחנו רוצים להוסיף בבקשה שיש מדינת - - -
זבולון אורלב: את לא יכולה להוסיף, את יכולה להירשם.
זבולון אורלב: אנחנו מוגבלים בזמן, זה חלק מן הבעיה.
זבולון אורלב: את אומרת שלא ידוע לכם שיש כזה דבר בעולם.
איזבלה קרקיס: חוץ מתקנות אויר נקי יש עוד כמה נקודות.
איזבלה קרקיס: לגבי חומרי הדברה, אציין מספר דברים.
איזבלה קרקיס: ועדה משותפת של משרד הבריאות ושל משרד החקלאות, הגיעה למסקנות של הורדת שימוש בשלושה חומרים שהם זרחניים אורגנים שידועים כמשפיעים על התפתחות נוירו-פיזיולוגיות של ילדים והתקנות תוקנו, סיכום הישיבה קיים.
איזבלה קרקיס: חומרים כאלה יוצאו מן השימוש הכללי.
איזבלה קרקיס: לגבי שבעה חומרים נוספים יש הגבלה בשימוש רק למקרים קריטיים מבחינת משרד החקלאות.
איזבלה קרקיס: נכון להיום הושגה הסכמה בין משרד הבריאות למשרד החינוך בנושא הזה לגבי הורדה של השימוש בחומרים האלה בתנאי שיימצא תחליף דומה לחומרים.
איזבלה קרקיס: לגבי מים נעשו כמה בדיקות ויש דוח שנתי של משרד הבריאות לגבי איכות המים כולל שני חומרים שהם חומרי הדברה.
איזבלה קרקיס: ההמלצה של משרד הבריאות היתה להוציא אותם לגמרי מן השימוש שאחד מהם ידוע כחומר שמפריע להתפתחות הילדים.
זבולון אורלב: האם דיברו על מגנזיום?
איזבלה קרקיס: לגבי הוספת המגנזיום למים המותפלים, סגן השר רוצה להתחיל בפיילוט להוספת המגנזיום למי השתיה.
איזבלה קרקיס: נכון להיום, התכנית נתעכבה בגלל הבעיות התקציביות של הענין.
איזבלה קרקיס: לגבי עישון, שזה גם אחד מהגורמים החשובים ביותר גם בקרב ילדים כי עישון פאסיבי בעיקר - - -
זבולון אורלב: האם במשרד הבריאות עשו בדיקה של השאלה, כמה משלמים במערכת הבריאות עבור המחדלים של המשרד להגנת הסביבה בהגנה על התקנים?
זבולון אורלב: יש כאן שני צדדים למטבע.
זבולון אורלב: הזיהומים האלה הם לא ארוחת חינם.
איזבלה קרקיס: מופיע בתכנית לאומית, בתכנית הכלכלית.
זבולון אורלב: לא הבנתי את התשובה, האם יש בדיקה כזאת?
דוד בר דרור: יש - - -
זבולון אורלב: אדוני, יש לי אליך בקשה, העבר פתק עם שמך כי אני מחלק כך את רשות הדיבור ואז ניתן לך רשות דיבור.
איזבלה קרקיס: הערכת עלות היא אחד הסעיפים החשובים ביותר של התכנית הלאומית להורדת סביבתית ואנחנו כמובן נתנו את הנתונים הנדרשים לצורך החישוב - - -
זבולון אורלב: מי עושה את ההערכה הזו?
איזבלה קרקיס: אנשי צוות של המשרד להגנת הסביבה, משתמשים בנתונים שמועברים על ידי - - -
זבולון אורלב: האם המשרד להגנת הסביבה עושה הערכת עלויות?
זבולון אורלב: מהו המחיר של הזיהומים במדינת ישראל?
איזבלה קרקיס: הבדיקה הזו נעשתה והיא חלק בלתי נפרד מן התכנית הלאומית שהוגשה לכנסת.
זבולון אורלב: לוועדה המשותפת?
איזבלה קרקיס: כן.
זבולון אורלב: האם מישהו יודע מה התוצאה שם?
זבולון אורלב: כמה עולה לנו כל הענין?
איזבלה קרקיס: זה לפי התחלואים ולפי החומרים השונים.
