GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דן שניט: ובסעיף 9 (ב) תמצאו שבעה שיקולים מרכזיים, גם הם מורכבים, שבו נאמר במפורש שבית המשפט בעת שהוא קובע הסדר הורות, בעת שהוא מאשר למעשה את התכנית של חלוקת הזמן, ולגבי אחריות הורית אמרנו כבר שהיא משותפת.
דן שניט: יש בזה את האלמנט של השיח ואת זה לא המצאנו.
דן שניט: זאת גם אחת ההמלצות המרכזיות, ותאשר את זה השופטת בדימוס רוטלוי.
דן שניט: זה מופיע גם בליבה של ההמלצה של הדו"ח הזה.
דן שניט: אז הוא אומר את המשפט הבא: בית המשפט יביא בחשבון בין היתר, וזה לא רשימה סגורה, בהחלטה מנומקת, זאת אומרת הוא גם צריך לנמק - כשהוא מתעלם משיקול – למה הוא התעלם.
דן שניט: זאת אומרת הוא לא יכול לעשות מה שהוא רוצה.
דן שניט: מופיע ככה: מופיע צרכיו ההתפתחותיים של הילד, גילו של הילד, הבטחת היציבות בחייו, לא לעשות אותו יו-יו – דקה פה, דקה פה, יום פה, יום פה, כפי שהואשמו.
דן שניט: דבר אחר, רצון הילד, קשריו המתפתחים.
דן שניט: במידת האפשר גם אימצנו את ההמלצה בועדת רוטלוי – שמיעתו בבית המשפט במקרים כאלה.
דן שניט: התייחס לעובדה שלילד זכות לקשר משמעותי עם שני הוריו.
דן שניט: הנכונות לשתף פעולה, לראות עד כמה ההורים לא שמים וטו ולתת לזה משקל, הכישורים וכו'.
דן שניט: ואז באנו ואמרנו בדו"ח הסופי, בעקבות הביקורת שהכניסה אותנו לאיזו עמדה של Stand still וקושי להשיג לא רוב, רוב היה, אלא רוב מוצק כפי שחשבתי שצריך להיות בדבר כזה.
דן שניט: לא מוחלט, לעולם לא יהיה מוחלט, כי היו נציגים של קבוצות עם אינטרסים, וזה לגיטימי.
דן שניט: אלא רוב מוחלט, כי אז באנו והוספנו את 9 (ג) שבא ואומר את הדברים הבאים: ככל שימצא בית המשפט במכלול השיקולים בסעיף ב', או לא ימצא מספיק דברים כדי לאזן, והוא לא ימצא מענה וקשה לו לייצב תכנית מוסכמת.
דן שניט: הוא לוחץ על הצדדים, הוא שומע את הצדדים וכו', כי אז מצופה מבית המשפט - תשימו לב למה – לתת משקל מכריע.
דן שניט: זאת אומרת זה ה-Offside, זה השובר שוויון בספורט, אוקי?
דן שניט: הפנדלים שאנחנו מזמינים לתת, למי שאוהב את הביטוי מן הספורט.
דן שניט: משקל מכריע לשיקולי שמירת היציבות בחייו של הילד, למנוע מעברים תכופים, ולאופן ולמידה בהם טופל על ידי כל אחד מהוריו, במהלך חייו, עד למתן ההחלטה.
דן שניט: זה לא חזקה, זה הבדל עצום.
דן שניט: כי בחזקה אתה קודם בא ואומר – אני לא צריך בכלל תכנית הורית.
דן שניט: אני קודם בודק איך ומי טיפל קודם.
דן שניט: לא.
דן שניט: זה מופיע כשיקול אצלנו במכלול השיקולים.
דן שניט: לא הגעת להסכמה, אתה במקרה הזה נדרש לתת לזה משקל מכריע.
דן שניט: ובסוף באנו ואמרנו, בסעיף 9 (ד) ---
זבולון אורלב: והמשפט המסכם.
דן שניט: אמרנו בסעיף 9 (ד) את הדבר הבא – משום שאנחנו מוצאים בציבור נטייה לפרש שלא כראוי את המושג אחריות הורית משותפת, כחלוקה קמעונאית זהה של הזמן, לא זאת כוונת המשורר ואנחנו אומרים את זה בחוק, לא בדברי ההסבר.
דן שניט: וכל זה יחד, עם הדרישה קודם להציע תכנית הורית, כשאתה מגיע לבית המשפט ולא מיד לרוץ ולהגיש בקשות, פלוס ההגבלות האחרות והגישורים והכל – ייתנו מענה.
דן שניט: יש לי מענה לעניין הצד הכלכלי של המזונות, זה אני יכול לעשות ---
זבולון אורלב: בהזדמנות אחרת.
דן שניט: לא, של תשובה לשאלות.
ציפי חוטובלי: פרופסור שניט, יש כאן באמת עשרות אנשים.
דן שניט: יש לי מענה וגם להצפות.
דן שניט: אבל מכאן, תודה על ההקשבה.
