GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: היה מקרה עכשיו שהתפרסם בעפולה שאחד בלע איזה 50 כדורי מגנטים קטנים כאלה.
זבולון אורלב: איפה הוא מצא אותם?
דליה ירום: אנחנו לא יודעים כי אנחנו פסלנו את המוצר הזה, אנחנו השמדנו משלוח של הדבר הזה, אנחנו לא יודעים איך זה הגיע.
זבולון אורלב: וזה הגיע.
דליה ירום: אולי ההורה הביא את זה מחו"ל, אני לא יודעת.
זבולון אורלב: ההורה תמיד אשם, אתם בסדר.
יצחק קדמן: או שמישהו אחר הביא קונטיינר.
זבולון אורלב: אתם בסדר, ההורה הביא את זה מחו"ל.
דליה ירום: לא, חס וחלילה.
אביטל אפל-פנקס: אנחנו גם ראינו אגב השנה פגיעות ממגנטים, גם השנה בוולפסון.
אביטל אפל-פנקס: עכשיו, אני רוצה לציין בקשר לנושא של ההסברה, אנחנו בטיפות החלב בעצם עשינו כבר, מאז בערך ש"בטרם" הוקם, אחד הפרויקטים העיקריים היה שבטיפות החלב ייתנו הסברה להורים לילדים בגיל הרך, בהתאם להתפתחות הילד.
אביטל אפל-פנקס: כל ביקור שהילד מקבל חיסון – בעצם הוא מקבל את אותם הסברים שקשורים להיפגעויות הכי שכיחות באותו גיל.
אביטל אפל-פנקס: שם מדובר על חנק בכלל ובעצם על נושא שכל מוצר שמספיק קטן לגודל כזה, אז זה היה קופסת פילם, שאף אחד היום לא מכיר כבר, בעצם זה מוצר שאסור לשים לילד שהוא מתחת לגיל 3.
אביטל אפל-פנקס: הפרויקט הזה הוא עדיין בעצם הטיפ טיפת בטיחות.
אביטל אפל-פנקס: אותו משולש שההורה ממש גם מקבל את ההסברים וגם ממש רואה תמונה שמסבירה מה כן ומה לא.
אביטל אפל-פנקס: עושים את זה עדיין, וכמובן שאפשר לקרוא ל לחזור ולבקש מאחיות טיפת חלב להקפיד להעביר את המסרים בהתאם לגיל, וגם בנוגע לזה של החנק.
אביטל אפל-פנקס: אגב, אני רק רוצה לציין שאנחנו מכירים לפחות בעבר, אני לא יודעת מאז הרפורמה אם זה נעשה, שהיו הרבה מוצרים לילדים בגיל הרך, שבעצם כן מיועדים לילדים מאד קטנים, כתוב שהם לא בגיל 0 עד 3, שהם מעל, כדי לא לעמוד בבדיקות הקפדניות, ואז ההורים כבר לא מתייחסים ברצינות לאותן אזהרות.
אביטל אפל-פנקס: כי ברור מאליו שאותו מוצר מיועד לילדים מתחת לגיל 3, הוא מסומן לילדים מעל גיל 3 ואז כל נושא האזהרות, פתאום כבר זה כמו 'זאב, זאב', אף אחד לא מתייחס לזה, וזה בעיה מאד מאד חמורה, כי ההורים צריכים קודם כל להאמין לאותן אזהרות.
אביטל אפל-פנקס: בקשר למוצרים של המזון בחו"ל, באירופה היום נעשה מהלך ניסיון לחקיקה להפריד לחלוטין את המוצרים שבאים ביחד עם מזון, כמו ביצי קינדר.
אביטל אפל-פנקס: הם מנסים לאסור את זה בחקיקה בפרלמנט האירופאי.
אביטל אפל-פנקס: שלא יהיה בכלל עירוב של מוצרי מזון ביחד עם צעצועים, וזה אני חושבת משהו שבהחלט אפשר גם כאן לשקול לנסות, כי זה דבר שלא נכון לעשות.
אביטל אפל-פנקס: לא נכון לערב את שני התחומים האלה ביחד.
אביטל אפל-פנקס: ואולי נושא אחרון לאמור על שיתוף הפעולה המאד יפה עם מינהל התקינה, שאת כל הפגיעות במוצרים, כולל צעצועים, אבל אנחנו רואים גם הרבה פגיעות ממוצרים אחרים, אנחנו כבר כשנתיים מעבירים למינהל התקינה באופן קבוע, מספר פעמים בשנה, את כל הפניות בבתי החולים ממוצרים, ובעצם בודקים איתם האם צריך לעשות רביזיה בתקן, האם מדובר בבעיה של הסברה בקרב הורים, או דברים אחרים, או בעצם בעיה של פיקוח, אכיפה וכדומה ומנתחים את כל הנושאים האלה בימי עיון משותפים.
אביטל אפל-פנקס: תודה רבה.
זבולון אורלב: לפני שאני נותן לרונן רגב כביר מאמון הציבור, יש לי שאלה ליבואנים, ליבואנית, לעורכת הדין.
ליאורה קבורס-הדר: יש פה עוד שניים.
זבולון אורלב: הם יושבים בשקט.
זבולון אורלב: זה נכון אם אני אומר שיותר בטוח לקנות צעצועים ברשתות של חנויות הצעצועים, שהם לא יכניסו מוצרים שמגיעים בדרך לא דרך, או שזה לא נכון.