רותם זהבי: הכנתי מסמך בצורה מסודרת ושמתי את זה על שולחנך.
רותם זהבי: לגבי פעילות משרד החינוך לשמירה על סביבה נקיה במוסדות חינוך קיימים, למשרד החינוך יש חוזר מנכ"ל שהוא מגדיר בצורה מפורטת כיצד מתכננים מוסדות חינוך ובמסגרת זו, בפרקים הראשונים של הסביבה של מוסד החינוך, יש פירוט של כל נושא זיהום האויר, קרינה, קווי מתח, חומרים מסוכנים, מפגעים והדברים האלה.
רותם זהבי: מפנים את האדריכלים, המתכננים וגם את הרשויות לקחת בחשבון את הדברים האלה.
זבולון אורלב: מי קבע את התקנים האלה?
רותם זהבי: לא לכל יש תקנים.
רותם זהבי: לא כתוב "יש לפנות לתקן כזה וכזה".
רותם זהבי: במקומות שאין תקנים אנחנו מסבים את שימת לבם.
רותם זהבי: למשל, לגבי זיהום, ואנחנו מפנים למשרד להגנת הסביבה.
זבולון אורלב: מי בודק את הדברים האלה ומי אוכף?
רותם זהבי: לגבי קרינה, יש לנו הנחיות מאד מסודרות גם לגבי אנטנות וגם לגבי שנאים.
רותם זהבי: עשינו עבודה משותפת עם המשרד להגנת הסביבה והוצאנו הנחיות מאד ברורות שמַתוות מדיניות בנושא.
רותם זהבי: צירפתי עבורך את זה במסמך.
רותם זהבי: אחת השאלות שהופנתה אלי היא, מה הם הפרמטרים לבניית מוסדות חינוך כולל חומרים ויש אצלנו הנחיות מאד מסודרות שמפנות לתקני בנייה של מכון התקנים הישראלי.
רותם זהבי: אני קבלן – אני קיבלתי לבנות במכרז מוסד חינוכי, אני צריך לעמוד בתקנים של מכון התקנים הישראלי לחומרי הבנייה שאני מחוייב להם במסגרת זו.
רותם זהבי: בנושא של פרסום נהלים לביצוע בדיקות לסביבה נקיה – הנושא הזה הוא באחריות המשרד להגנת הסביבה.
רותם זהבי: אין לי להוסיף בענין הזה.
רותם זהבי: בדיקות תקופתיות, כל הנושא של בדיקות הוא באחריות הרשות המקומית אשר מונחית על ידי המשרד להגנת הסביבה.
רותם זהבי: במסגרת הבדיקות שאנחנו עושים כמו למשל, אם יש חשש לגאז ראדון, אם יש חשש לקרינה במקום כזה או אחר, שהיועצים שלנו מגיעים לשטח ורואים - אז הם מיד מנחים את הרשות שאנחנו עובדים אתה לבדוק את הענין הזה.
רותם זהבי: לגבי הבנייה והשיפוצים, יש עשרות בתי ספר שמבצעים בנייה תוך כדי לימודים.
רותם זהבי: יש לנו הנחיות מאד ברורות בנושא, אני בטוח שעירית תל אביב תוכל לפתור את הבעיה הזאת, יש להם שם מחלקה רצינית מאד כולל אגף החינוך ואם הבעיות תימשכנה אנחנו - - -
זבולון אורלב: האם אתה ממונה על האיפה הזאת?
רותם זהבי: אנחנו נמצאים בקשר - - -
זבולון אורלב: רק שאלתי האם אתה ממונה.
רותם זהבי: על הנושא הספציפי של בנייה תוך כדי זה, כן.
זבולון אורלב: אז בַּקשתי אליך, שבתום הישיבה הזאת תוכל לקבל את ההורים האלה כאן לפגישה בחדר הזה, תשמע אותם, תטפל בענין הזה.
זבולון אורלב: הם הגיעו לירושלים אז שיתחיל תהליך שבו העין של ה"אח הגדול" בירושלים תהיה נתונה לבית הספר ולמה שקורה שם.
רותם זהבי: השאלה האחרונה היתה לגבי שיתופי פעולה ואנחנו נמצאים בקשר רצוף עם המשרד להגנת הסביבה, אגף קרינה ואבק.
