GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניר ידיד: זה עובד על סוללות.
ניר ידיד: ברגע שהסוללות הולכות להיגמר, ניתנת לכם התרעה בשלט.
ניר ידיד: השלט הקטן הזה, מתחבר לכל מחזיק מפתחות.
ניר ידיד: כמו שאתם רואים פה את כל המנורות האלה, הוא יכול להתחבר לארבעה מושבים במכה אחת על אותו מפתח.
ניר ידיד: זאת אומרת, אין צורך שיהיה מפתח לכל מכשיר.
ניר ידיד: אפשר גם לחבר כמה מכשירים כאלה לאותו כיסא.
ניר ידיד: זאת אומרת, שאם לאמא ולאבא יש שתי זוגות נפרדים אז אותו מכשיר כלומר, המכשיר השני יעבדו על אותו כסא.
ניר ידיד: זה המוצר בצורה מאוד בסיסית עובד על---
זבולון אורלב: זה קיים בשוק?
ניר ידיד: זה כבר קיים, ואני יכול מחר לעשות הזמנה.
זבולון אורלב: התחלתם למכור אותו?
ניר ידיד: עדיין לא.
זבולון אורלב: עדיין לא.
זבולון אורלב: עוד רעיונות?
אורלי לוי אבקסיס: יש לי שאלה.
אורלי לוי אבקסיס: כל העלות של המאתיים חמישים שקל, שבערך דיברנו.
אורלי לוי אבקסיס: זה פר רכב אם כך?
זבולון אורלב: לא, פר מושב.
אורלי לוי אבקסיס: כי אם בעצם אחד יכול לתפוס פה ארבעה ילדים או מושבים איך שלא תרצה, אז בעצם זה מוזיל את העלויות, לא כל אחד צריך בנפרד.
זבולון אורלב: אבל את צריכה ארבעה מכשירים כאלה.
זבולון אורלב: את צריכה ארבעה כריות.
אורלי לוי אבקסיס: אה, אני חשבתי כל המערכת עולה מאתיים חמישים.
ניר ידיד: את צריכה בטריות כאלה.
אורלי לוי אבקסיס: זה כבר הופך להיות מחיר מטורף.
ניר ידיד: בואו לא נסתכל על עלויות, הן תמיד יכולים לרדת בשנייה אחת.
ניר ידיד: זה הכול תלוי בכמויות.
ניר ידיד: אני בינתיים מדבר עם---
זבולון אורלב: אתה אומר שאם משרד התחבורה יקבע שזה תקן חובה במכוניות, אז זה לא יעלה אלף שקל.
ניר ידיד: זה ממש לא יגיע לסכומים האלה.
זבולון אורלב: מר רוזנברג.
ערן רוזנברג: אני שותף של איתי לוי.
ערן רוזנברג: עשינו אפליקציה לסמארט פון.
ערן רוזנברג: המוצר שלנו הוא חינם לחלוטין אפילו לא שקל ,
ערן רוזנברג: פשוט לחיצה באייפון להורדה ויש לך את המוצר.
ערן רוזנברג: המוצר עצמו מבוסס GPS שמזהה תחילה של נסיעה, מזהה עצירה, יודע לנטרל רעשים של רמזורים או עצירות בפקקים או דברים כאלה וברגע שהוא זיהה עצירה מוחלטת הוא פשוט מתחיל לשגע את הנהג עד שהוא יסגור את זה, שאם הוא יסגור את זה הוא בטוח יזכור שהתינוק- - -
זבולון אורלב: משגע.
זבולון אורלב: מה אני עם אייפון, גמרתי---
ערן רוזנברג: קודם כל תוריד אותנו.
זבולון אורלב: אתה תוריד לי אותו, אני לא יודע איך להוריד אותך, בהחלט אני אשמח.
זבולון אורלב: אין בזה טובת הנאה, כי זה לא עולה כסף.
ערן רוזנברג: חינם לחלוטין.
אורלי לוי אבקסיס: תסביר.
ערן רוזנברג: יש לנו כבר משתמשים, אנחנו יצאנו לשוק לפני חודשיים
זבולון אורלב: רגע, לפני כן תסביר לנו עוד הפעם.
זבולון אורלב: מה אפשר לעשות?
זבולון אורלב: חברי הכנסת צריך להסביר להם פעמיים.
אורלי לוי אבקסיס: לא ---
זבולון אורלב: את צודקת, אבל אני לא הבנתי.
זבולון אורלב: יש אפליקציה שלטענתך היא מזהה עצירה מוחלטת- - -
ערן רוזנברג: נכון.