ציפי חוטובלי: מעכשיו מתחילים חייך הקשיים.
זבולון אורלב: אני רק רוצה לומר שוב לחברי הכנסת שלא היו בראשית הדיון, בסופו של דבר הכנסת תצטרך להכריע באמצעות הצעת חוק שתגיע אלינו.
זבולון אורלב: כלומר, היום אנחנו לא עושים שום הכרעות, היום אנחנו מקיימים ידון, שומעים איש את רעהו, שומעים דעות שונות, כדי שנוכל גם להשפיע על תהליך החקיקה, לפני שמגישים את הצעת החוק, וגם לעצמנו לגבש את העמדות שלנו.
זבולון אורלב: ולכן כרגע מדובר בהמלצות שהוגשו לשר המשפטים ושר המשפטים כרגע צריך להחליט מה הוא עושה עם ההמלצות האלה.
זבולון אורלב: רק אני רוצה לומר בתשובה לשאלה ששאלה חברת הכנסת אדטו, חברי הוועדה היו כאמור – פרופסור דן שניט שעמד בראש הוועדה, השופטת חנה רוטשילד מבית המשפט לענייני משפחה ברמת גן, אחרי זה מישהו מילא את מקומה.
זבולון אורלב: הדיין אברהם שרמן מבית הדין הגדול, הקאדי איאד זחאלקה מבית הדין השרעי בחיפה, הגברת ואחרי זה החליף אותה טל שחק, ד"ר דפנה האקר ---
קריאה: שפרשה.
זבולון אורלב: שפרשה.
זבולון אורלב: לא כתוב כאן, אבל אם אתם אומרים.
קריאה: במחאה, צריך להגיד.
זבולון אורלב: במחאה.
זבולון אורלב: ד"ר תרצה יואלס מהחוג לפסיכולוגיה באוניברסיטת חיפה, עורכת הדין גלית סנה- לוריא, עורכת הדין גליה עציון שתקבל רשות דיבור גם כן מטעם נעמ"ת, עובדת סוציאלית רונית צור, פקידת סעד ראשית.
זבולון אורלב: אין פקידת סעד, עובדת סוציאלית ראשית לסדרי הרווחה.
זבולון אורלב: עורך הדין , יושב ראש ועדת חקיקה בלשכת עורכי הדין, פרופסור אבי שגיא מהחוג לפסיכולוגיה באוניברסיטת חיפה, וד"ר פרץ סגל ממשרד המשפטים שריכז את הוועדה הזאת.
שלמה מולה: האם הוועדה קיבלה את החלטותיה פה אחד או האם הם היו חלוקים?
אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, הייתה דעת מיעוט.
שלמה מולה: אני רוצה לשמוע את יושב הראש.
זבולון אורלב: אנחנו ניתן לעורכת דין ---
שלמה מולה: אפשר לקבל תשובה קודם כל על השאלה שלי?
זבולון אורלב: יש גם דעות אחרות, ואחת מהדעות תושמע כאן היום.
שלמה מולה: אבל כמה?
ציפי חוטובלי: גלי תספר לנו.
ציפי חוטובלי: סדר הדוברים, יש כאן חברי כנסת ---
שלמה מולה: רגע, אני רוצה לדעת מספרים.
זבולון אורלב: נענה לך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה, כשוועדות מוקמות אתה מחייב אותן ---
זבולון אורלב: רק שנייה, סליחה.
זבולון אורלב: את רוצה למצות עכשיו את הדיון?
זבולון אורלב: חברת הכנסת ברקוביץ, אתם רוצים לדבר שניכם תצאו החוצה תדברו.
אורלי לוי אבקסיס: כמעט כמו בוועדת ניסן.
זבולון אורלב: גם את.
זבולון אורלב: מי שרוצה לדבר באופן פרטי יכול לצאת החוצה ולדבר.
שלמה מולה: לא, לא, אני שאלתי את יושב הראש, לא שאלתי אותך.
ציפי חוטובלי: חברי הכנסת, אני רוצה להגיד לכם זה דיון חשוב, יש לך אפשרות לשאול כל שאלה שתרצה, כולל שאלות טכניות.
זבולון אורלב: אפשר לענות על שאלה טכנית – כמה היו בעד, כמה היו נגד?
דן שניט: אני אשיב במדויק.
דן שניט: לנוסח הסופי כפי שהוא הוצג, היו שני מסתייגים ביחס לביטול חזקת הגיל הרך.
דן שניט: אחד מבית הדין השרעי דווקא, בטענה ש---
זבולון אורלב: לא חשוב הטענה, מספרים.
דן שניט: לא, לא, להבין.
זבולון אורלב: אני מבקש מספרים.
זבולון אורלב: אדוני, אם אפשר לענות לשאלות אחרת לא נסיים פה את הדיון.
דן שניט: וגלי עציון שוודאי תציג את עמדתה, כשהיא כאן.
דן שניט: היה, למען האיזון, כאלה שבסוף לא היו מרוצים, הם הצביעו-.