רותם זהבי: לגבי משרד הבריאות, נושא של איכות הסביבה.
רותם זהבי: היתה ועדה משותפת של איכות האויר, כולל זה שנקבע בוועדה הזו שאם יש מצבים של זיהום אויר אז מיד נותנים התראה ונותנים הנחיות לבתי הספר שאסור לצאת לחצר וכו'.
רותם זהבי: יש לנו גם הנחיות.
אסף דטנר: באופן כללי, משרד החינוך תפקידו לחנך ולבנות את המבנים כדי שאפשר יהיה לחנך.
אסף דטנר: התפקיד שלנו הוא לא לקבוע תקנים לאויר נקי או לקבוע תקנים למים או לכל מיני דברים אחרים.
אסף דטנר: מי שאחראי על דברים האלה הוא משרדים אחרים.
אסף דטנר: כל בית ספר בסוף צריך לקבל היתר בניה.
אסף דטנר: אנחנו כן מנחים את המתכננים –גם בבנייה וגם בשיפוץ– ומפנים אותם לתקנים.
אסף דטנר: יש גם חוזר מנכ"ל חדש, חוזר של בטיחות, שרותם כתב יחד אתי ועומד לצאת ובו מפנים לכל התקנים, תקן של רשות החשמל בענייני חשמל, תקן של מכון התקנים לענייני חומרי הבניה וכו'.
אסף דטנר: כנ"ל לגבי זיהום אויר וכל הדברים האחרים.
אסף דטנר: אנחנו, אל"ף, מיידעים אותם על זה ובי"ת, מדריכים אותם על זה.
אסף דטנר: אדריכלים שלנו שבודקים את התכניות של בתי הספר הם מומחים ובודקים את הדברים האלה.
אסף דטנר: למשל, אם יש גן ילדים שמתוכנן ולידו יש עמוד עם שנאי של מתח אז אנחנו מבקשים הבהרה מן העיריה, ויש מקרה כזה עכשיו על הפרק, האם השנאי הזה בסדר או לא, שיביאו דיעה מרשות מוסמכת שצריכה לתת אישור, האם המרחק שנמצא השנאי הזה מן החצר הוא תקין.
אסף דטנר: יש מרחקים מוגדרים שצריכים להיות.
אסף דטנר: בסופו של דבר, משרד החינוך לא מתקצב אף בניה של בית ספר אלא אם יש לו היתר בניה.
אסף דטנר: אם יש לו היתר בניה משמע שזה עבר את האגף לאיכות הסביבה ואת האחראי על העתיקות ועוד אלף ואחד אנשים כמו וועדת התכנון שאמורים לאשר את זה אז כנראה שזה בסדר.
אסף דטנר: מי שאחראי על אכיפה של תקני הבנייה הוא העיריה והרשות המקומית שבודקת את זה.
אסף דטנר: גם בבניה, כמו שתיאר רותם, אי אפשר לקדם בניה בלי לעשות את זה בזמן שזה כנראה קצת מפריע למישהו, לא יעזור כלום.
אסף דטנר: גם כשבנו את הרכבת הקלה בירושלים אז במשך כמה שנים היה סיוט להסתובב ברחוב יפו.
אסף דטנר: יש תקנים שאמורים לדאוג שזה לא יפריע לתלמידים באותו הזמן ואותם צריכים לאכוף.
זבולון אורלב: מי לעניות דעתך אחראי על האכיפה ברשות המקומית?
אסף דטנר: הרשות המקומית אחראית לבצע ורותם בודק אותם.
זבולון אורלב: האם רותם האחראי?
זבולון אורלב: יש לי בקשה, תצטרף לפגישה עם ההורים.
אסף דטנר: אני מכיר את בית הספר, גם הייתי שם.
זבולון אורלב: תצטרף לפגישה, תיפגשו אתם, אני מכיר את שני החברים האלה ואני בטוח שיעשו כמיטב יכולתם לפתור את הבעיה.
זבולון אורלב: ככל שתצטרכו את עזרתנו תודיעו למנהלת הוועדה, לרחל ונתגבר על הדבר הזה.
