GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גבריאלה בר זכאי: כמו שאמרתי, מאחר והיא עוסקת בתחום המאוד רחב של צרכים של ילדים ונוער גם הנושא של שיתוף פעולה וארגון המשאבים מול הפרויקטים הלאומיים, כמו מניעת אלימות שזה פרויקט לאומי מאוד חשוב.
גבריאלה בר זכאי: גם כאן צריך להורות על שילוב של התחומים האלה, כדי למנוע כפילויות ובוודאי למנוע מסרים שונים.
גבריאלה בר זכאי: גם כאן, אנחנו במעלה אדומים, בחנו את הדברים האלה ועסקנו הרבה ובאמת, כמו שאתי ציינה, בעיקר בנושא של מניעת שתיית אלכוהול בקרב בני נוער, שזו תופעה - - -
זבולון אורלב: בדיוני הוועדה, עולה הרבה פעמים הסוגיה, שהילדים נופלים בין הכסאות של משרדי הממשלה.
זבולון אורלב: הילדים מטופלים על ידי שישה או שבעה משרדי ממשלה, באינטנסיביות כזאת או אחרת.
זבולון אורלב: אגב, הנחנו הצעה על שולחן הכנסת, להקמת או נציבות זכויות הילד, שזה איזשהו גוף מתאם.
זבולון אורלב: יש איזושהי ראייה אחת כוללת לגבי הילדים שנמצאים בנוער וחינוך ורווחה ובכל מיני מסגרות אחרות.
זבולון אורלב: את לא רואה את זה כחלק מתפקידי הוועדה למעמד הילד?
גבריאלה בר זכאי: אני רואה את זה, בפועל זה לא כל כך מתקיים.
גבריאלה בר זכאי: הוועדות האחרות, לא קיבלו את המסר שהוועדה הזאת היא "ועדת על", שבעצם צריכה לרכז את כל הוועדות.
גבריאלה בר זכאי: אני חושבת, שצריכה לבוא איזושהי אמירה מאוד ברורה בנושא הזה.
גבריאלה בר זכאי: זאת באמת המטרה, כי אני חושבת שצריך להתייחס ספציפית לילדים ונוער.
גבריאלה בר זכאי: אם אקח דוגמא מהתחום שלי, הרפואה, כמו שרפואת ילדים שהיא התמחות ספציפית - - -
זבולון אורלב: את רופאה?
גבריאלה בר זכאי: אני אחות במקצועי.
גבריאלה בר זכאי: יש רפואת ילדים, זאת התמחות ספציפית.
גבריאלה בר זכאי: כך זה גם נושא של ילדים ונוער, זאת התמחות ספציפית בקרב הרשות המקומית וככזו, צריך לתת לה באמת מענה מאוד ייחודי עם גג, עם ועדה אחת שמרכזת את כל הוועדות האחרות.
גבריאלה בר זכאי: לצערי, זה לא.
גבריאלה בר זכאי: אני בדקתי גם בערים אחרות, אני בקשרים עם ערים אחרות בגלל הפרויקט של "עיר בריאה", אני בודקת מודלים כאלה וזה לא קיים.
חיים געש: כי יש חפיפה עם ועדות אחרות.
חיים געש: אתה בא לועדת חינוך והוא לוקח לו סמכויות.
חיים געש: אז הוא אומר, מה פתאום?
חיים געש: יש ועדת רווחה או וועדת קליטה.
זבולון אורלב: הרעיון הוא לא לקחת סמכויות.
חיים געש: אלא לתאם.
זבולון אורלב: קודם כל, שתהיה ראייה עירונית אחת, שרואה איפה נקודות התורפה, איפה הבעיות, איפה ילדים נופלים בין השולחנות, איפה הילדים נופלים בין מחלקת החינוך למחלקת הרווחה.
זבולון אורלב: כי לחינוך יש כללי הסעה כאלה ולרווחה יש כללי הסעה אחרים והילדים שגומרים בחינוך המיוחד בשעה שתיים וזכאים למעונות יום שיקומיים, למועדונית יום ארוך, אבל משרד החינוך אומר, אני אסיע אותו בשעה שתיים והרווחה אומר, לי אין תקציב, יש בעיות שתורמים.
חיים געש: אתה מציין לבד את הבעייתיות בחפיפה.
זבולון אורלב: אז לכן אני אומר, צריכה להיות איזושהי בעיה, אני לא יודע אם צריכה סמכות על, אבל לפחות למועצת העיר יש איזושהי ועדה, שיכולה לטפל.
זבולון אורלב: לקרוא לשניהם, למשוך להם באוזניים ולהגיד להם, חבר'ה תראו, הילדים פה נופלים ביניכם, בואו נראה מה אנחנו עושים ואיך אנחנו מתקדמים ופותרים את הבעיות בין שניהם, או גם בהחלט מציפים בעיות עירוניות.
זבולון אורלב: כגון, שיש מחסור וטיפול בילדים בגיל הרך מאפס עד שלוש, שראש העיר שהולך לדבר עם שרי הממשלה יש לו תמונת מצב מה קורה פר עירייה.
זבולון אורלב: בהיבט הרחב של הילדים שלו, איפה הדברים האלה עומדים.
זבולון אורלב: זה לא צריך לגזול פרנסה, לא מועדת החינוך ולא מועדת הרווחה ולא מועדת נוער.