דן שניט: ככה, בהצבעה, אני רוצה להיות מאד פורמאלי, בהצבעה זה מצב הדברים.
דן שניט: לאחר ההצבעה, אלה דווקא כאילו בכיוון האנטי, צריך להבין מה היא ההתנגדות, שחושבים שזה כבר התחלה של כרסום, אמרו שסעיף 9 (ג) הוא יותר מדי והוא מאזן גדול מדי.
דן שניט: אז לכן הייתי אומר ---
זבולון אורלב: פרופסור שניט, אם אפשר, פה יש דינאמיקה אחרת מהוועדה שלך.
דן שניט: להוצאת חזקת הגיל הרך – היו בסופו של יום, מתוך החברים שניים.
ציפי חוטובלי: הבנו.
ציפי חוטובלי: רק בשם חופש הביטוי של כולם כאן, עשינו חלוקת עבודה בינינו - יושב ראש ועדת זכויות הילד ואני – סדר הדוברים יהיה כדלקמן: אצלי ירשמו כל הגורמים המקצועיים שרוצים לדבר.
ציפי חוטובלי: אני כבר עכשיו אומרת לכם, הגורם המקצועי הראשון שאני אאפשר לו לדבר זאת עורכת דין גלי עציון מנעמ"ת, כי את ישבת כחלק מהוועדה בדעת מיעוט, ולכן תוכלי כאן לתת באמת את הקונטרה לדברים שנאמרו כאן מצד דעת המיעוט.
ציפי חוטובלי: אחר כך חבר הכנסת אורלב, יושב ראש ועדת זכויות הילד יורה לאחד מחברי הכנסת לדבר, לפי הסדר שנרשמו אצלו.
ציפי חוטובלי: אחר כך נעבור לשופטת סביונה רוטלוי שתאמר את דבריה, ואז נמשיך לפי הנרשמים שיירשמו כאן.
ציפי חוטובלי: כפי שאמרתי, אני מבקשת מהגורמים המקצועיים לתמצת את הדברים שלהם לשלוש דקות דיבור.
דן שניט: רק שאלה לסדר ---
ציפי חוטובלי: אנחנו מנהלים את הדיון.
זבולון אורלב: אנחנו רק לסדר.
זבולון אורלב: הואיל ולנו אין ויכוחים יותר עם הוועדה, הוועדה כבר מסרה את עבודתה.
זבולון אורלב: אין שום כוונה לשנות, ולכן אין לנו יותר ויכוחים עם חברי הוועדה.
זבולון אורלב: זה כבר ביצה שהפכה לחביתה והיא לא יכולה להיות עוד הפעם ביצה.
זבולון אורלב: ולכן הוא ביקש ב-12:15 להשתחרר ואנחנו נשחרר אותו.
זבולון אורלב: לכן כל אלה שיש להם שאלות ספציפיות לוועדה, יואילו להעביר מחברי הכנסת אלי, כי אנחנו ניתן לחברי הכנסת גם כמובן רשות דיבור.
זבולון אורלב: נתחיל עם חברי הכנסת?
ציפי חוטובלי: אמרתי לתת אפשרות לעורכת הדין גלי עציון מנעמ"ת.
זבולון אורלב: טוב, בבקשה, אוקי.
זבולון אורלב: ואחריה כבר תתכונן חברת הכנסת יוליה שמאלוב ברקוביץ.
גלי עציון: שמי עורכת דין גלי עציון מנעמ"ת, ובניגוד למה שנרמז, אני לא חושבת שאני גורם אינטרסנטי.
גלי עציון: אני חושבת שאני גורם שמבטא את השטח.
גלי עציון: רק בנעמ"ת, וזה לא רק נעמ"ת, אבל רק בנעמ"ת יש 30 סניפים שנותנים ייעוץ משפטי, בעיקר לנשים אבל לא רק.
גלי עציון: עושים גם גישורים והסכמים.
גלי עציון: אני חושבת שאנחנו בהחלט מכירות את השטח.
גלי עציון: זאת ככה הערה ראשונה.
גלי עציון: אני רוצה להתחיל בצד החיובי ולחזק דברים שאמר פרופסור שניט.
גלי עציון: אני חושבת שוועדת שניט עסקה בנושאים מאד חשובים.
גלי עציון: חלק גדול מההמלצות אגב התקבלו פה אחד.
גלי עציון: פרופסור שניט לא אמר, אבל חלק גדול מההמלצות התקבלו פה אחד, ולמעשה ברוב הדברים אנחנו לא חלוקים, כולל בנושא מינוי מומחים, שבהחלט גם אם ממה ששמענו בוועדה וגם ממה שאנחנו יודעים מהשטח, יש איזו שהיא אינפלציה בנושא.
גלי עציון: ביחס, במיקוד של טובת הילד, היו הרבה, כאמור רב המשותף על המחלוקת.
גלי עציון: אבל בזה הסתיימו הדברים החביבים.
גלי עציון: כמובן שסלע המחלוקת העיקרי היה בנושא ביטול או אי ביטול חזקת הגיל הרך.