זבולון אורלב: פיני קבלו, הכל בסוף מתמקד ברשות המקומית.
זבולון אורלב: היא החליטה איפה יקום בית הספר, היא נתנה את היתר הבניה, היא נתנה את טופס 4 לפיו בית הספר תקין, ועדת התכנון שלה קבעה מה קורה בסביבה של בית הספר, אם יהיה שם מפעל או לא יהיה שם מפעל, אם תהיה שם תחנת דלק או לא תהיה שם תחנת דלק, בסוף זה העיריה.
פיני קבלו: אנחנו באמת בסוף הכל.
פיני קבלו: שמעתי פה את כולם ויש גם את משרד החינוך ויש לכולם את ההערות שלהם ואת הדוחות שלהם, את ההחמרות והתקנים אבל בסופו של דבר זה לפתחנו כאשר בחלק מן הדברים יש רשויות שלא יכולות לשאת על עצמן ויש גופים כמו משרד החינוך, שבעצם מכין ספר בנושא של בטיחות ילדים ומניח את זה על שולחנו של כל ראש עיר וחלק גדול ממנו הוא בשביל מה שנקרא 'להעביר את האחריות למישהו אחר' והספר הזה לפעמים שוכב, ויש מן כבל מתח שעובר שקשה מאד להוציא אותו וזה בעלויות כספיות אדירות שאין מי שיעמוד בהן ואנחנו מתמודדים עם הבעיה הזו.
פיני קבלו: בסופו של דבר, כל רשות מחליטה היכן יוקם בית הספר, נכון.
פיני קבלו: אנחנו רק קובעים ויודעים שוועדות תכנון ובניה או מועצות עיר הן מנציגי ציבור ולא ראש העיר מחליט על המיקום.
פיני קבלו: ועדת תכנון ובניה החל מראשות העתיקות דרך איכות הסביבה ובינוי וכולם מייעצים.
פיני קבלו: שום ועדה מקומית לא מחליטה על הקמת בית ספר במקום מסוים או בשכונה מסויימת, בלי שזה עובר את כל ההחלטות הדמוקרטיות של אותם נבחרים שנבחרו על ידי הציבור.
פיני קבלו: יש שינוי משמעותי בשנים האחרונות מבחינת בטיחות.
פיני קבלו: לגבי הנושא של התקנים אנחנו גם במפעל הפיס הרחבנו מאד את ההשתתפות הכספית על מנת לבנות כתות איכותיות ואנחנו עושים גם בתחום השמירה על איכות הסביבה של סביבת בית הספר, משתדלים, אנחנו צריכים להבין, ראשי רשויות הם אנשים שנבחרים בידי הציבור והם רוצים לעשות טוב.
פיני קבלו: יש מקרים מקומיים שקורים בהם תקלות או שמהנדס העיר מחליט להשבית בית ספר במהלך השנה אז אי אפשר אחרת וצריך לפנות אותו כדי לשקם אותו, וצריך למצוא פתרון לשאלה מה עושים עם אותם הילדים ולאן להעביר אותם.
זבולון אורלב: האם יש במרכז השלטון המקומי יועץ לסוגיית הגנת הסביבה וזיהומים?
פיני קבלו: כן, יש לנו מחלקה שלמה שפועלת, צביקה, וגבי, אנחנו מעסיקים ומשתפים פעולה עם המשרד להגנת הסביבה, אנחנו פועלי אתו בשיתוף פעולה בהרבה מאד פרוייקטים.
פיני קבלו: כל הנושא של 'הירוק' מובל על ידינו בהרבה מאד תחומים, יש עיריות שעשו מהפיכות בתחום איכות הסביבה ובתחום הכדאיות ורואים את זה, אפילו בתל אביב, את ההשקעה הגדולה שנעשית היום בכל מיני תחומים.
פיני קבלו: אנחנו שולחים אנשים להשתלם בענין הזה, ראשי רשויות יוצאים במשלחות מקצועיות כד לראות מה קורה בעולם, חוזרים עם חוויות רבות ומנסים ליישם ולקדם.
פיני קבלו: יש לנו ועדות שפועלות מול כל משרדי הממשלה.