זבולון אורלב: ואני מבין שאלה שלוש הוועדות החופפות, נכון?
זבולון אורלב: ועדת הנוער ועדת הרווחה, וגם קליטה ובריאות, זה גם ועדת בריאות, יש גם את המשטרה המקומית יש הרבה חפיפות.
זבולון אורלב: טוב, נלך למשרדי הממשלה, נתחיל עם משרד הרווחה.
זבולון אורלב: נמצא איתנו מוטי וינטר מנהל האגף לשירותים חברתיים, הסמנכ"ל.
מרדכי וינטר: בוקר טוב.
מרדכי וינטר: הוועדה הזאת, בעצם משנת 2000, היתה יוזמה של המשרד לביטחון פנים.
זבולון אורלב: טוב, תיכף משרד החינוך ידבר.
מרדכי וינטר: יש כל מיני יוזמות, או פרויקטים.
מרדכי וינטר: היום ברשויות המקומיות, שאמורות לנסות לעשות את התיאום הזה בין השירותים.
מרדכי וינטר: יש את התוכנית הלאומית, יש 'מוכתב יחדיו' שמוביל הג'וינט, יש 'קדימה' שאנחנו בזמנו פיתחנו ו'עיר ללא אלימות', כמו שהגברת הזכירה.
מרדכי וינטר: מה שבדרך כלל מאפיין את כל התוכניות האלה, שיש משרד אחראי שמוביל אותם או איזשהו גוף, שיש לומר שווים במקרה דנן, נחקק החוק מבלי שאף אחד היה אחראי עליו מבחינה מיניסטריונית ואף אחד לא הקצה משאבים לטובת העניין ולכן הוא בעצם כזה בן אבוד ברשויות המקומיות.
אסא בן יוסף: מה זה משאבים?
מרדכי וינטר: מכיוון שאף אחד לא אחראי, ראש הרשות לא בדיוק יודע מה לעשות איתו, אין לו אחריות והוא נשען על ועדות חזקות יותר כמו זו.
זבולון אורלב: אבל כל הוועדות, גם הסטטוטוריות בעירייה, לא השר המיניסטריאלי האחראי עליהם, אלא ועדת החינוך.
חיים געש: לא, אבל תקציב החינוך והרווחה של הרשויות הוא הולך בmatching הרשות המקומית והמדינה, גם פעולות וגם תקנים.
זבולון אורלב: כנ"ל רווחה.
זבולון אורלב: אבל, אם יש לך יו"ר ועדת חינוך וועדת רווחה, הוא עושה בקרה על המדיניות שם.
מרדכי וינטר: לדעתי, לא הושקעה מספיק מחשבה בנושא הזה.
מרדכי וינטר: לא פה ולא בכנסת ולא במשרדי הממשלה.
מרדכי וינטר: זאת אומרת, אף אחד לא הבין בעצם מה הוא רוצה להשיג מהחוק הזה ולכן, הוא כמו שהדוח הזה מביט, גם כשאני מסתכל על תחומי העיסוק של אותם רשויות שעוסקות, רובן עוסקות בנושאים שוליים ולא בנושאים המרכזיים של ילדים וילדים בסיכון, לדעתי.
מרדכי וינטר: ולכן השאלה, יכול להיות שצריך תיקון של החוק, יכול להיות שצריך להיות חוק חובה, מבחינת חוק חובה לאור החשיבות של הנושא של זכויות ילדים היום בישראל, השנה.
מרדכי וינטר: בשנת 2000 המצב הוא שונה לעומת היום כן?
מרדכי וינטר: ונגיד, הוועדה הזו, לדוגמה, כשהיא נולדה היה לה מעמד אחר והיום יש לה מעמד אחר וחשיבות אחרת.
מרדכי וינטר: אותו דבר, אם אתם רוצים שהכנסת כאילו תהיה זרוע מסוימת של הוועדה לזכויות הילד אז צריך לעשות משהו, צריך להרחיב אותה, להפוך אותה לחובה.
מרדכי וינטר: לראות איזה ממשרדי הממשלה יעשה משהו, כי אם תיקח לדוגמה, שעובדת טוב במסגרת התוכנית הלאומית, יש ועדה מהסוג הזהה, כן?
מרדכי וינטר: שיש לה משאבים והיא עובדת וכל משרדי הממשלה, או לפחות חמישה משרדי ממשלה, שותפים בה והעסק עובד יפה, בכל מקום.
מרדכי וינטר: אנחנו עכשיו מתקרבים, יהיה מאה שישים וארבע רשויות, העסק עובד עם חמישה משרדי ממשלה.
זבולון אורלב: הוא עובד גם ברמה של הרשות המקומית?
מרדכי וינטר: רק ברמה של הרשות המקומית, יש ועדה וכולם שותפים בה והיא מתכנסת .
זבולון אורלב: ועדת שמיט, כן?
מרדכי וינטר: כן.
מרדכי וינטר: התוכנית הלאומית.
מרדכי וינטר: לכן, צריך פה לעשות תיקון דרסטי משמעותי, אם אתה רוצה שיהיה לזה ערך, כי אחרת נדבר ולא יצא מזה כלום.