זבולון אורלב: בעת העצירה המוחלטת, לא אמרת אם אתה פותח את הדלת לא פותח את הדלת, בעת עצירה מוחלטת המכשיר נותן לך אינדיקציה, הוא מחייג, הוא מצלצל או עושה רעשים---
ערן רוזנברג: במקום לחייג הוא שולח לך, זה נקרא מוטיפיקיישן, שזה בערך נראה כמו SMS כאילו אתה מקבל SMS עם רטט, עם סאונד שלנו של תינוק צוחק וזה כל כמה דקות יעשה את אותה התרעה עד שתנטרל אותה.
אורלי לוי אבקסיס: שאלה.
אורלי לוי אבקסיס: אני צריכה לפתוח כל פעם את האפליקציה ברגע שאני עולה על האוטו?
ערן רוזנברג: העלית נקודה טובה מאוד.
ערן רוזנברג: חשבנו על זה ואמרנו שזה מה שיגרום לאנשים לא להשתמש במערכת, לכן נתנו אפשרות לקבוע שעות, שאת יכולה לשים, למשל את נוסעת עם הילד משבע עד שש בערב, זה הטווח שאת נוסעת בערך, שימי את השעות, האפליקציה תתחיל לעבוד אוטומטית ותיסגר אוטומטית.
זבולון אורלב: זאת נקודת התורפה.
ערן רוזנברג: עכשיו נקודת ההנחה שלנו היא, שהיום כולם הולכים לסמארט פונים.
ערן רוזנברג: נתונים מראים שהשימוש באינטרנט בסמארט פונים, יותר גדול מכל PC בעולם ועוד נתונים מדהימים.
ערן רוזנברג: בקרוב יהיה לכולנו סמארט פון וכל מי שיהיה לו סמארט פון יוכל להוריד את האפליקציה, היא תהיה חינמית לחלוטין.
ערן רוזנברג: ואנחנו לא עשינו לשום מטרת רווח או משהו כזה.
זבולון אורלב: באפליקציה, אני יכול להכניס שעות שבהם האפליקציה עובדת.
ערן רוזנברג: שעות וימים.
זבולון אורלב: אני יכול לעשות שזה יעבוד תמיד?
ערן רוזנברג: כן.
ערן רוזנברג: יש כפתור.
זבולון אורלב: כפתור אחד?
זבולון אורלב: יעבוד עשרים וארבע שעות, שלוש מאות שישים וחמישה יום בשנה, שכל פעם שאני אצא מהאוטו זה ייתן לי תזכורת.
זבולון אורלב: בין אם יש לי ילד באוטו בין אם אין לי ילד באוטו, בין אם אני נוסע לבד.
זבולון אורלב: "אדוני, שכחת את הילד באוטו"!
ניר ידיד: אפשר להעיר שנייה אחת על המוצר?
ניר ידיד: אני הסתכלתי על המוצר, אני לא מזלזל חס וחלילה.
זבולון אורלב: אתה מתחרה שלו, מה פירוש?
זבולון אורלב: הוא עוד בחינם.
איתי לוי: אני לא בתחרות, סליחה עם אף אחד.
איתי לוי: המוצר קיים.
איתי לוי: אנחנו לא מרוויחים- - -
זבולון אורלב: רגע, אני אתן לך רשות דיבור, מר לוי.
ניר ידיד: אין תחרות.
ניר ידיד: אתה מסתמך על כך שיש לך אייפון או סמארט פון, כשלא לכולם יש סמארט פונים.
ניר ידיד: לסבא שלי, לאבא שלי לא יהיה סמארט פון, לדור המבוגר, לא בא לזלזל או משהו חס וחלילה, זה לא מכשיר שקל- - -
זבולון אורלב: במחיר שאתה מציע את המוצר שלך, אפשר לקנות כבר אייפון.
זבולון אורלב: גם את האייפון וגם את האפליקציה.
ניר ידיד: הבעיה של האייפון, שאתה מסתמך על הדבר השני, שהוא בעצם הסוללה של האייפון.
ניר ידיד: הסוללה של הסמארט פונים היא סוללה שנגמרת מאוד מהר.
ניר ידיד: ברגע שהאייפון שלך נניח נכבה, או אין לך סוללה, מה אתה עושה אז?
זבולון אורלב: מה אתה עושה כשהסוללה- - -
אורלי לוי אבקסיס: אתה מחפש מטען.
זבולון אורלב: יש לי התרעה, אבל אני אמצא מקום שאין---
ערן רוזנברג: אם אתה נוסע באוטו, לרובנו יש מטען בתוך האוטו.