זבולון אורלב: זה לא נכון?
ליאורה קבורס-הדר: דווקא החנויות הפרטיות היום, יש הרבה מאד חנויות קטנות, מאד איכותיות, שיש שם גם שירות מאד טוב לצרכנים וגם הקפדה מאד גדולה על מוצרים הרבה יותר איכותיים מאשר ברשתות.
זבולון אורלב: האמת היא שלו היינו לוקחים את הכשרות לדוגמא, שיש הכשר לחנות בתחום המזון, אם היה גם הכשר לחנות צעצועים, שמה שנכנס לשם זה נכנס רק דברים שנבדקו במכון התקנים, זה גם היה חוסך.
ורד אורן: תציע לתו החברתי.
זבולון אורלב: התו החברתי, התו של "בטרם", אני יודע.
ורד אורן: לא, לא, יש תו חברתי של זכויות עובדים וכו', אז אפשר להוסיף להם גם את זה.
זבולון אורלב: לא, אני מכיר, זה במעגלי צדק, גם אני חסיד שלהם, פעלתי הרבה למענם, אבל זה לא תו חברתי, זה תו בטיחותי של ילדים.
זבולון אורלב: תחשבו על זה, "בטרם", נעזור לכם.
זבולון אורלב: אחרי שעשינו את הדירה הבטוחה ---
אביטל אפל-פנקס: בית בטוח.
זבולון אורלב: אנחנו הגענו להסכם עם ארגון הקבלנים על תו וולונטרי, כי לבית בטוח לילדים עם מכון התקנים, נגמור את זה בערך עוד 20 שנה.
ורד אורן: לא, דווקא התהפך הגלגל.
זבולון אורלב: בכוונה אני אומר.
זבולון אורלב: אני אוהב לסטות ככה לפעמים.
זבולון אורלב: בינתיים עשינו תו וולונטרי שקבלן שמוכר דירה יכול להגיד יש לי את התו של "בטרם" ושל הוועדה לזכויות הילד כמקדם מכירות, זה בית בטוח.
זבולון אורלב: אז יכול להיות שצריכים לעשות גם חנות בטוחה לילדים.
זבולון אורלב: אני מדבר ברצינות.
זבולון אורלב: אולי תעשו חנות בטוחה לילדים, זה תו.
זבולון אורלב: יכול להיות שאני ארצה להיפגע עם לשכת המסחר.
זבולון אורלב: תשמעי, אנחנו נעשה פגישה של הוועדה עם "בטרם".
זבולון אורלב: פגישה ראשונה תהיה עם נשיא לשכת המסחר, עם אוריאל לין, והוא יביא את הסקציה שלכם, סקציה, איגוד, איך זה נקרא?
ליאורה קבורס-הדר: סקציה.
זבולון אורלב: סקציה.
זבולון אורלב: ננסה אולי להוביל משהו.
קריאה: ענף.
זבולון אורלב: ענף, ולא יודע, נפעיל אולי את השירות הלאומי, אני לא יודע מי, נראה, נחשוב על כל מיני רעיונות.
זבולון אורלב: והורים ידעו – מי שקונה בחנות הזאת – זה רק מוצרים שגרישה לא הסכים לכתוב על כל צעצוע שהוא עומד תחת תו התקן, אבל אני שוקל להגיש הצעת חוק בעניין הזה.
זבולון אורלב: צריך לשנות את המצב.
זבולון אורלב: זה לא יכול להיות שעל כל מוצר היום כותב מה האחוז הזה ומה האחוז הזה ומה האחוז הזה, תשמע, וזה עניין של סכנת ילדים.
זבולון אורלב: אני לא תופס למה לא רוצים לכתוב.
זבולון אורלב: אל תכתוב שזה הכשר של מכון התקנים, תכתוב נבדק במכון התקנים.
זבולון אורלב: נבדק במדגם, אני יודע מה.
זבולון אורלב: תכתבו את האמת.
זבולון אורלב: צריכים לכתוב את האמת – מה קרה עם המוצר הזה.
ורד אורן: יש להם אופציה לכתוב.
דליה ירום: יש להם אופציה היום לכתוב את זה, היבואנים לא רוצים.
זבולון אורלב: אז אני אחייב אותם בחוק.
ורד אורן: כרגע הם לא רוצים, יש להם אופציה.
זבולון אורלב: מי שואל אותם?
ליאורה קבורס-הדר: מה, רק לתו תקן.
ורד אורן: לא, בנוהל 401.
דליה ירום: בנוהל 401 זה כתוב לכם.
דליה ירום: אתם יכולים לכתוב – המשלוח נבדק בתעודה זו וזו וזו.
ליאורה קבורס-הדר: בתעודה זו וזו, כל אחד זה מספר שאתה מקבל רק אחרי שזה מגיע לארץ, ובכל מוצר זה מספר אחר.
דליה ירום: לא, את יכולה לעשות, זה בדיוק כמו רישיון , גם על זה הוא אומר.
זבולון אורלב: את חייבת הרי לשים תווית ישראלית, נכון?
ליאורה קבורס-הדר: כן, אבל התווית היא תווית כללית.