זבולון אורלב: משרד החינוך, הדרה רוזנבלום, שהיא אחראית על מועצות תלמידים במשרד החינוך, במינהל חברה ונוער, שעדיין מחפש מנהל.
הדרה רוזנבלום: היום זה "מנהיגות צעירה", אני אחראית על כל המנהיגות הצעירה, אבל זה בסדר.
הדרה רוזנבלום: אני אוהבת את מועצות התלמידים והנוער.
זבולון אורלב: אנחנו קוראים מה שהילה פאר שולחת לנו.
זבולון אורלב: צריכים להעיר ללשכה.
זבולון אורלב: אנחנו מקבלים רשימות מלשכות השרים, מה שמות הנציגים ומה התואר שלהם ואנחנו רק קוראים את מה שמשרד החינוך שולח לנו.
הדרה רוזנבלום: אוקי, בוקר טוב לכולם.
הדרה רוזנבלום: בשנת 2000 הייתה יוזמה, וזה באמת היה בשיתוף.
הדרה רוזנבלום: זה היה יחד, עוד הייתה אז פעילה וכן דני נווה, שהיה אז חבר כנסת נענה לבקשת מועצת התלמידים והנוער הארצית והחליטו להוציא את התיקון הזה לחוק פקודת העיריות.
הדרה רוזנבלום: כי הרעיון היה לנסות להציף בעיות של נוער ברשויות המקומיות.
הדרה רוזנבלום: החליטו שזה מתאים יותר לערים, כי כשזה בישובים ובמקומות קטנים יותר, אז ישובים ביחד, גם החינוך וגם הנוער וכבר דברים האלה עולים פחות או יותר בערים, יש יותר ועדות ולכן זה רק בערים.
הדרה רוזנבלום: באמת בהתחלה היו דברים מאוד יפים, היו עושים שולחן עגול והיו מציפים בעיות של נוער.
הדרה רוזנבלום: יש לנו דוגמאות מחמש ערים שאפילו יו"ר, ראש המועצה, בזכות זה הפך להיות יועץ ראש העיר לענייני נוער.
הדרה רוזנבלום: לצערי, מאחר שאין אכיפה לנושא הזה וכמובן גם לא דרבון, למרות שפעם בשלוש שנים יש איזושהי ישיבה בנושא, באמת ירדו וכמעט נגוזו כל הישיבות האלה, אבל בזכות, אני מקווה, שבזכות החוק החדש של השלטון המקומי בנושא חוק הרשויות המקומיות, ששם כן ישבו וימשיכו עם שולחן עגול כל הנושאים שקשורים לבני הנוער יעלו גם נושאים---
זבולון אורלב: איזה חוק חדש?
הדרה רוזנבלום: יש את חוק הפקודה.
הדרה רוזנבלום: יש את חוק הרשויות המקומיות, שיש כאלה שקוראים לזה החוק הבלתי פורמאלי, מה שאתה דיברת עליו, שיש מנהל יחידת נוער ומועצת תלמידים ונוער רשותי.
הדרה רוזנבלום: אז, זאת אומרת, אני מקווה שככל שבאמת יותר מועצות תקמנה את מועצות התלמידים והנוער הרשותיות ושם יהיה יותר מגוון של אנשים, שיהיו שותפים מבחינת מייצגי הנוער, יוכלו גם להציף ולהעלות את הדברים האלה.
הדרה רוזנבלום: אבל המטרה הייתה אחרת, המטרה הייתה בפירוש לנסות וללקט את כל הגופים שבעיר בנושא זכויות הילד.
זבולון אורלב: איך את רואה את עתידן של הוועדות האלה למעמד הילד?
הדרה רוזנבלום: אני חושבת, שאם אנחנו רוצים למקד סוגיה זו ולחזק אותה, צריך לעשות על זה איזשהו מעקב, מה קורה עם זה?
הדרה רוזנבלום: למרבית הרשויות, אולי יש ועדה אחת כזאת ולנו יש רשימה, פונים אלינו נציגי בני הנוער, יש לנו רשימה של עשרים ואחת רשויות שהן עושות את זה פעמיים שלוש בשנה.
הדרה רוזנבלום: יותר לא עושים עם זה שום דבר.
זבולון אורלב: טובה בן ארי, ממונה על יישום חוק זכויות הילד במשרד החינוך.
טובה בן ארי: תודה רבה.
טובה בן ארי: אכן אני רוצה להשלים את מה שהדרה אמרה, בעקבות החוק הזה הובלנו תהליך איזשהו, שקראנו לו 'בונים הסכמות בחינוך' והתחלנו לקדם את רב שיח בין הגורמים העוטפים כל ילד בכל מקום.
טובה בן ארי: ועשינו את זה.
טובה בן ארי: מחוז תל אביב בזמנו לקח את זה כדגל והוביל את זה ברשויות המקומיות, בהמשך הדרך אני התלוויתי לועדות ברמה האישית.
טובה בן ארי: אני רוצה קצת, רמה אישית מקצועית כמובן, התלוויתי לכמה ועדות, כל שנה אני מתלווה לשלוש-ארבע וועדות ואני מלווה אותם בהתלבטויות.
טובה בן ארי: אני חושבת, שהדבר החשוב ביותר הוא, שגם מרכז המחקר והמידע מזכיר את זה, זה סעיף שתים עשרה ושלוש עשרה לאמנת זכויות הילד, שזה הזכות להישמע ולהשתתפות.