גלי עציון: אני אקדים עוד דבר ואומר שדבר נוסף שהיה גם על דעת כולם ואפילו אני חושבת שאני הייתי אחד הגורמים שמאד מאד רצה ודרש את העניין, זה להפוך את הסדרי הראייה, שקיימים היום, מזכות לחובה.
גלי עציון: זאת אומרת באמת נקודת המבט היום היא מנקודת מבט של הילד והחובה כלפיו, וזה דבר מאד מאד חשוב.
גלי עציון: אנחנו יודעים שבמצב היום זה בעצם זכות במקרה שבו אחד ההורים הוא משמורן וההורה השני הוא לא, אז ההורה השני יכול לבוא אם הוא רוצה, ואם הוא לא יבוא אז הוא לא רוצה, והשינוי יפה ---
אורלי לוי אבקסיס: אבל ברגע שזה חובה – מה הסנקציה אם הוא לא מקיים אותה?
גלי עציון: אני אגע בזה.
גלי עציון: פה הייתה עוד מחלוקת מסוימת, אבל קודם כל צריך להגיד על העיקרון, שברגע שהעניין הופך לחובה, אז זה משדר מסר מאד חשוב, וגם אמירה משפטית מאד חשובה.
גלי עציון: המשך העניין באמת היה מחלוקת ביני לבין שאר חברי הוועדה, כי אני חושבת ואני כן אגע בנושא הכללי.
גלי עציון: אני קודם כל חושבת שלא ניתן לטפל בענייני משמורת או חלוקת זמן, בלי להתייחס לנושא המזונות.
גלי עציון: אני חשבתי את זה מתחילת הדרך בוועדה.
גלי עציון: משרד המשפטים החליט לפצל את העניין.
גלי עציון: יושבת במקביל ועדה שטרם סיימה את עבודתה ---
זבולון אורלב: בראשותו של פרופסור שיפמן.
גלי עציון: בראשותו של פרופסור שיפמן, ואני לא חושבת שניתן בכלל בעצם ----
קריאה: עוד חודשיים יפרסמו.
זבולון אורלב: לא קיבלת רשות דיבור.
גלי עציון: אין לי מידע פנימי מתוך הוועדה אז אני לא יודעת.
גלי עציון: אבל בכל מקרה באמת אחד הדברים שאנחנו מכירות מהשטח, שיש לו משמעות בנושא חלוקת הזמן, זה נושא המזונות.
גלי עציון: ולכן, למשל בנושא הסדרי ראייה חובה, ההצעה שלי, שלא התקבלה על דעת רוב הוועדה ונשארה בדעת מיעוט, וזה היה עוד אחת הנקודות של דעת מיעוט, שלהסדרים האלה יהיה בצידם פיצוי מוסכם.
גלי עציון: הוועדה קבעה בדעת הרוב, בהצעת החוק של דעת הרוב, שזה נותן זכות תביעה.
גלי עציון: אני מכירה, מה לעשות, סטטיסטיקה מדברת, בדרך כלל אימהות מגדלות ילדים, בדרך כלל אין להן לא זמן ולא אנרגיה ללכת לבתי משפט ולהגיש תביעות.
גלי עציון: ולכן במסגרת חלוקת הזמן, אחד הדברים שצריך להביא בחשבון זה באמת מה, וזה משהו שיישמע אולי איום בקונוטציה אחרת, אבל מה 'תג המחיר' לאי קיום ההסדר.
גלי עציון: ואני חושבת שזה משהו חשוב מאד.
גלי עציון: אני מקווה שמה שלא יתגלגל בסופו של דבר, זה יהיה נושא שיעבור באיזו הצעת חוק שלא תעבור בכנסת.
ציפי חוטובלי: עורכת הדין גלי עציון, באמת חשוב לנו שכולם ידברו וככל ש ---
גלי עציון: אני רוצה להגיע לסלע המחלקות.
ציפי חוטובלי: אז תגיעי לסלע המחלוקת.
זבולון אורלב: רק עכשיו לסלע המחלוקת, אחרי 5 דקות?
גלי עציון: הייתי צריכה להגיד דברים טובים.
גלי עציון: ציפו ממני שאני אהיה הילדה הרעה של הוועדה, אז הייתי צריכה להתחיל עם דברים טובים.
אורלי לוי אבקסיס: מה הבעיות, מראש תגידי מה הבעיות, שימי אותן על השולחן וזהו.
ציפי חוטובלי: אני רק מתחמת באמת את כל הדוברים הבאים, אנחנו נהיה נוקשים עם השעון כי יש הרבה דוברים וזמן קצר, וזמנו של פרופסור שניט גם קצר.
ציפי חוטובלי: אז בבקשה, שתי דקות תנסי לתמצת את העיקר.
גלי עציון: אוקי.
גלי עציון: אז קודם כל לגבי מה שנשאל פה מה הסנקציה לנשים שלא מקיימות, מה שדיברנו על הסדרי ראייה חובה זה חל על מי שלא מקיים ומי שמונע מבחינתי.