פיני קבלו: אנחנו לא מנותקים, אנחנו חיים את זה והרשויות מובילות בשנים האחרונות מהפיכה, רק שיתנו לעבוד ושיאפשרו בתקציבים הנכונים ולא כל בוקר - - -
זבולון אורלב: חיכיתי למילה 'תקציבים'.
זבולון אורלב: אנחנו מקדמים בברכה את חבר הכנסת דב חנין, שחלק גדול לו בהובלה בכנסת באופן מרשים מאד את כל הסוגיה של הגנת הסביבה ואם אנחנו מתעצלים אז הוא מזרז אותנו.
פיני קבלו: הכל בסופו של דבר תקציב ואנחנו לא נגד האנשים המכובדים שנמצאים כאן, כל אחד בתחום שלו, רק צריך להבין שאיכות סביבה מייקרת, זה הרבה מאד כסף ואנחנו צריכים להתמודד עם הנושא הכספי.
פיני קבלו: אני רק אספר שבאוצר ישבו בסוף השבוע הזה, מי שראה את זה ב"דה מארקר" יודע, ישבו אנשים מן הפריפריה כדי להתמודד עם הבעיות הכספיות שלהן ולצאת למאבק, אז בבוקר אתה פותח את העיתון ורואה שעומדים לעשות קיצוצים בכל משרדי הממשלה כולל במענקי האיזון שאנחנו נאבקים עבורם ורק עם המענק אנחנו מצליחים לעשות פעולות מסויימות כי כל התקציבים של הרשויות, כמו שאדוני יודע, היית שר החינוך ואתה מכיר טוב את הרשויות המקומית, אלה כספים צבועים - - -
זבולון אורלב: הייתי מנכ"ל משרד החינוך אבל הייתי שר הרווחה.
זבולון אורלב: לא הייתי שר החינוך.
זבולון אורלב: תודה רבה לך פיני.
זבולון אורלב: כשפיני היה ראש עירית בית שאן אז אני הייתי מנכ"ל משרד החינוך.
אורנה מצנר: הנושא של בריאות וסביבה הוא מאד רחב, כולל בתוכו הרבה מאד - - -
זבולון אורלב: אנחנו עוסקים בהיבטים של הילדים.
אורנה מצנר: אבל גם על הילדים משפיעים הדברים.
אורנה מצנר: שמענו פה על זיהום אויר, מים, זה נגישות - - -
זבולון אורלב: אנחנו הבנו מכאן שיש נושא כללי של בריאות וסביבה ויש נושא מיוחד שקוראים לו "ילדים בריאות וסביבה", כיוון שהילדים פגיעים יותר והם רגישים יותר והם ניזוקים יותר מן המפגעים האלה.
אורנה מצנר: גם בנושא של 'ילדים בריאות וסביבה' יש שלל נושאים שעל חלקם שמענו כמו זיהום אויר, שיש לו התייחסות מיוחדת לילדים כי הם קבוצה רגישה, מים, זיהומים במי, חומרי הדברה, השמנת יתר, עישון, קרינה כל הדברים האלה, באופן כללי, כל הנושאים האלה –שנכנסים תחת זיהום סביבה, מולם אוכלוסיית הילדים נחשבת אוכלוסיה רגישה יותר כמו גם אוכלוסיית הנשים בהריון, עוד קבוצה רגישה.
אורנה מצנר: יש מספר קבוצות רגישות בעניינים סביבתיים.
אורנה מצנר: המשרד שלנו מתמודד עם רוב הנושאים הללו.
אורנה מצנר: הוא עושה את זה בשיתוף פועלה עם משרד הבריאות, שיתוף פעולה פורה מאד, יש הרבה ועדות משותפות ופורומים, בין אם זה סטטוטורי ובין אם זה לא סטטוטורי.