טובה בן ארי: לכן, אנחנו צריכים באמת לבנות מבנים רבים יותר להשתתפות בני נוער בקבלת החלטות, לא רק בעניינים הנוגעים להם אלא גם בעניינים הארגוניים, בהתייחס למה שאמרו פה החברים, התקצוב, אני ראיתי ברשויות אחרות ויעיד רומן שיושב לימיני, רומן הוא מעיריית יוקנעם, שאני שותפה לועדה שלו בשנה האחרונה, אני שותפה גם ביהוד אני גם שותפה בעוד ערים שונות, במבנים, איך ליצור את המבנים ואת הפעילויות עם הנוער ולמען הנוער, שזה נכון שאין תקציב לרשויות, אבל כשרשות מוצאת לנכון, שזה קו מוביל אצלה, אז יש גם תקציב לועדה הזאת.
טובה בן ארי: אני חושבת שהוועדות האלה מאוד חשובות ואני מקווה שבעזרתך אנחנו נעלה מדרגה.
זבולון אורלב: אני אגיד לך את האמת, אני עד עכשיו נבוך.
טובה בן ארי: אז אני אעזור לך, אחר כך אנחנו נשוחח על זה.
זבולון אורלב: אני עד רגע זה נבוך.
זבולון אורלב: כלומר, יש הרבה כוונות טובות.
זבולון אורלב: חשבתי שהיא צריכה להיות הוועדה הרואה את התמונה הכוללת של מעמדם של ילדים, בעיותיהם, זכויותיהם, רמת הרשות המקומית יושבים בה נציגים מכל הגורמים ויכולה לזהות בעיות, יכולה לתאם בעיות, יכולה לקבוע את סדרי העדיפויות של הישוב או לתת כלים בידי מקבלי ההחלטות ומה שמתברר ככה, קודם כל, יש חוק חדש שיזם שר החינוך גדעון סער, שבעצם מקים מועצות תלמידים ישוביות על פי, בתוקף חוק, שכבר יש במה לילדים, לצעירים, לקטינים, איך שנקרא להם, לילדים יש להם במה לדבר.
טובה בן ארי: אבל צריך גם להחליט לא רק לדבר, גם להיות שותף לקבלת החלטות, זאת המהות.
זבולון אורלב: השאלה היא, האם הוועדה למעמד הילד היא הבמה, ששם מתקבלות ההחלטות?
מור פינקלשטיין: צריך לדאוג שזה יהיה כך.
זבולון אורלב: השאלה, איזה החלטות.
זבולון אורלב: כי לכאורה, יש בכל תחום ועדה סטטוטורית או לא סטטוטורית, שמקבלת החלטה.
זבולון אורלב: ועדה לועדת החינוך מקבלת החלטה בתחום החינוך.
זבולון אורלב: ועדה לרווחה ושירותים חברתיים מקבלת החלטה בשירותים החברתיים.
זבולון אורלב: ועדת הנוער מקבלת החלטה בתחום תנועות הנוער, בתחום הנוער, שזה גם עם תנועות הנוער.
זבולון אורלב: עכשיו, יש מועצות תלמידים, אז יש עוד.
טובה בן ארי: יש גם קבוצת נוער של יוניצף, שבהמשך הם ירחיבו על זה.
זבולון אורלב: זה לא סטטוטורי, זה גוף וולנטרי.
זבולון אורלב: מצד שני, אני יושב כאן בועדה ורואה ישיבה אחרי ישיבה את הבעיה, איך ילדים נופלים בין כל השולחנות האלה.
הדרה רוזנבלום: לכן הייתה הרעיון של הוועדה לזכויות הילד, שיהיה לפחות פעמים שלוש בשנה מפגש עם כל הגורמים, אבל זה לא מתקיים.
טובה בן ארי: אבל זה לא ישים פעמיים שלוש.
טובה בן ארי: גם אם זה יתקיים, הדרה, עדיין, במה הם עובדים בפועל?
טובה בן ארי: במה הם שותפים בפועל?
זבולון אורלב: זה הוועדה תחליט, כל מקום לגופו.
טובה בן ארי: נכון, אבל זה בדיוק מה שלא קורה.
זבולון אורלב: זה הרעיון של הוועדה לזכויות הילד הזאת.
זבולון אורלב: אם ענייני חינוך יכולים להיות נידונים בוועדת חינוך, ענייני רווחה בוועדת רווחה, וכן הלאה, הכנסת חשבה שכדאי להקים ועדה לזכויות הילד, שחותכת את כל הוועדות.
זבולון אורלב: אני רק שנה ומשהו חבר בועדה הזאת, אולם לצערי, לא הייתי אף פעם חבר בוועדה הזאת ואני חייב לומר שיש לה הצדקה מלאה.
זבולון אורלב: כלומר, באמת הבעיה חמורה ביותר כשילדים נופלים בין הכסאות, היום זה עיקר הבעיה לפי דעתי, של הילדים בישראל.
זבולון אורלב: נמשיך עם משרדי הממשלה ואני מבקש לקצר.
זבולון אורלב: משרד הבריאות, בבקשה.
שיר ווגמן: בתוך הרכב הוועדה, יש גם היבט של בריאות הציבור ומשרד הבריאות לא משתתף בועדה הזאת של זכויות הילד.