ליאורה קבורס-הדר: אתם צריכים להבין את נושא העלויות, כאילו עם כל הדיונים שיש פה, אנחנו מדברים על צדק חברתי ובאמת על הרצון ---
זבולון אורלב: את רוצה להגיד לי שהתוספת הזאת של עוד שורה בתווית ---
ליאורה קבורס-הדר: לא, לא.
ליאורה קבורס-הדר: זה שורה נפרדת לכל מוצר כי כל אחד יש לו בדיקה אחרת וזה מספר בדיקה שונה.
ליאורה קבורס-הדר: זה משהו שהוא בלתי אפשרי.
זבולון אורלב: אני לא בעד לכתוב את מספר הבדיקה.
ליאורה קבורס-הדר: לא, אבל זה מה שנדרש.
זבולון אורלב: בסדר, אני לא ---
ניב סיאק: אם זה כללי – אין בעיה.
ליאורה קבורס-הדר: כללי – אין שום בעיה.
ניב סיאק: להיפך.
ניב סיאק: כללי בתוך התווית זה בסדר גמור.
זבולון אורלב: כללי, נבדק במכון התקנים.
ליאורה קבורס-הדר: אין שום בעיה.
ניב סיאק: בעד.
זבולון אורלב: אתם בעד?
זבולון אורלב: אז למה אתם לא עושים את זה?
זבולון אורלב: מי אוסר עליכם?
רונן רגב כביר: כי זה לא מה שמאפשרים להם.
רונן רגב כביר: מאפשרים להם רק עם סימון המספר הספציפי של הבדיקה.
ניב סיאק: זה בלתי אפשרי, בוודאי.
ליאורה קבורס-הדר: אין, זה בלתי אפשרי.
זבולון אורלב: אמון הציבור, מר רונן רגב כביר.
רונן רגב כביר: ברשותך, אני רוצה להתייחס גם לשורש הבעיות לדעתנו מהיכרות עם התחום שלא כל כך פעלו עד עכשיו, וגם להתייחס לנושא האחרון שדיברת עליו של תו לחנויות.
רונן רגב כביר: הבעיה המרכזית בתחום, ואגב לא רק בנושא צעצועים אלא בכלל בפיקוח על תקינה רשמית בישראל, שבשונה ממדינות אחרות ישראל לא עורכת בדיקות בשוק.
רונן רגב כביר: היא עורכת בדיקות בייבוא ואני חושב שהישיבה הזאת נתנה דוגמא מאלפת לעשרות החורים השונים בכל התהליך – העלאת ...
רונן רגב כביר: המייבאים ועל השחרור וכו', כמה בלתי אפשרי לייצר פיקוח הדוק כך.
זבולון אורלב: כל הצבא שלו שהוא אמר – 30-80, הם רק בודקים לפני שמשווקים ולא עושים בדיקות מדגמיות בחנויות.
רונן רגב כביר: לא עושים בדיקות בחנויות בכלל.
רונן רגב כביר: בתחומים מסוימים, כמו למשל במתקני משחקים, גרישה עושה בדיקות ספציפיות, אם אני מבין נכון לפי התוצאות שלהם גם, הוא הולך למקומות ספציפיים שמועדים לפורענות, ואז הוא עושה בדיקות בשטח.
רונן רגב כביר: אבל בכל אופן פה הוא מדבר על מתקני משחקים.
יצחק קדמן: גם לפני פורים הם עושים בדיקות.
רונן רגב כביר: בואו נדבר על צעצועים.
רונן רגב כביר: לא עושים בדיקות בשטח והדבר הנוסף שלא עושים, וזה בדיוק שורש המחלוקת שעלתה פה – אין הרתעה.
רונן רגב כביר: עכשיו, הרתעה זה גם ענישה וזה גם פרסום לציבור וכל הטענות לחנך את הציבור, עם כל הכבוד, אי אפשר לחנך את הציבור להפוך לבודק לפי תקן 562.
רונן רגב כביר: לא הגיוני.
רונן רגב כביר: צריך להיות כלי מידע ברור לציבור, אבחנה בינארית – זה מותר – זה אסור – ואז אפשר לדבר על חינוך הציבור.
רונן רגב כביר: לא יכול להיות שבטיפת חלב אנשים יעברו קורס מזורז באיך לבדוק עמידות לשבירה, חלקים מתנתקים, זה פשוט לא הגיוני.
רונן רגב כביר: אז זה פה, אחרי זה יעשו להם קורס כזה לגבי מוצרי חשמל שמיועדים לילדים, אחרי זה יעשו להם קורס לגבי טקסטיל, אחרי זה לגבי מזון, זה פשוט לא הגיוני.
רונן רגב כביר: בשביל זה יש מערך אכיפה, בשביל זה יש סטנדרטיזציה, ואי אפשר.
רונן רגב כביר: אני חושב שמה שאמרת על אחריות ההורים הוא מאד נכון, כאשר המדינה לוקחת אחריות לתת להם את הכלי להפעיל את האחריות שלהם, וזאת נקודת המפתח.
רונן רגב כביר: אז זה לגבי המתווה הכללי.
רונן רגב כביר: עכשיו, בהמשך, החיבור בין היוזמה שאתה התחלת לדבר עליה לעניין ההרתעה.
רונן רגב כביר: אמון הציבור, הפעילות שלו היא בדיוק לייצר תווים כאלה, זאת אומרת תווים לענפים שונים – מה זה אומר להיות עסק הגון מול צרכנים בענף מוצרי מזון, בענף סלולר, שאף חברה לא עומדת בזה, וגם בענף חנויות לצעצועי ילדים.