אורנה מצנר: הנושא של רגישות קבוצת הילדים, גם הציגו אותו, קרן הציגה אותו וגם הקואליציה, הוא נושא ידוע וגם ה- WHO באירופה יצא בתכנית מיוחדת לבריאות וסביבה של ילדים, ב-2004-2010 ועכשיו הוא חושב לחדש את התכנית או להוסיף נושאים וגם שם היו ארבעת הנושאים המרכזיים שיפור נגישות, השמנת יתר ופציעות, איכות אויר כמובן וגורמים כימיים, ביולוגים ופיזיקליים, רק אזכיר ששני הראשונים שייכים למשרד הבריאות אבל לגבי איכות אויר הזכרתי את חוק אויר נקי, שחבר הכנסת דב חנין מכיר אותו, נעשית המון פעילות מאז שהחוק הזה נכנס לתוקף, כולל "לשבת" על התעשיה, כל היתרי הפליטה, כולל סטנדרטים לגבי חלק מן המזהמים ויש חלק שצריך לקבוע להם סטנדרטים, לגבי גורמים כימיים, רישוי כימיקלים הוא תהליך שמדינת ישראל צריכה, עם כניסתה ל- OECD זה גם תהליך שנכנס להילוך מעשי, שוב, ילדים בכל מקרה, הם נחשבים לאוכלוסיה רגישה.
אורנה מצנר: בנוסף, לשכת המדענים הראשיים במשרד, אנחנו מממנים מחקרים שעוסקים בקשר בין מפגעים סביבתיים לבין בעיות בריאות ובמיוחד בילדים.
אורנה מצנר: רק עכשיו התפרסמו שני דוחות על קשר, במקרה, במפרץ חיפה, בין זיהום אויר לרגישות של ילדים.
דב חנין: הדבר הזה לא במקרה.
זבולון אורלב: תורידי את המילה 'במקרה'.
אורנה מצנר: לגבי חומר הדברה, יש חומרי הדברה לחקלאות שאיזבלה הזכירה, יש חומרי הדברה לתברואה שהם באחריות המשרד להגנת הסביבה - - -
זבולון אורלב: איפה ה"באג" אצלנו?
זבולון אורלב: האם הוא בין החקיקה לאכיפה?
זבולון אורלב: אין לנו מספיק חקיקה?
זבולון אורלב: איפה ה"באג" לדעתך?
אורנה מצנר: יש הרבה מאד נושאים שמטופלים ואנחנו כרגע בוחנים במשרד הסתכלות לאומית, בכוונתנו לפנות למשרד הבריאות כדי לבחון קווים הסתכלות כזו.
אורנה מצנר: נעשית הרבה מאד פעילות בהרבה מאד תחומים.
זבולון אורלב: לא הבנתי ממך, מה לעניות דעתך ה"באג", הכשל?
אורנה מצנר: כרגע הפעילות שנעשית היא בכל תחום ותחום.
זבולון אורלב: את אומרת שאין "באג"?
אורנה מצנר: בקרינה יש פעילות, בשיקום נחלים יש פעילות, בחומרי הדברה יש פעילות.
אורנה מצנר: אין לנו הסתכלות ארצית עם סדרי עדיפויות לאומיים ואני אומרת שוב, יש לנו איזושהי כוונה לפנות למשרד הבריאות ולהסתכל הסתכלות ארצית, כולל סדרי עדיפויות.
זבולון אורלב: האם אתם עומדים בקשר עם המפקח על הגנה סביבתית במשרד החינוך?
אורנה מצנר: אני מניחה שכן.
זבולון אורלב: אין במשרד החינוך כזה דבר.
זבולון אורלב: הניחי, לא רוצה להכשיל אותך.
דב חנין: ניסינו לקדם, בשיתוף פעולה עם חבר הכנסת אורלב בקדנציה הקודמת, הצעת חוק בנושא סביבה חינוכית בריאה.
אורנה מצנר: הגישו אותה בזמנו.
דב חנין: כן, עם נציבות הדורות הבאים ואנחנו צריכים לחשוב, יחד עם המשרד להגנת הסביבה ומשרד החינוך ואולי עם הועדה לזכויות הילד, על קידום הסדרים רוחביים שהם –כמו שאמר יושב ראש הועדה ובצדק, יהיו יותר ממוקדים באוכלוסיות ילדים.
דב חנין: אנחנו כולנו אומרים כל הזמן 'ילדים הם לא מבוגרים קטנים' אבל הגיע הזמן שאנחנו נממש את זה במציאות, והדרך לממש את זה היא בהסדר שהוא רוחבי, שהוא אומר מהם הסטנדרטים שאנחנו רוצים לראות בהם את ילדינו גדלים ומתקדם לפירוט ולרזולוציה יותר גבוהה.