זבולון אורלב: לשר הבריאות, יש סמכות להגיש תיקון לחוק.
זבולון אורלב: לא צריך בשביל זה חברי כנסת.
זבולון אורלב: תגישו תיקון לחוק, זה בסדר גמור.
זבולון אורלב: משרד התמ"ת, בבקשה.
זבולון אורלב: מיכל כרמל מהמעונות?
מיכל כרמל: נכון.
מיכל כרמל: קודם כל, אני רוצה להגיב לדברי הגברת ממעלה אדומים ולהדגיש, שהתמ"ת לא בונה מעונות.
מיכל כרמל: התמ"ת תומך ועושה היום באמת הרבה מאוד בנושא של תמיכה למי שיוזם להקים מעונות.
מיכל כרמל: עכשיו, במה מתבטאת התמיכה הזאת?
מיכל כרמל: יש גם במבחני התמיכה, הם מפורסמים באתר שלנו, אפשר, יכולה להיכנס ולראות.
מיכל כרמל: את יכולה גם לשוחח איתי אחר כך, אז אני אסביר לך יותר טוב.
מיכל כרמל: מה שהתפקיד שלנו---
זבולון אורלב: אם אפשר רק לקצר בדיון הזה, משפט אחד ותו לא.
מיכל כרמל: אז אני אגיד את התמיכות שיש.
מיכל כרמל: יש תמיכה של עד שבעים אחוז לבניית מעונות יום חדשים, שזה הרבה מאוד.
מיכל כרמל: הרחבת מבנים קיימים, זאת אומרת, אם יש מעון שהוא קטן אפשר להרחיב אותו וגם לקבל עליו תמיכה בהסבת מבנים פרטיים או אפילו ציבוריים שרוצים לייעד.
זבולון אורלב: יתר הפרטים יימסרו לך באופן ישיר, גם תוכלי לראות באתר.
מיכל כרמל: עוד משפט אחד קטן.
מיכל כרמל: בהיעדר החוק שעבר רק בקריאה ראשונה, אנחנו מחכים ומאוד מצפים שחוק הפיקוח על מעונות יום יעבור - - -
זבולון אורלב: אני מצפה?
מיכל כרמל: אנחנו מאוד מצפים.
זבולון אורלב: פני לממשלה הנמרצת שלך, שסוף סוף תדאג שהקואליציה תצביע בעד החוק, אז אנחנו נעביר את זה.
מיכל כרמל: הדבר שבאמת אותנו מאוד מדאיג, זה מסגרות מסכנות.
זבולון אורלב: זה הדיון הבא.
זבולון אורלב: רק להשלים, יש החלטת ממשלה על ביצוע המלצות טרכטנברג, שמשדרגות באופן דרמטי את כל בינוי המעונות.
זבולון אורלב: מדובר על תוספת של עשרות אלפי מקומות.
זבולון אורלב: תקציב של למעלה ממיליון שקלים כדי לבנות מעונות חדשים.
זבולון אורלב: אתי בנימין, הנהגת הורים ארצית, בבקשה.
שרה כהן: אנחנו גם כן, גם משרד הקליטה רוצים.
שרה כהן: עברת את משרדי הממשלה, דילגת עלינו.
זבולון אורלב: בסדר, אני אתן לכם.
זבולון אורלב: לא דילגתי, אני אחזור אליכם.
אתי בנימין: מאוד עצוב לי להיות כאן היום.
אתי בנימין: אני מבינה גם מהדוח של מרכז המחקר והמידע, שאתי עשתה פה עבודה נפלאה, וגם מהשטח, שאי קיום הוועדות ברשויות המקומיות או אי התכנסות הוועדות, מסביר את מקומו של הילד בעיניהם של הרשויות.
אתי בנימין: בדוח של מחלקת המחקר, אנחנו רואים כמה רשויות בכלל החזירו את הטופס שנשלח אליהם, את השאלון שנשלח אליהם על מנת לענות על, איך אומרים, כמה התכנסו ומה הוועדות עשו.
אתי בנימין: אני רוצה להתייחס למשהו שקרוב לליבי, ירושלים, כי אני גם יו"ר ארגון ההורים בירושלים.
אתי בנימין: ועדה למעמד הילד בירושלים, התכנסה בשנתיים האחרונות ארבע פעמים, בדקתי את זה באתר העירייה.
אתי בנימין: היא התכנסה ארבע פעמים, אולם היא לא עשתה דבר.
אתי בנימין: החלטות לגבי ילדים והחלטות רבות לגבי ילדים בעיר ירושלים, מתקבלות בכלל בלי לשתף את הילדים וזה פשוט נורא.
אתי בנימין: לא יכול להיות שעיר כמו ירושלים, עיר הבירה של מדינת ישראל, תתנהג בצורה הזאת.
אתי בנימין: אני חושבת שהגיע הזמן, שתצא קריאה מהוועדה הזאת לכל ראשי הרשויות, להתחיל להתייחס לילדים, לשים את הילדים במרכז, לשתף את הילדים בתהליכי קבלת החלטות, לפחות אלה שנוגעים להם.
זבולון אורלב: נחזור למשרד הקליטה, ד"ר שרה פייר.
שרי פייר: אני אתן קודם את רשות הדיבור לשרה.