רונן רגב כביר: אנחנו, במסגרת הבקרות היזומות שלנו, רוצים את המידע הזה שיתפרסם באינטרנט.
רונן רגב כביר: אנחנו נבדוק אותו, אנחנו נבדוק כל יום על כל יבואן, על כל משווק, ואנחנו נדאג שחנויות שמקבלות את תו אמון הציבור בתחום הזה – לא יעבדו עם ספקים כאלה.
רונן רגב כביר: זה בדיוק כלי העבודה שלנו, אבל אנחנו צריכים את המידע.
רונן רגב כביר: ומי שמחזיק את המידע הזה – זה לא אנחנו.
רונן רגב כביר: ולכן קריטי שמידע למשל, כאשר המכס מגלה מישהו שהצהיר באופן שקרי שהוא מביא נעלים והתברר שזה צעצועים – שאנחנו נוכל, לפחות דרך האינטרנט – לקבל את המידע.
רונן רגב כביר: קריטי שגרישה יפרסם מידע על יבואנים שלא עומדים בדרישות, קריטי שאם יש יבואנים כאלה שאיך קראו להם?
רונן רגב כביר: יבואנים מפירים, זה בדיוק כלי העבודה שלנו.
רונן רגב כביר: כשאנחנו עובדים מול החברות והחברות האלה, הרשתות והחנויות האלה מתחייבות חוזית לעמוד בסטנדרטים, מתחייבות חוזית לעמוד בבקרה, ואם לא – אז אנחנו שוללים להם את התו.
רונן רגב כביר: והבעיה המרכזית היא שכרגע אין לנו את האמצעים לעשות את הפיקוח המהודק הזה.
רונן רגב כביר: אני מאד אשמח ליוזמה מהסוג שאתה מתאר, אנחנו נשמח להיות שותפים בה.
רונן רגב כביר: כבר אחרי הישיבה אני אדבר עם "בטרם" על כל הנתונים שהם מקבלים מוולפסון ומגורמים נוספים, שוב, כדי לשפר את הבקרה שלנו.
רונן רגב כביר: אבל כל זה מתחיל בפרסום לציבור של מידע על עסקים מעוולים.
רונן רגב כביר: ורק נקודה אחרונה לגבי הסמארט פון שעוד אין אפשר לפרסם בו מידע, הרבה יותר מסובך במקרה הזה לפרסם מידע על דגם שאושר, בדיוק מהסיבה שגרישה אמר – זה יכול להיות סוד מסחרי.
רונן רגב כביר: אין שום בעיה לפרסם מידע על דגם שלא אושר, אין שום בעיה.
רונן רגב כביר: תפרסמו מיד את כל הדגמים שלא אושרו.
ניב סיאק: גם יבואנים לא יביאו את זה, כי זה גורם להם סיכון.
רונן רגב כביר: בדיוק.
רונן רגב כביר: זאת הדרך להתערב בשוק.
זבולון אורלב: תסביר לי עוד הפעם את העניין של אי אפשר לפרסם דגם שאושר בגלל סוד מסחרי.
רונן רגב כביר: אני לא אומר אי אפשר, אבל ---
זבולון אורלב: לא, אני לא הבנתי את העניין.
זבולון אורלב: או שאולי היבואנים יסבירו לי – למה אי אפשר לפרסם?
ליאורה קבורס-הדר: קודם כל אנחנו בעד לפרסם.
ליאורה קבורס-הדר: אנחנו קודם כל פעם לפרסם.
גרישה דייטש: דגם שלא אושר על ידי שאר ---
זבולון אורלב: לא, לא, אתה לא הבנת את השאלה.
זבולון אורלב: דגם שכן אושר – למה אי אפשר לפרסם?
גרישה דייטש: אני אגיד.
גרישה דייטש: הדגם שלא אושר על ידי מכון התקנים לא נכנס לארץ.
גרישה דייטש: הוא לא עבר עבירה של איסור ייבוא או שיווק, או ייבוא.
זבולון אורלב: למה אתה לא עונה לי?
גרישה דייטש: עניתי.
זבולון אורלב: שאלתי למה דגם שכן אושר – אתה לא יכול לפרסם?
זבולון אורלב: אמרת סוד מסחרי, מה?
גרישה דייטש: לא, לא, לא, אני אמרתי שצריך רק לפתור את העניין של השהיה כל שהיא לפרק זמן שצריך לברר אצל יבואן ספציפי שהוא מוכן שהדגם שאושר – יפורסם.
זבולון אורלב: למה, מה הבעיה?
גרישה דייטש: אז הזכרתי קודם, הבעיה היא בעיה מסחרית של היבואן, שהוא אישר דגם מראש ---
זבולון אורלב: מה הבעיה המסחרית.
גרישה דייטש: והוא שומר את זה בסוד לקראת פורים נגיד.
רונן רגב כביר: אז רק כשהמוצר יגיע לארץ ויהיה לך את שטר המטען ואז תפרסם.
רונן רגב כביר: הרי זה לא רלבנטי.
זבולון אורלב: בסדר, ברגע שהוא מוציא את זה תשאל אותו מה המועד.
זבולון אורלב: אני לא רוצה, ברגע שזה הולך לחנויות זה צריך להתפרסם.