זבולון אורלב: מייד אתן לכם רשות דיבור.
זבולון אורלב: אתה בקשת, מר רוזנברג.
ערן רוזנברג: לרובנו, לאנשי הסמארט פונים יש מטען באוטו ואנחנו מחברים אותו ברגע שנכנסים לרכב.
זבולון אורלב: נכון, אם הוא לא מחובר לפטנט של עידן.
זבולון אורלב: בפעם הבאה אני אעשה פה במגרש החנייה של הכנסת, שכולם יבואו עם הפטנט שלהם ונעשה הדגמה.
זבולון אורלב: נביא ילדים, כל אחד עם הפטנט שלו, ונראה איך זה עובד.
זבולון אורלב: אגב, זה יכול להיות רעיון לא רע.
זבולון אורלב: רעיון מצוין, אולי נעשה באמת---
אורלי לוי אבקסיס: הבעיה היא שיש כאלו שזה רק בשלבי פיתוח, אז מה יהיה איתם?
זבולון אורלב: לא, לו כבר יש אב טיפוס.
ערן רוזנברג: המוצר שלנו כבר היום עומד במרקט והוא יורד בארה"ב ואפילו בירדן ובערב הסעודית.
זבולון אורלב: אז איך אתם מרוויחים מזה, אם זה חינם?
איתי לוי: אנחנו לא מרוויחים.
ערן רוזנברג: אנחנו לא מרוויחים, אנחנו רק שמנו כסף בינתיים.
אביטל אפל-פנקס: אולי חשוב שהם יספרו גם, הם לא יודעים לשווק את עצמם, אבל שהם מפתחים היום את התוכנה גם לנהגי הסעות.
ערן רוזנברג: זה השלב השני שלנו.
ערן רוזנברג: יש לנו עוד שלב שאנחנו רוצים לצאת.
ערן רוזנברג: קודם כל להיכנס לתחום של אנדרואיד
קריאה: וזה עובד רק באפל?
ערן רוזנברג: כרגע זה רק באייפון, באפל.
ערן רוזנברג: באייפון ואייפד.
ערן רוזנברג: אנחנו רוצים להיכנס לאנדרואיד וגם לווינדוספון, שזה משהו שעדין לא הגיע לארץ, אבל זה משהו שייכנס.
ערן רוזנברג: ויש לנו כבר שדרוג למערכת לאיזשהו משהו שחשבנו לעשות של ילדים, שגם לזה אנחנו חושבים שנוכל לתת---
זבולון אורלב: למה הדבר שדיברת הוא לא טוב להסעות?
ערן רוזנברג: כי הסעות, אתה מטפל בכמה ילדים וזה שזה ייתן לך התרעה עבור ילד אחד, זה לאו דווקא יזכיר לך שיש לך כמה ילדים.
ערן רוזנברג: המקרה האחרון שקרה בארץ זה היה, שמתוך כמה ילדים שהורידו נשאר ילד אחד.
זבולון אורלב: הנהג יצא מהאוטו.
זבולון אורלב: ברגע שהוא יצא מהאוטו אז- - -
איתי לוי: אנחנו מנסים לבנות מערכת שתעבוד בשיתוף פעולה עם ההורים, שתתריע בפניהם שהילד הגיע לגן.
איתי לוי: יש לנו פה את המודל.
אורלי לוי אבקסיס: יש לי הצעת חוק.
זבולון אורלב: אתה הפלגת.
זבולון אורלב: תסביר, למה אפליקציה רגילה שיש לך, לא טובה להסעות?
אורלי לוי אבקסיס: כי פעם אחת אתה תיגש לאוטו.
ערן רוזנברג: יש לך כמה ילדים באוטו.
ערן רוזנברג: שכחת שניים, אחד יישאר.
קריאה: לרוב הנהגים בתחום ההסעות אין אייפון.
זבולון אורלב: טוב, מי?
עמיקם גרשונוביץ: כן, אני רוצה.
זבולון אורלב: לך יש פיתוח?
עמיקם גרשונוביץ: לא.
זבולון אורלב: לא, סליחה יש עוד מישהו עם פיתוח.
זבולון אורלב: תציג את עצמך והפיתוחים.
עמיקם גרשונוביץ: יזם חברת קריטיגארד בשיתוף, אנחנו מפתחים את המוצר ביחד עם חברת פוינטר ישראל.
עמיקם גרשונוביץ: המוצר שלנו, קודם כל טיפה שתי מילים על פילוסופיה, מתקשר יפה מאוד למה שאמרה הגברת קודם.
אורלי לוי אבקסיס: תקצר בקשה.