זבולון אורלב: התכוונת שאני אתן את רשות הדיבור.
זבולון אורלב: שרה כהן, מנהלת מחלקת רווחה במשרד הקליטה, בבקשה.
שרה כהן: נושא הקליטה בזווית של ילדים ונוער בסיכון מוסדר היום פורמאלית רק במהלך אחד, שהוא של התוכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון, שם השותפות של משרד הקליטה בזירה הישובית מעוגנת בהחלטת הממשלה ואנחנו חלק מתוך הועדת השיבה, מה שנקרא, ברשויות המקומיות, שנוטלות חלק בתוכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון.
שרה כהן: המקום של הקליטה לא מוסדר במסגרת החקיקה הזו.
שרה כהן: באופן כללי, נושא הקליטה בשונה מהנושא של החינוך והרווחה, לא מוסדר ברמה סטטוטורית ומתקיימות ועדות קליטה כוללניות, שלא עוסקות רק בילדים ונוער בסיכון, אלא באופן כללי בקליטה בישוב.
שרה כהן: הן לא מוסדרות סטטוטורית אלא עוסקות באופן כללי על בסיס של שיתוף פעולה בין המשרד לקליטת עלייה לבין הרשויות המקומיות.
שרה כהן: סטטוטורית, משרד הקליטה הוא זה שאחראי באמצעות הלשכות שלו למתן השירותים לעולים ויש פונקציה, שהיא פונקציה מקומית של מחלקת קליטה מקומית.
שרה כהן: אבל שוב, זה חלק מתוך התהליך שהוא לא מוסדר והוא לא רק רלוונטי לנושא של ילדים ונוער בסיכון.
שרה כהן: לפי מה שאני ראיתי, רק אחד עשר אחוז מתוך הנושאים עסקו בועדות לקידום מעמד הילד ברשויות המקומיות עסוק בנושא של הקליטה ואני חושבת, שמה שכרגע בעצם ניתן ללמוד, זה מהתהליך שמתקיים עם התוכנית הלאומית, שלטעמי היום, בראיית רוחב של מה שקורה בנושא של ילדים ונוער בסיכון הוא בעצם התהליך היחיד, שנותן לנו תמונת מצב אמיתית, שמבוססת על מיפוי צרכים של ילדים ונוער בסיכון על בסיס מיפוי מסודר, שלפיו אנחנו יודעים מה קורה באותן רשויות, שכלולות בתוכנית הלאומית.
שרה כהן: מה המצב של הילדים ושל הנוער בסיכון.
שרה כהן: אחת לשנתיים, משרד הקליטה בשיתוף עם המועצה לשלום הילד, מוציאים את השנתון 'ילדים עולים בישראל', שהוא האח הקטן של השנתון הכללי של ילדים בישראל והוא נותן רזולוציה מאוד מחודדת של המצב של הילדים והנוער בסיכון, גם ברמה הישובית.
שרה כהן: זאת אומרת, ישוב, נכון להיום, אם הוא מקיים איזושהי ראייה ישובית כללית ובאמת יש לו אינטרס גם לבדוק מה קורה עם הילדים בסיכון, פשוט יכול לעבור על החוברת הזאת ולדלות ממנה ברמת רוחב מה קורה במצב של הילדים העולים בכמעט כל תחומי החיים שלהם.
שרה כהן: לדעתי, המודל של התוכנית הלאומית הוא מודל שנותן לרשות המקומית, בהחלט נקרא לזה, ואני לא, אני, זאת אומרת, הוא נותן לו כוח.
שרה כהן: זאת אומרת, מוטי היה מאוד צנוע, אבל אני כמשרד שותף יכולה לבוא ולציין את המשמעות של מה שהתרחש בעקבות הפעלה של התוכנית.
שרה כהן: שהמרכיב הנוסף, שבהחלט חשוב מאוד להוסיף אותו, זה הנושא של השותפות של בני הנוער.
שרה כהן: שותפות של בני הנוער ושל ההורים שהוא כרגע קצת התמוסס.
שרה כהן: אני חושבת, שצריך לתת לזה הרבה יותר מקום ובולטות.
שרה כהן: לטעמי, מה שהיום חסר ביותר בשיח הישובי זה המקום של בני הנוער.
זבולון אורלב: רומן פרס, יו"ר הוועדה למעמד הילד ביוקנעם.
רומן פרס: אני לא אתייחס לכל אותן נקודות, שחשבתי.
רומן פרס: לגבי שותפות, אדוני היו"ר, הרכב הוועדה כמו שזה הוגדר בחוק.
רומן פרס: מאוד קשה לכנס אותם מאחר ויש גופים ארציים שונים, המשמשים כחברים מן המניין בוועדה, שאפילו לא עונים על הזימונים, על מכתבים עם בקשה לשלוח אלינו נציגים.
רומן פרס: לא משנה מי, אני לא רוצה להכנס לזה כרגע.
רומן פרס: יש שם ארגוני מורים וארגונים ארציים כאלה ואחרים.
רומן פרס: הוצאנו פעם, הוצאנו פעמיים וסתם בזבזנו זמן.
רומן פרס: השנה, אפילו לא השקעתי בזה, כי אני חושב שחבל על הזמן של כולנו.
זבולון אורלב: לפי החוק, לפניי.