זבולון אורלב: כל עוד זה שוכב אצלו במחסן – שישכב 5 שנים, את מי זה מעניין?
זבולון אורלב: מה הבעיה המשפטית?
גרישה דייטש: אין בעיה.
גרישה דייטש: אמרתי בהתחלה שיש החלטה עקרונית.
גרישה דייטש: אני רק מבקש לתקן אחד מהדברים ברשותך, שנאמרו כאן, אני חייב לתקן.
זבולון אורלב: רגע, אתה סיימת?
גרישה דייטש: על ידי רונן.
גרישה דייטש: רונן אמר שהאכיפה במדינת ישראל היא נופלת מזו שבמדינות מפותחות, נגיד האיחוד האירופאי וארצות הברית.
גרישה דייטש: זה לא נכון.
גרישה דייטש: אני מכיר את זה בפועל והאכיפה שלנו מבחינה כמותית היא לא נופלת ממה שנעשה בשווקים באוסטריה ובשוודיה וכן הלאה וכן הלאה.
גרישה דייטש: זה דבר אחד, וזה חשוב לתקן.
גרישה דייטש: ישנה אישה אחת בשוודיה שהיא אחראית על זה, והיא עושה אכיפה, אחת, זהו.
גרישה דייטש: אני מכיר אותה אישית, הייתי בשוודיה, הייתי ---
זבולון אורלב: מר גרישה, יש לי חדשות בשבילך.
גרישה דייטש: אסור להגיד את זה, למה צריך להגיד על כל דבר שלא.
זבולון אורלב: יש לי חדשות בשבילך – אי אפשר להשוות את תרבות האתיקה, תרבות הצריכה, תרבות המסחר בישראל לשוודיה.
זבולון אורלב: זה שני עמים שונים עם תרבות.
זבולון אורלב: אנחנו במזרח התיכון והם שם בצפון מערב אירופה, הם מתלבשים באופן שונה, יש עוד כמה הבדלים.
זבולון אורלב: אם אתה לא יודע, אני אסביר לך מחוץ ל---
גרישה דייטש: בשוודיה אין ילדים?
זבולון אורלב: אני אגיד לך מחוץ לפרוטוקול עוד כמה דברים, בסדר?
זבולון אורלב: חברים, בעניין הזה אני חושב שאנחנו לא צריכים להשוות את עצמנו.
זבולון אורלב: אני לא חושב שאנחנו צריכים לרדת מהם, אבל הם לא המדגם עבורי בסוגיה הזאת.
זבולון אורלב: רצית להעיר, מה שמך?
ניב סיאק: שמי ניב.
זבולון אורלב: אתה גם יבואן.
ניב סיאק: גם.
ניב סיאק: אני מצטרף לדעה שנשמעה פה לגבי הפרסומים.
ניב סיאק: אז קודם כל בהחלט, אם יהיה מקום מהימן שאפשר לפרסם את מה שעבר, אנחנו בעד זה, ישבנו בפגישות ותמכנו בזה, העלינו את הרעיון ואני חושב שזה יכול לקדם את הנושא ששמו בטיחות הצעצועים ובטיחות הילדים.
ניב סיאק: שניים, אנחנו מאד בעד זה לפרסם את אותם מוצרים שאסור להכניס לישראל והסיבות הן פשוטות.
ניב סיאק: אותו יבואן כמוני, כמו חברי, שיידע שמוצר X כבר ניסו אותו להעביר, נפסל, יש מגוון אדיר של מוצרים בעולם, לא ינסה, לא יביא, לא ייתקע, לא יהיו לו הוצאות כספיות בלתי סבירות כי זה הולך להשמדה בסופו של דבר, ומיד באופן טבעי רמת הפיתוי, רק ההסתכלות, רמת ההתכוננות למוצרים שלא עברו – יורידו את נפח השוק של הסטטיסטיקה שדיברה כרגע על 10%.
ניב סיאק: אני לא רוצה להגיד למה, כי אני לא יודע.
זבולון אורלב: כשאתה שוקל לייבא איזה צעצוע – איך אתה יודע מה, אתה מביא את זה מסין לדוגמא, איך אתה יודע אם הצעצוע הזה, לפני שאתה מייבא אם הוא עומד בתקן, אם הוא לא עומד בתקן.
זבולון אורלב: אתה לא לוקח סיכון בזה שאתה מביא אותו או שאתה קודם מביא דוגמית כזאת?
ניב סיאק: קודם כל יש מספר אפשרויות להקטין את אי הוודאות, הרי יש פה אי ודאות.
ניב סיאק: האי ודאות נובעת מזה שהבדיקה בדרך כלל היא במעבדה, בתקנים מאד מחמירים, באנשי מקצוע שאנחנו כיבואנים אין לנו לא את האמצעים והרבה פעמים גם לא את הידע.
ניב סיאק: אחת האפשרויות להקטין את אי הוודאות זה לדרוש אישור שנקרא EN71, שזה אומר שהמוצר הזה נבדק על ידי מעבדות מקומיות שמוכרות בארץ ומאפשרות לייבא אותו לפה.
ניב סיאק: לא כל המוצרים יש להםEM71 מסיבות כאלה ואחרות שקשורות לא באנו אלא ביצרן, בספק עצמו.
ניב סיאק: שתיים, יש איזה שהוא ניסיון מצטבר שבו אנחנו מנסים להעריך וההערכה היא מאד כללית.