גלי עציון: אני רואה באותה חומרה, הורה שמונע מההורה השני לקיים את הסדרי הראייה, כמו הורה שלא מקיים את הסדרי הראייה.
גלי עציון: זה בשני הכיוונים.
ציפי חוטובלי: תחזרי בבקשה לחזקת הגיל הרך.
גלי עציון: סלע המחלוקת כאמור היה חזקת הגיל הרך.
גלי עציון: אני חושבת שעוד לא בשלה השעה לבטל את חזקת הגיל הרך.
גלי עציון: אנחנו רואים את זה בשטח, ההצעה של הוועדה שהיא באמת נראית מאד יפה, בפועל תביא רק באמת לריבוי דיונים.
גלי עציון: אגב, דו"ח הביניים יצא ב-2008.
גלי עציון: מאז 2008 אנחנו רואים את הזליגה בשטח וזה לא רק זליגה בבתי משפט ובהחלט יש ריבוי דיונים ---
ציפי חוטובלי: זליגה של מה?
גלי עציון: זליגה של הנושא וריבוי דיונים.
גלי עציון: ריבוי דיונים גם בחדרי הגישור.
גלי עציון: זה באמת הפך למטבע עובר לסוחר, שמדברים עליו, בסופו של דבר מגיעים לאותה תוצאה שבה, מה לעשות, ברוב המקרים האישה מגדלת את הילדים, אבל יש לזה מחיר יותר גבוה.
גלי עציון: ואני בכלל חושבת, וזאת הייתה אגב עמדת המועצה לשלום הילד שהופיע בפנינו, אחד הגורמים שהופיע בפנינו.
גלי עציון: הדבר הכי חשוב לילד במצב משברי כזה זה שקט והדרך הכי טובה להוביל שקט זה כן חזקה.
גלי עציון: מה שהציעה הוועדה בסופו של דבר הוא לא חזקה, הוא שובר שוויון.
גלי עציון: אחרי שבית המשפט ידון, אחרי שבית המשפט יתייחס לכל אחד מהסעיפים שהוא יכול לפרנס בצורה נהדרת עורכי דין, אבל הוא לטובת הילדים, אם הוא לא יגיע למסקנה – הוא ילך לשובר שוויון.
גלי עציון: אני חושבת שזה לא מצב רצוי.
גלי עציון: אני חושבת שבאמת ברוב המקרים צריך לסיים את זה בהסכמות.
גלי עציון: אגב, רק 3% בזמנו, כשהתחילה הוועדה, 3% בלבד מהתיקים הגיעו לבתי משפט.
גלי עציון: רוב העניינים נגמרו בהסדרים.
גלי עציון: זה לא נושא שהוא היה במחלוקת.
גלי עציון: חלק מהעניין זה שזה לא נושא שהוא היה במחלוקת, וצריך –
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה עולים ההסדרים, רק תזכירי לי.
זבולון אורלב: את לא חייבת לענות.
דן שניט: זו הטיה מספרית.
זבולון אורלב: גם אתה לא חייב לשאול.
גלי עציון: אני רוצה לציין ----
זבולון אורלב: אתם יכולתם לדון בוועדה.
זבולון אורלב: תאפשרו לנו לנהל דיון מסודר.
גלי עציון: אני רוצה רק לסיום לחזור ולהזכיר שאנחנו חיים במדינת ישראל.
גלי עציון: זו מדינה שמערבת בשעטנז לא כל כך רצוי את הדין הדתי ואת הדין האזרחי.
גלי עציון: אי אפשר להתעלם מהמצב הזה, ואי אפשר, אני בהחלט בעד רפורמה, אבל אי אפשר לבוא ולעשות רפורמה בנקודה מסוימת, כשכל עוד לא שונה הדין הכללי, ברור שתהיה לה השפעה לא רצויה הן על ילדים והן על הזוגות המתגרשים.
גלי עציון: זה בהחלט יכניס תוספת של ריב ומדון.
ציפי חוטובלי: הערה לסדר רק בעניין הזה של מדינת ישראל והדין הדתי.
ציפי חוטובלי: אני חייבת להגיד שגם בעולם היו ניסיונות לבטל את חזקת הגיל הרך ומדינות שבהן עשו את זה, אחרי תקופת זמן, תקופת ניסיון, החליטו בראייה שהיא לא קשורה לשום דין דתי, ומאחר שעדיין העולם המערבי ----
ציפי חוטובלי: אני אומרת שנורא קל להכניס למדורה הזאת גם את הסוגיה של הדין הדתי.
ציפי חוטובלי: אני אומרת שזה לא קשור רק לדין הדתי, זה קשור לנורמה המקובלת בעולם המערבי, גם במדינות המפותחות ביותר, שבסופו של יום הנשים הן עדיין המגדל העיקרי של הילדים, בוודאי בגיל הרך.
ציפי חוטובלי: אנחנו יכולים לקרוא תיגר על המציאות הזאת, אבל מה לעשות שהפרקטיקה היא פרקטיקה, וכשמדובר במציאות שבה לרוב הנשים הן מגדלות עיקריות, כשהילדים הופכים לקלף מיקוח בדיון, מה לעשות?