זבולון אורלב: אבל גם למעשה מקומיים, אני לא מבין איזה- - -
רומן פרס: לא, יש שם כל מיני גופים ארציים ש- - -
זבולון אורלב: שלושה עד חמישה חברי מועצה, מנהל אגף חינוך, מנהל אגף רווחה, אחד מנהלי בתי הספר, נציג ארגון המורים העל יסודיים, ייצוג ארגון מורי אגודת ישראל, נציג הסתדרות המורים.
זבולון אורלב: זה הכול מקומי.
זבולון אורלב: יו"ר מועצת תלמידים עירוני, יו"ר ועד ההורים העירוני, מפקד תחנת המשטרה, נציג תנועות הנוער, נציג ארגון התנדבותי.
רומן פרס: זה מצוין אותם ארגונים ארציים, שנכון שזה צריך להיות- - -
זבולון אורלב: איזה ארגונים ארציים?
רומן פרס: תוכל בבקשה לחזור שוב על הרשימה שהקראת אותה?
זבולון אורלב: אתה מדבר על נציג ארגון המורים העל יסודיים, ארגון ארצי?
רומן פרס: גם.
זבולון אורלב: יש מקומי.
רומן פרס: מה זה מקומי?
רומן פרס: אבל אנחנו פונים לגוף ארצי, אנחנו לא יכולים- - -
זבולון אורלב: אל תפנה לגוף ארצי.
רומן פרס: למי יש מנדט למנות נציג שלהם, אצל מי, אצל ראש העיר?
הדרה רוזנבלום: יש לך לפי מחוזות ויש לך לפי ערים, כל אחד חבר ארגון.
זבולון אורלב: אתה רוצה להגיד לי שיש פה שני ארגונים ארציים, הסתדרות המורים וארגון המורים העל יסודיים?
רומן פרס: אדוני היו"ר, עיריית יוקנעם פנתה לגופים האלה, כבר לפני כמה שנים ועד היום, לא קיבלנו נציגות.
רומן פרס: לכן, אנחנו עובדים היום- - -
זבולון אורלב: אתה לא יודע מי יו"ר הסתדרות המורים ביוקנעם?
זבולון אורלב: אתה רוצה שאני אגיד לך בטלפון אחד?
רומן פרס: לא, אני לא צריך לדעת מי היו"ר.
רומן פרס: אותו יו"ר הסתדרות, צריך למנות נציג או הוא או מישהו אחר מטעמו.
רומן פרס: ברגע שפונים ולא ממנים, אני ממשיך.
זבולון אורלב: כשאתה פוגש אותו ברחוב, תגיד לו: "משה, תגיד לי מה העניינים, למה אתה לא עונה לי?" אמרת נציגים ארציים, אבל זה לא, כולם מקומיים.
זבולון אורלב: המחוקק לא התכוון שרן ארז יבוא מאשדוד, הוא גר באשדוד.
רומן פרס: לא רן ארז, אבל מישהו מהנציגים שלו, שאחראי על זה.
רומן פרס: הוא מן הסתם צריך להתייחס לפנייה ולמנות את הנציגים שלו, כך אני חושב.
זבולון אורלב: לא צריך למנות, יש מקומיים.
זבולון אורלב: חבר'ה אל תסבכו את זה, יש מקומיים.
זבולון אורלב: כל הרעיון הוא ועדה מקומית.
רומן פרס: אני מבין שנגעתם פה בנקודה של צירוף עוד משרדי ממשלה כאלה ואחרים, שוב, כמה שיותר גופים ארציים.
זבולון אורלב: אין פה משרדי ממשלה.
זבולון אורלב: שלושה עד חמישה חברי מועצה, מנהל אגף החינוך, מנהל אגף הרווחה או מנהל מחלקה לשירותים ציבוריים.
זבולון אורלב: אני לא יודע מה זה שירותים ציבוריים.
רומן פרס: בועדה לקידום מעמד הילד ביוקנעם, משתתפים הרבה מעבר לאותן פונקציות שהקראת עכשיו.
רומן פרס: במקום מנהלת בית ספר אחד, משתתפות אצלנו כל מנהלות בתי הספר.
רומן פרס: מעבר לנציג של תנועת הנוער אחד, כל תנועות הנוער כולל בנות שירות לאומי, כולל הגרעין, כולל כולם.
דני רביד: מועצת תלמידים?
רומן פרס: בוודאי, בוודאי.
זבולון אורלב: בבקשה, הצג את עצמך.
דני רביד: דני רביד, מהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
זבולון אורלב: פתרנו את בעיית הבטיחות.
רומן פרס: לגבי השותפות, אין לנו בעיה, כולם שותפים, כולם מתכננים וכולם גם שותפים לכל העשייה.
רומן פרס: נכון שיש ועדת חינוך ונכון יש ועדת רווחה וועדת קליטה ועוד אלף ואחד ועדות אחרות, אבל לוועדה לקידום מעמד הילד, אדוני היו"ר, יש משמעות אחת.
רומן פרס: למרות שיש ישובים שזה עוד לא התקדם וגם אצלנו, אני חושב, שעוד לא התקדמנו כמו שהיינו רוצים, אבל בגלל אותם דיונים, בגלל אותן ישיבות ובגלל אותה מודעות שאנו מצליחים להעלות בקרב אנשי חינוך, מערכת החינוך בישוב קודם כל, מערכת החינוך הפסיקה לפחד מהמושג זכויות הילד, זכויות התלמיד.