ניב סיאק: אבל אני בטוח, ואני מדבר בשמי בלבד כרגע, שאם אני אדע שיש לי אתר מסוים שיש בו תמונות עם מוצרים שהם לא תקינים ואני נמצא בסין ואני לוקח היום מחשב קטן ואני רואה מה המוצר, אני מיד רואה שהמוצר הזה לא עבר, אני פונה למוצר אחר.
ניב סיאק: מקטין את אי הודאות בנושא גם מבחינה בטיחותית, ובטח ובטח מבחינה כלכלית.
ניב סיאק: והמוצרים, אם מישהו לא הבין, בצעצועים יש מגוון אדיר, ענק, וצריך פשוט ככל שנקטין את אי הודאות זה יגרום לזה שיהיו דברים יותר תקינים בארץ.
זבולון אורלב: המסר שלך מאד מאד ברור.
ליאורה קבורס-הדר: רק רציתי להגיד, יש היום מעבדות בין לאומיות שיש להם היום סניפים בסין, בכל המקומות, מזרח אירופה, כל המקומות שבהם מיצרים.
ליאורה קבורס-הדר: יצרנים אמינים לא מוציאים צעצוע בלי שיש לו בדיקת מעבדה שקוראים לה EN71 והיום גם הסינים מחייבים את היצרנים לעשות את זה.
ליאורה קבורס-הדר: כלומר, אנשים שבאים היום ומייבאים, הם יודעים האם המוצר עבר בדיקה והאם יש לו EN71, ש-EN71 זה התקן הישראלי למעשה.
זבולון אורלב: הערות קצרות, אני חייב לסכם.
דליה ירום: הערה קצרה לגבי תעודות הבדיקה.
דליה ירום: מכון התקנים מכיר בתעודות בדיקה מחו"ל ואני חייבת להגיד משהו.
דליה ירום: מה שליאורה אמרה אני מאד מזדהה איתו ובתנאי שהיבואן הוא יבואן אחראי.
דליה ירום: לצערי אנחנו נתקלים בלא מעט זיופים של תעודות בדיקה ---
ליאורה קבורס-הדר: זה כבר פלילי, זה משהו אחר.
דליה ירום: אמרתי, אין מה לעשות.
דליה ירום: אבל ליאורה, אם בחודשיים האחרונים אנחנו נתקלנו בשבעה מקרים כאלה, זה המון.
ליאורה קבורס-הדר: תגישו תלונות למשטרה, אנחנו אומרים לכם את זה כל הזמן.
ליאורה קבורס-הדר: הדרך היחידה היא להגיש תלונה למשטרה, לא להגיד את זה לנו.
ליאורה קבורס-הדר: בסופו של דבר האנשים האלה צריכים להישפט במישור הפלילי וזה לא צריך להשפיע על כל תעשיית הצעצועים בארץ.
זבולון אורלב: גרישה.
גרישה דייטש: שני דברים קצרים, לגבי תלונות למשטרה – אנחנו נהגנו להגיש תלונות למשטרה לגבי התעודות.
גרישה דייטש: המשטרה סוגרת את התיקים האלה מחוסר עניין לציבור, נקודה.
גרישה דייטש: לוקח חצי יום של עובד שלי להיות במשטרה ואחר כך לא יוצא מזה כלום.
גרישה דייטש: נעזוב את זה.
גרישה דייטש: עכשיו, ברגע שיש ---
זבולון אורלב: יש לי בקשה אליך, בפעם הבאה שתיגש וזה התשובה שתקבל – אני מבקש לקבל את החומר אלי.
זבולון אורלב: אני תובע ודורש ממך לדווח לוועדה – הנה, הגשנו תלונה על זיוף בדיקות מעבדה של צעצועים והגשנו תלונה, נתקלנו בתשובה – לא מטפלים מחוסר עניין לציבור.
גרישה דייטש: אוקי, שתיים, איך אנחנו ----
זבולון אורלב: אני תובע את זה ממך וגם מכם.
גרישה דייטש: שתיים, אני הזכרתי את הכדורים האלה – הליכה על המים.
גרישה דייטש: היבואן הביא, אחד מהיבואנים הביא תעודה שהכדור הזה מתאים לדרישות התקן האירופאי הזה והזה החל עליו, ועל ידי כך הוא מתאים לדירקטיבה לצעצועים, דירקטיבה אירופאית לצעצועים.
גרישה דייטש: ההוכחה היא עמידה בתקן.
גרישה דייטש: אני במקרה מכיר את התקן, זה לא תקן 562, זה תקן אחר למתנפחים למים עד כמה שאני זוכר, ואני יודע שהוא לא חל על דברים שמיועדים למים.
גרישה דייטש: לשעשוע למים, לפלז'ר למים, מה שכתוב שם בתקן באנגלית.
גרישה דייטש: אני פניתי לסין באמצעות הנציגות שלנו בסין, של משרד התמ"ת.
גרישה דייטש: פנינו לגוף אחד, לקח לנו חודשים רבים עד שהצלחנו להגיע לשם והגוף הזה הודיע לנו, הוא בדק שהמעבדה הזאת שמופיעה בתעודה היא קיימת, אבל היא לא עשתה את הבדיקה הזאת.
גרישה דייטש: כי אמרתי, אולי המעבדה לא מקצועית.
גרישה דייטש: דבר שני, העברנו את זה לגוף יותר בכיר, הוא בודק את זה ולוקח לנו נגיד שנה עד שנקבל מסין משהו.