ציפי חוטובלי: הדרך לקנות את חזקת הילדים עוברת הרבה פעמים דרך ויתור על רכוש – בין אם זה דין דתי ובין אם זה גירושין על פי דין אזרחי.
ציפי חוטובלי: אפשר להגיד שבמדינת ישראל זה רק מתעצם, כי יש כוח סחטני גדול יותר, בדרך כלל בתרומתם האדיבה של עורכי הדין שמעורבים בעסק הזה וראייתם היא צינית לחלוטין.
ציפי חוטובלי: לא טובת הילד עומדת כנגד עיניהם אלא טובת הלקוח, ובמקרה הזה – טובת קופת האישית, כדי להרבות התדיינויות.
ציפי חוטובלי: אז אני באמת אומרת את זה כדי שזה יהיה כאן על השולחן.
ציפי חוטובלי: אנחנו לא מתנגחים כרגע בדין הדתי, אנחנו מדברים על משהו הרבה יותר רחב, על איך שמדינות אחרות שקלו את הנושא הזה וכו'.
ציפי חוטובלי: מי חברת הכנסת הראשונה?
זבולון אורלב: אנחנו עכשיו נבקש מחברת כנסת שכבר הגישה הצעת חוק לביטול חזקת הגיל הרך ונמצא בוועדת שרים לחקיקה, חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ, בבקשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שלום רב אדוני ---
זבולון אורלב: גם חברי הכנסת מוגבלים בזמן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני יושב הראש, חברתי יושבת הראש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חשה היום חג מבחינתי כחברת כנסת במדינת ישראל וכפרלמנטארית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: התחלתי לטפל בנושא הזה לפני כשנה וחצי, לפתוח את הנושא הזה לדיון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חטפתי ביקורת מאד מכוערת מצד ארגוני הנשים והיום, אחרי שהגשתי את הצעת החוק שלי לביטול חזקת הגיל הרך, שהיא כמעט זהה, ב-99%, להצעת החוק שנכתבה על ידי ועדת שניט והוגשה במלואה לוועדת השרים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לאחר הרבה מאד דיונים גם עם שר המשפטים בנושא, גם בפגישה עם פרופסור שניט, הדו"ח התקבל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ההצעה שלי כנראה או תהיה אותה הצעה שהממשלה תגיש אותה, או שאני אתחבר אל ההצעה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ולכן אני רוצה להגיד קודם כל תודה על הדיון, זה נורא חשוב לי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד, כשהתחלתי לטפל בנושא הזה הבנתי שכל הנושא של ערכי המשפחה בישראל הוא בבעיה, ואני רוצה להתמקד רגע בנושא של חזקת הגיל הרך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חזקת הגיל הרך בעיני היא פגיעה קשה בזכויות האדם הבסיסיות, בזכויות האדם שזה הילדים, הנשים והגברים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואני רוצה לפרט לרגע למה זה גם ילדים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שפרופסור שניט, פשוט מי שהקשיב לו ומי שיקרא את הדו"ח המאד עבה, מבין בעצם שלכל ביקורת שיש או נעשתה, יש תשובות בדו"ח הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שהדו"ח הזה הוא מאד מפורט וכמעט וכל הדברים שרציתי להגיד, אמרת אתה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אני רוצה לומר שהפגיעה הקשה היא, אני רוצה ללכת על הזכויות של הילדים, שהילדים בעצם אין להם זכות היום להורים ואין להם זכות לראות את הסבא וסבתא שלהם, ואין להם זכות לראות את הדודים שלהם, ואין לדודים ולסבים ולסבתות לראות את הילדים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הדבר הזה הולך להיות מטופל על ידי הדו"ח ועל ידי הצעת החוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני שומעת כל הזמן אותה ביקורת והביקורת היא כסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חברים יקרים, ילד זה לא נכס מניב.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי שהתחתן והתגרש כי הוא חושב שילד הוא נכס מניב, שיתחיל להתרגל למשהו חדש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: במדינת ישראל, במאה ה-21, קיימות עשרות אלפים גרושות שבגלל חזקות הגיל הרך מטפלות בילדים כאשר האב אומר – אני לא אחראי על הילד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קחי את ה-2,000 שקלים שלך, שלום, אדיוס, אני הולך לחפש לי את אשתי השנייה והולך לעשות את מה שבא לי, ואת תהפכי לעקרת בית ותשמרי על הילד שלך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מצד שני, דרך אגב אני רוצה להגיד, אולי תתפלאו, אבל הרבה מאד נשים עומדות מאחורי, בעיקר גרושות, עד כמה שזה מוזר, שמבקשות ממני שאני כבר אסיים עם הסאגה הזאת, כי הן דורשות עזרה מהבעל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ובזה אני מדברת על הביקורת הכספית שיש.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הדבר השני שאני רוצה להגיד, אפרופו גברים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרבה מאד גברים שיושבים כאן, נורמטיביים לחלוטין, ואני רוצה להגיד ---
ציפי חוטובלי: גברתי, אני רק אומרת שאנחנו לא כאן במסגרת ועדת החינוך.