רומן פרס: זה לא סוד, לפני כשלוש שנים, בכל פעם שהתחלנו לדבר על נושא הזכויות, התגובה הראשונה היתה, ואני מדבר על מערכת החינוך, "עוד פעם על הזכויות"?
רומן פרס: "יש להם גם חובות, אבל מישהו זוכר על החובות?
רומן פרס: " אנחנו מתייחסים לזה כחלק אינטגראלי של כל התהליך.
רומן פרס: קודם כל, שיפסיקו לפחד מהמושג הזה זכויות, שיתחילו להבין שזכויות מביא אחריות וחובות זה הולך ביחד.
רומן פרס: ואני אומר לכם, יש בזה התקדמות מאוד משמעותית ויש לא מעט תוכניות ולא מעט פרויקטים, שכבר פיתחנו אותם יחד עם טובה ועם המנגנון שלה ואני מזמין את כולם ליוקנעם לראות איך זה מתפקד.
זבולון אורלב: כמה פעמים התכנסה הוועדה בקדנציה הנוכחית?
רומן פרס: הקדנציה הנוכחית, עוד לא.
זבולון אורלב: בשלוש השנים האחרונות?
רומן פרס: בין חמש לשש פעמים.
זבולון אורלב: שזה, פעם או פעמיים בשנה.
רומן פרס: כן.
זבולון אורלב: מר מימון ממגדל העמק, בבקשה.
יעקב ליצמן: תודה.
יעקב ליצמן: אני שמח להיות פה, אני חושב שמכל מפגש אפשר עוד ללמוד.
יעקב ליצמן: אני מציע שכל יו"ר ועדה להגנת הילד, יקבל יום הכשרה, שבו יגידו לו מה הוא צריך לעשות ומה מצפים ממנו.
יעקב ליצמן: אני בתפקיד יו"ר הוועדה כבר ארבעה חודשים, ומאז שהתחלתי את תפקידי התכנסנו כבר פעם אחת, הפעם הבאה תהיה במרץ.
יעקב ליצמן: אני חושב שכשראש העיר נותן מינוי למישהו לתפקיד יו"ר ועדה, צריך לזמן אותו למשרד ולתת לו דגשים מה הוא צריך לעשות, מהו החוק וכמובן את הזכויות, כי זו הפעם הראשונה שאני רואה את המסמך הזה.
יעקב ליצמן: אני התקשרתי למשרד, שם נתנו לי הצעות שונות איך לנהל וכו', אבל לדעתי, אני לא קיבלתי כלל הכשרה נאותה.
יעקב ליצמן: מה שקורה הוא, שאתה מנהל ועדה עם "תותחי על" בעירייה, מנהל אגף חינוך, מנהל אגף רווחה וכל אחד אומר, "זה שלי וזה שלי, מי אתה ומה אתה מבין?
יעקב ליצמן: " לכן, אני שמח שאני פה היום, אני בטוח שאני אנהל את הוועדה הבאה, יש לי פה הרבה חומר.
יעקב ליצמן: אני חושב, שצריך להפיץ את האמנה להגנת הילד לכל ההורים באופן אישי, לפרסם את זה בלוחות מודעות בבתי ספר, בעיריות, בתנועות הנוער, במועדוני נוער ובעוד הרבה מקומות.
זבולון אורלב: מותר לך לעיין בבקשה.
יעקב ליצמן: אף פעם לא קיבלתי את זה.
יעקב ליצמן: מגדל העמק לא יודעת מה זה, אני לא יודע מה זה.
יעקב ליצמן: צריך להפיץ את זה בכל, כי אנחנו עשינו סיבוב בבתי ספר ובתנועות הנוער, זה לא נמצא שם.
יעקב ליצמן: אולי ביוקנעם יש הרבה כאלה, במגדל העמק אין.
יעקב ליצמן: זה לא נושא אישי, אחד הדברים החשובים, שהעלו בוועדה, שאנחנו רוצים להפיץ את המסמך הזה.
יעקב ליצמן: אני אפנה בבקשה לקבל את החומר ולהפיץ את זה להורים, כי הם האחראים לזכויות הילד הראשוניים.
זבולון אורלב: דני רביד, בבקשה.
דני רביד: תודה רבה.
דני רביד: אני נציג הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, שרואה באוכלוסיית הילדים כאוכלוסייה בסיכון להיפגעות בתאונות דרכים.
דני רביד: מאוד חשוב, שבכל אחת ממאתיים חמישים ומשהו רשויות במדינת ישראל, מאבו בסמא בדרום ומגדל העמק ויוקנעם ופרדס חנה וכל הרשויות כולן, מהקטנה ביותר, מאלונה ועד תל אביב וירושלים, יהיו מטות בטיחות בדרכים פעילים ובכל מקום יהיה מנהל מטה בטיחות עירוני או מועצתי שפועל ומשתף איתם פעולה.
דני רביד: הרשות הלאומית גם מתקצבת פעילויות שונות בתחום הרשויות המקומיות וגם דרך תקציבים של משרד התחבורה, תקציבי תשתיות גדולים מאוד.