גרישה דייטש: זאת אומרת השיטה הזאת של בדיקת התעודה היא שיטה קשה מאד, כאשר היבואנים אומרים שהם לא אחראים על התעודה.
גרישה דייטש: הם אומרים מה, אני קניתי מוצר ואני מוכר אותו, מה רוצים ממני, אני יבואן קטן.
זבולון אורלב: רצית לומר משהו?
זבולון אורלב: ממש, חברים, אנחנו על הקצה.
תמר ברמן: בנושא הזה של הסימון, אני בכל זאת, הרעיון עלה עם הנושא של הסמארט פון.
תמר ברמן: בכל זאת, שם מצאתם איזה שהוא פתרון לנושא הזה של הבעיה המשפטית להגיד שהמוצר נבדק על ידי מכון התקנים כשהוא לא נבדק.
תמר ברמן: זאת אומרת יש איזו שהיא בעיה ושם, אם אני עם הסמארט פון אני כן אוכל לדעת שהמוצר נבדק כחלק ממשלוח.
תמר ברמן: מצאתם פתרון.
תמר ברמן: אני חושבת, שוב, אני חוזרת ואומרת שהפתרון הזה צריך להיות גם רלבנטי לנושא של סימון על המוצר.
זבולון אורלב: אני תומך בדעתך ואת תראי את זה בסיכום.
זבולון אורלב: ראיתי שהבאתם לפה, מה הבאתם לפה?
דליה ירום: הבאנו מוצרים שנפסלו, אמרנו אני יודעת, אולי ---
זבולון אורלב: טוב, בואי, נסיים בטוב, תראי.
דליה ירום: קודם כל הלכנו עם רוח החג המתקרב שאמרת, והבאנו, היום אם תבואו למעבדה שלנו בבאר שבע ואני מצטרפת ---
זבולון אורלב: גרישה, הישיבה לא הסתיימה.
זבולון אורלב: התקן פה זה שצריכים להיות בשקט.
דליה ירום: אני מצטרפת להזמנתו של גרישה, אם תבואו ---
ניב סיאק: הוא הממונה אבל.
זבולון אורלב: פה אני ממונה.
דליה ירום: אם תבואו אלינו היום למעבדה היא תראה כמו מסיבת פורים אחת גדולה כי זה הזמן שאנחנו בודקים, או התחלנו כבר, אני חייבת להגיד שאנחנו כבר בשלהי הזמן של היבואנים היותר אחראים שמביאים את המוצרים שלהם עוד לפני היבוא המאסיבי.
דליה ירום: אנחנו בודקים את כל המוצרים לפורים והבאתי קצת דוגמאות של מוצרים שנפסלו.
דליה ירום: אבל אם יצלמו אותך עם זה זה לא טוב.
זבולון אורלב: לא, לא יצלמו.
דליה ירום: לא, כי תראה איך הוא נראה: הוא גם פסול, הוא גם רעיל.
זבולון אורלב: למה הוא פסול?
דליה ירום: קודם כל הוא רעיל.
ניב סיאק: למה זה טוב פסולים, יגידו שזה מוצר פסול, כן.
ניב סיאק: זה משרת מצוין את הנושא, מה הבעיה?
דליה ירום: החומר רעיל.
דליה ירום: החומר מכיל מתכות כבדות.
דליה ירום: במקרה הזה יש פה גם עופרת וגם קדמיום ברמה גבוהה מהנדרשת.
דליה ירום: אנחנו גם בודקים כמובן שיש לו את פתחי האוורור והכל אבל זה יצא בסדר.
דליה ירום: יש לנו את התחפושת, זאת פרה לתינוק ממש, אבל היא דליקה.
זבולון אורלב: היא דליקה?
דליה ירום: הפירוש הוא שאם יש אמא שהיא לא מספיק אחראית והיא מעשנת ליד הילד וקצת נופל על זה.
זבולון אורלב: אבל אם יש פה תווית ---
קריאה: בגלל זה אנחנו לא סומכים על ההורים.
קריאה: הם מסתובבים בשטח.
דליה ירום: ממש לא.
דליה ירום: זה תווית שנדרשת על פי חוק סימון סחורות למוצרי טקסטיל, הוא כותב הוראות כתיבה ו---
זבולון אורלב: אבל זה מה שאתם אומרים שצריך להיות על התווית, לא?
ורד אורן: לא, בתחפושות צריך להיות כתוב שהוא מתאים לתקן 562.
דליה ירום: דרך אגב זה כתוב פה כי הוא הכין את זה מראש, אבל אנחנו פסלנו לו.
זבולון אורלב: רגע, רגע, מה אמרת עכשיו, שבתחפושות יש על כל מוצר ומוצר דרישה?
ורד אורן: יש דרישה.
זבולון אורלב: אז למה לא על כל צעצוע?
דליה ירום: כי זה מופיע בתקן.
דליה ירום: זה כבר קשור לתקן.
זבולון אורלב: אה, צריך הצעת חוק.
יצחק קדמן: הלכה למשה מסיני.
רונן רגב כביר: איך זה עומד בחוק התקנים זה שבתחפושות זה ----
יצחק קדמן: רגע, את אמרת משהו אחר, שכתוב שם שזה עומד בתקן למרות שזה לא עומד.