דב חנין: יש להביא בחשבון, שלמדינה יש פעמיים אחריות לילדים.
דב חנין: פעם אחת כיוון שילדים הם יותר רגישים, הם בהתפתחות, בגידול, בצמיחה ולכן פגיעות סביבתיות עלולות להיות קשות יותר להם והפעם השניה היא, שאנחנו מחייבים את הילדים שלנו להיות במקומות ומוסדות שאנחנו מחליטים עליהם.
דב חנין: הרי אותי בתור מבוגר, אף אחד לא מחייב אותי להיות בשום מקום, אבל את ילדי ישראל אנחנו מחייבים להיות בגני הילדים ובבתי הספר והחוק מחייב את ההורים לשלוח את הילדים למקומות האלה.
דב חנין: ההורים צריכים לשלוח את הילדים למקומות האלה גם אם הם לא רוצים, ולפעמים, ההורים נאלצים לשלוח את הילדים למקומות שהם לא בטוחים, לא ראויים לילדים והם אפילו מזיקים להם.
דב חנין: ולכן, הסטנדרט הזה של התייחסות אחרת שלנו לסביבה החינוכית, שהיא אותה סביבה שאנחנו – כמדינה, לוקחים עליה פעמיים את האחריות הוא משהו שהוא מחוייב המציאות.
דב חנין: אני מקווה, אדוני יושב הראש, שאחת המסקנות של הדיון החשוב הזה תהיה הדרישה לקדם חקיקה רוחבית חדשה כזו, בתיאום עם משרד הגנת הסביבה ומשרד החינוך.
דב חנין: אני רוצה, אדוני יושב הראש, לברך אותך על עצם קיומו של הדיון.
דב חנין: אני אאריך בזה עוד כמה משפטים כי אני לא יודע אם כל השותפים שלנו בדיון יודעים שחבר הכנסת אורלב, שהוא ממנהיגי ציבור הכיפות הסרוגות הוא ללא ספק מנהיג ציבור הכיפות הירוקות.
דב חנין: לגבי הכיפות הסרוגות יש תחרות בין כל מיני מנהיגים ואני לא רוצה להיכנס לתחומים שאני לא בקי בהם, אבל ללא ספק בתחום הכיפות הירוקות חבר הכנסת אורלב עושה עבודה רבה וארוכת שנים.
דב חנין: שיתוף הפעולה בינינו מאד חשוב ומאד טוב.
דב חנין: הצעה ראשונה שלי, לסיכום הדיון הזה, צריכה להיות הצעה רוחבית.
דב חנין: הצעה שניה קשורה להורים.
דב חנין: יש לנו המון אתגרים וקשיים בתחום של התמודדות עם בעיות סביבתיות בנושא ילדים אבל יש לנו בני ברית ובני הברית שלנו הם ציבור ההורים וציבור המבוגרים.
דב חנין: ההורים אוהבים את הילדים שלהם.
דב חנין: אנחנו יכולים לצאת מן ההנחה הזאת, ההורים דואגים לילדים שלהם.
דב חנין: לפני פתיחת הדיון יצא לי לשמוע על משהו שמתרחש דווקא בעיר שאני בא ממנה, בתל אביב ומאד מצער אותי, על ילדים שבעצם נשלחים ללמוד במקום שהוא בעצם אתר בנייה.
זבולון אורלב: אני קוטע אותך כי זה מטופל, ההורים נמצאים פה.
דב חנין: אני לא רוצה לדבר על המקרה הקונקרטי, אם חבר הכסת אורלב אומר שזה מטופל אז אני מניח שזה מטופל - - -
זבולון אורלב: יטופל.
דב חנין: אני מדבר על ההצעה הרוחבית ופיני, אני מבקש דרכך להעביר את המסר הזה לשלטון המקומי.
דב חנין: ברור שיותר פשוט ויותר קל להתנהל לפי תכניות שאתם עושים, הרי אתם לא רוצים להזיק, אתם רוצים לבנות, אתם רוצים לקדם, אתם רוצים לפתח, יש לכם בעיות ויש לכם צרכים.