ציפי חוטובלי: אנחנו לא נחנך את הגברים לקחת אחריות הורית, אנחנו לכל היותר יכולים להטיל עליהם אחריות חוקתית.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גברתי יושבת הראש, בדרך כלל בוועדות שלך 90% את מדברת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תתני לי רגע לדבר, אוקי?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז עכשיו תני לי בבקשה להגיד.
ציפי חוטובלי: פריבילגיה של ---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בגלל זה דרך אגב אני נמצאת כאן ---
זבולון אורלב: בשביל זה הביאו לכאן איזה גבר אחד.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זהו, אני רוצה להגיד לך אדוני הגבר, אני שמחה שאתה יושב פה, כך יותר קל לי גם.
זבולון אורלב: אני חייב להגיד לך שאני אגן על חברתי, חברת הכנסת חוטובלי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היא באמת צריכה הגנה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד דרך אגב שאני לפני שבוע שלחתי מכתב גם ליושב ראש הו, גם ליושב ראש הכנסת, גם ליושב ראש ועדת הכנסת, לשנות את שם הו לשם – הוועדה לשוויון בין המינים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דרך אגב, בינתיים ההחלטה שלי יש לה הרבה תומכים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אני רוצה לעבור רגע לחזקת הגיל הרך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תרשה לי בבקשה אדוני יושב הראש, בגלל שלך חשוב זכויות הילד ולא הכסף, להקריא מכתב שייקח לי בדיוק דקה, שקיבלתי מילדה ואני רוצה לקרוא אותו בבקשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: "שמי --- אני בת 17.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קראתי על הצעת החוק שהגשת בנושא המשמרות לילדים להורים גרושים, כאשר היא לא תעבור ישירות לאם, אלא לאחד מההורים, במידת הצורך והיכולת של ההורה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הצעת החוק הזאת נוגעת לליבי, מאחר שהיא כה רלבנטית כלפי ולסיפור חיי האישי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בתור ילדה להורים גרושים, הורי התגרשו כאשר הייתי בת 9.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: המשמרות עלי ועל אחי שהיה אז קטין גם, עברו לידי אימי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אימי, אשר לא הייתה מסוגלת בכל צורה שהיא לגדל אותי והזניחה אותי מאז הילדות, לא תפקדה בשום צורה בסיסית להורות ומכך סבלתי רבות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בהמשך לחוסר יכולתה לטפל בי, עברתי שנים של התעללות נפשית ופיזית ששחקה אותי וגרמה לי להמון כאב וצער, שעד היום אני לא מצליחה להתמודד איתו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כאשר הייתי בת 13 סבלתי מהפרעת אכילה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בעיית נפש זאת לא טופלה במהלך זמן רב, ואימי לא טרחה לידע את אבי או שום אדם אחר ממשפחתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הגעתי למצב פיזי קשה ובו שכבתי חודשים ארוכים במיטה, בבית, ולא הלכתי לבית הספר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בעקבות כך מנהלת בית הספר גילתה על מצבי הקשה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נשלחתי לטיפול מדיני ומשם לאשפוז במחלקה סגורה שהוחלפה בהמשך למחלקת יום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הטיפול הפסיכיאטרי שעברתי באשפוז, המליצו לי הפסיכיאטרים פה אחד כי כל עוד אמשיך לחיות ולהיות בחזקת אימי, אהיה חולה, אסבול ולכן המליצו לי לעבור לאבי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בתקופה זו החוק חייב אותי בתור קטינה, להיות תחת חסות אימי ולכן נאלצנו, אני ואבי, להתמודד מול מערכת בירוקרטית מסובכת ומתישה, על מנת לאפשר את מעברי אליו".
ציפי חוטובלי: גברתי, אנחנו מפסיקים אותך.
ציפי חוטובלי: המכתב הזה לא רלבנטי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי עוד שני משפטים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: "מעבר למלחמה הבירוקרטית", וזה החשוב ביותר גברתי, "מעבר למלחמה הבירוקרטית נאלצנו להתמודד עם הרמת גבות מצד החברה", וזו הנקודה שרציתי להגיד, אדוני יושב הראש.
זבולון אורלב: סליחה חברים, רק דקה אחת, תאפשרו לה לסיים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שימו לב, זה המשפט החשוב: "מעבר למלחמה הבירוקרטית נאלצנו להתמודד עם הרמת גבות מצד החברה", מה שקורה גם היום עם דו"ח שניט, מה שקורה במשך 7 שנים, שאוטומטית מקטלגים את האמא שמתאימה יותר להורות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היום אני משוקמת מבחינה נפשית ופיזית, גרה כבר 3 שנים עם אבי, ולומדת במרץ על מנת להוציא תעודת בגרות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עד היום אני חווה על בשרי יום יום מפחי נפש בגלל נטייתה של החברה לשפוט אותי כמי שלא בסדר, מאחר שאין לי קשר עם אימי" ---
זבולון אורלב: תודה יוליה.