ורד אורן: אבל פה לא כתוב.
דליה ירום: לא, לא, במקרה הזה פסלנו.
זבולון אורלב: כי זה לכאורה, הנה, אני כתוצאה מהדיון הזה אם הייתי מגיע לחנות של תחפושות כדי לקנות לנכדה שלי או לנכד, והייתי רואה הייתי אומר – אמר גרישה אם יש תווית זה סימן שזה בסדר.
יצחק קדמן: בטח כתוב שם שזה לא לגילאי אפס עד שלוש.
דליה ירום: לא, לא כתוב.
זבולון אורלב: מאיפה האזרח הרגיל צריך לדעת את הדבר הזה?
זבולון אורלב: רגע, זה בגדר צעצוע?
דליה ירום: תחפושות זה בגדר צעצוע, כן.
דליה ירום: גם הפאה הזאת היא בגדר צעצוע והיא נפסלה גם בעיקר בגלל זה.
דליה ירום: היא גם דליקה וגם אתה רואה את הדבר הזה?
דליה ירום: יש לנו את המוצרים האלה שיש לנו קבוצה שלמה של אנשים ---
זבולון אורלב: וזה?
דליה ירום: גם בגלל הדליקה וגם בגלל החוד.
דליה ירום: זה פשוט צעצוע שזרקו אותו, התקן מחייב לזרוק אותו, הרי ילדים מטיחים אותם, אנחנו מטיחים וזה מתפרק ומייצר חלקים קטנים וכל זה.
דליה ירום: הברווז המפורסם ---
זבולון אורלב: מה הבעיה עם הברווז?
ניב סיאק: הוא מרעיש יותר מדי.
זבולון אורלב: אני גדלתי על הברווז הזה.
דליה ירום: אבל שלך היה בסדר, אבל זה כשילד בולע אותו והוא משחק עם זה באמבטיה זה לא טוב, הוא עלול להיחנק.
זבולון אורלב: אי אפשר לעשות שיהיה יותר קשה להוציא אותו?
דליה ירום: אפשר, אבל במקרה הזה לא עשו.
דליה ירום: זה יוצא בקלילות.
דליה ירום: הילד עם השיניים הוציא את זה.
דליה ירום: התקן בודק באיזה עומד מוציאים את זה.
דליה ירום: פה הוא סתם יצא רעיל.
דליה ירום: זה אחרי שהוא נשבר אז הוא יוצר את כל הפינות החדות האלה.
זבולון אורלב: אז מה, אז בגלל שצעצוע נשבר אז ---
דליה ירום: העניין הוא שהתקן מדבר על שימוש סביר ואנחנו מדמים שימוש סביר ואם הוא נשבר אחרי שדימינו שימוש סביר ויוצר דבר כזה – סימן שהוא לא בסדר.
זבולון אורלב: זה התעודות המזויפות?
דליה ירום: זה תעודות מזויפות.
זבולון אורלב: זה נראה כמו תעודה מקורית.
דליה ירום: לא, זו התעודה שלנו וזו המזויפת.
דליה ירום: זו אינטרטק, זו S.G.S והם ענו לנו S.G.S ואינטרטק, שזה לא אותנטי.
ורד אורן: כן, וזה מעבדות גדולות טובות וידועות.
ליאורה קבורס-הדר: S.G.S ואינטרטק הן המעבדות הכי גדולות שיש.
זבולון אורלב: טוב, אני מוכרח לומר שתכננו, כלומר כשקבעתי שנטפל בסוגיה הזאת, תראו, אתם יודעים, יש נושאים שאתה קובע את הנושא אתה לא יודע לאן תגיע וחשבתי שזו ישיבה קצרה של חצי שעה או שעה, אני יודע, משהו כזה והואיל ואני כבר עדיין ראש חוגי הצעירים במפד"ל, אבל בכל זאת לא כל כך צעיר, ובכל זאת קצת מנוסה בחיים, עברתי כמה תפקידים שאני כבר יודע הכל.
זבולון אורלב: אז זהו.
זבולון אורלב: אז למדתי פה היום, אני מוכרח להגיד, שיעור מאלף.
זבולון אורלב: שיעור ממש מאלף ואני קודם כל מודה לכם שדיברתם בפתיחות ודיברתם בכנות.
זבולון אורלב: יש לנו בעיה.
יצחק קדמן: יש לנו בעיה קשה מאד.
זבולון אורלב: יש לנו בעיה קשה מאד בתחום הזה.
זבולון אורלב: יחד עם זה שאני מקבל את מה שאומר מכון התקנים שלאור דו"חות מבקר המדינה נעשו שינויים, נקרא לזה ככה.
ניב סיאק: מהותיים מבחינתנו.
ניב סיאק: מהותיים.
ניב סיאק: אין מוצר היום שלא נבדק, נקודה.
זבולון אורלב: אתם לא העדים הנאמנים עלי, סליחה שאני אומר את זה, אתם בעלי עניין.
זבולון אורלב: נעשו שינויים ובכל מקרה אנחנו נבקש שזה ירשם כחלק מהסיכום.
זבולון אורלב: אנחנו רשמנו לפנינו את ההודעות של הממונה על התקינה במשרד התמ"ת ואת נציגי המכון.
יצחק קדמן: המכון לא יהיה קיים עוד מעט.
זבולון אורלב: בסדר, זו ישיבה אחרת בוועדת הכלכלה.