זבולון אורלב: יוליה, אל תתחרי איתי למי יש קול יותר חזק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, אני רק רוצה לסיים אדוני ולהגיד משפט אחרון.
זבולון אורלב: לא, לא, את סיימת.
זבולון אורלב: אני מצטער להגיד לך, אבל המכתב הזה ---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תראה, זה מה שעשו איתי שנה וחצי, לא נתנו לי לדבר, אבל עובדה שאנחנו יושבים היום פה, ברוך השם.
זבולון אורלב: לא, יוליה, המכתב הזה ---
ציפי חוטובלי: יוליה, את מדברת כבר 10 דקות.
שלמה מולה: יוליה, את יותר מדי חוגגת מהר מדי, אני מציע לא לחגוג, חכי, לאט לאט.
זבולון אורלב: סליחה, שלמה, שלמה ---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שלמה, אני אחגוג עוד מעט יותר.
זבולון אורלב: יוליה, יוליה ---
שלמה מולה: אי אפשר לבוא ולהגיד לנו אנחנו חוגגים.
שלמה מולה: גם אני לא חוגג.
שלמה מולה: את רוצה לחגוג – תחגגי.
שלמה מולה: זה לא חגיגה פה.
זבולון אורלב: שלמה, סגן יושב ראש הכנסת, מה קרה לך?
שלמה מולה: אני יודע את זה, אבל גם יש גבול להתרסות.
זבולון אורלב: כשאתה קורא לי במליאה ---
שלמה מולה: לא, לא, לא ---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא צריך להביא לפה פריימריז, שלמה.
זבולון אורלב: אה, חברים ---
שלמה מולה: האמת היא שאני שמח שאת לא אצלנו.
זבולון אורלב: חברה, אולי תלכו לסיעת קדימה ותתווכחו שם.
זבולון אורלב: עזבו אותנו מהויכוחים שלכם.
שלמה מולה: לא, זה לא קשור.
זבולון אורלב: אני רק אומר, אני מכבד מאד את המכתב הזה, ובוודאי כיושב ראש הוועדה ---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה אחד מיני רבים.
זבולון אורלב: אבל אין לך רשות דיבור.
זבולון אורלב: אבל צריך להבין, הוא לא עוסק כרגע בסוגיה שלנו ---
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זאת אומרת?
זבולון אורלב: שעוסקת בחזקת הגיל הרך עד גיל 6.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל כתוב פה בקשר לאח של, זה בדיוק העניין, שברגע שיש אח קטן זה עובר לאמא, איתה ביחד עם האח.
זבולון אורלב: חברת הכנסת ברקוביץ, תמה רשות הדיבור.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מקווה שאתה תיתן לי אחרי זה אפשרות לשאול שאלות.
ציפי חוטובלי: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לשופטת.
ציפי חוטובלי: חברים, תכבדו את הדיון הזה.
ציפי חוטובלי: אני רוצה להגיד שיימשמעו כאן דברים מקוממים מכל כיוון.
ציפי חוטובלי: אנחנו כולנו נשמור על הכבוד של כל דובר.
ציפי חוטובלי: רק הדבר היחיד שכיושבי ראש יש לנו את הזכות, לתמצת את הדיבורים לזמן קצר.
ציפי חוטובלי: אז בבקשה ממך, אם אפשר 5 דקות.
ציפי חוטובלי: אני בערך מעריכה את זה שאתם צריכים לתמצת.
סביונה רוטלוי: אני אנסה, אז אני אקצר ---
אורלי לוי אבקסיס: למה, פה אני חושבת שכדאי לתת קצת יותר זמן, אפילו על חשבוננו.
ציפי חוטובלי: השופטת סביונה רוטלוי, בבקשה.
סביונה רוטלוי: תודה רבה.
סביונה רוטלוי: אז אני נאלצת לקצר בדברי השבח.
זבולון אורלב: כן, על זה את יכולה לדלג.
קריאה: ליושב ראש, או ---
זבולון אורלב: לא, אם ליושבי הראש – תאריכי.
ציפי חוטובלי: לא, פרופסור שניט עזב.
סביונה רוטלוי: אני רק רוצה לומר שאני בהחלט מברכת על הדיון וההמשגה של כל הנושא של אחריות הורית משותפת, דבר שבוועדה שעמדתי בראשה טבענו את המושג הזה.
סביונה רוטלוי: אני הייתי מאד רוצה לראות בחברה בישראל אחריות הורית משותפת בזמן הנישואין, ואם זה יתממש, אז אולי בעתיד גם תהיה אחריות משותפת אמיתית, גם לאחר הנישואין, בעת הגירושין.
קריאה: אם ואם.
סביונה רוטלוי: אותו דבר לגבי הבנייה של טובת הילד.
סביונה רוטלוי: טובת הילד זה מושג שמרבים להשתמש בו.
סביונה רוטלוי: הרבה פעמים אומרים שזה מושג עמום, ממלאים אותו תוכן.