עמיקם גרשונוביץ: לא, זה לא פילוסופיה, זה תכליתי.
עמיקם גרשונוביץ: מי ששוכח את הילד באוטו זה הנהג.
עמיקם גרשונוביץ: אבא, נהג הסעות מה שזה לא יהיה.
עמיקם גרשונוביץ: לכן בבסיס של ההתקן, שכרגע אני אתאר, אין לנהג שום נגיעה, הוא לא יכול להפעיל את זה והוא לא יכול לכבות את זה, הוא לא יכול לחבל בזה, הוא לא יכול לכבות את זה בכוונה.
עמיקם גרשונוביץ: זה לא תלוי, מאחר והוא הגורם הבעייתי.
עמיקם גרשונוביץ: שכח, או עזב, או מה שזה לא יהיה.
עמיקם גרשונוביץ: יש מצבים, בערך שליש מהמקרים בעולם, שבהם ילדים נכנסים לבד לתוך המכונית ומתים בפנים.
עמיקם גרשונוביץ: אף אחד לא שכח אותם שם בפנים, והמערכת הזאת בעצם באה לטפל בכל המקרים האלה.
עמיקם גרשונוביץ: יש מערכת שמתאימה למכוניות פרטיות ויש מערכת שמתאימה לרכבי הסעות.
עמיקם גרשונוביץ: בשני המקרים היא לא תלוית כיסא, לא תלוית כרית, לא תלוית מושב.
עמיקם גרשונוביץ: בכל מה שנמצא וזז בתוך חלל הרכב, סוג החישה הוא שונה בין רכב פרטי לרכב הסעות, משום העובדה הפשוטה שלרכב הפרטי, למשל, החיישנים הם חיישנים שמבוססי משקל, כמו שהוזכרו כאן.
עמיקם גרשונוביץ: ללכת ולחווט אוטובוס עם שלושים וחמישה מושבים, בחיישנים בכל כיסא, לא ריאלי.
עמיקם גרשונוביץ: אי אפשר לבוא לרכב הסעה, או לחייב בחוק, או לבוא ולרצות למכור לרכב הסעות, מן מתקן מטורף שכזה.
עמיקם גרשונוביץ: לכן, החישה ברכב פרטי מבוססת על משהו שנמצא בתוך הכיסא ובתוך חלל המטען של הרכב הפרטי.
עמיקם גרשונוביץ: ברכב ההסעות, היא מבוססת על חישה שיושבת על תקרת הרכב.
עמיקם גרשונוביץ: מאחר וברקע שלי אני מפתח מכשור רפואי, אז היא גם עומדת בסטנדרטים של מה שנקרא- - -
אורלי לוי אבקסיס: מה היא מזהה?
עמיקם גרשונוביץ: היא מזהה תנועה.
אורלי לוי אבקסיס: נשימות?
עמיקם גרשונוביץ: היא מזהה מרמה של תינוק בן שבוע, שבית החזה שלו זז.
עמיקם גרשונוביץ: היא מזהה תינוק ישן, הכי חשוב היא יודעת להבדיל בצורה, שוב פעם, זה רק הבורא יכול להגיד, במאת האחוזים.
עמיקם גרשונוביץ: אבל אין התרעות שווא.
עמיקם גרשונוביץ: אחת הבעיות המרכזיות עם מערכות כאלה היא, שהם לא ייהפכו להיות "זאב זאב".
עמיקם גרשונוביץ: אם יתריעו בפניך בכל פעם או המערכת תטעה ותתריע כשאין ילד, אתה מתישהו תתחיל להתעלם ממנה.
עמיקם גרשונוביץ: המערכת גם בנויה בלוגיקה, שדבר ראשון תיתן התרעה מקומית לנהג שכרגע עזב את הרכב.
עמיקם גרשונוביץ: יש לי סרטון של מספר דקות, אם אתם רוצים לראות, שמדגים את כל היכולות של המערכת.
עמיקם גרשונוביץ: אם אפשר באמת להתחבר זה הכי טוב.
זבולון אורלב: אין לי פה כלום.
זבולון אורלב: לא חשבתי שנציג פה משהו.
מיכה בר מאיר: בהזדמנות זו, אני מבקש מכל המפתחים ליצור איתי קשר, כי לאיגוד ה ITS יש קטלוג אינטרנטי לכל טכנולוגית הבטיחות, וחשוב מאוד שהמוצרים שלכם יופיעו, כי רואים אותם שם מנהלי צי רכב, חברות הסעות וכל מי שהתחום מעניין אותו.
זבולון אורלב: פרסומת חינם ל- ITS.
זבולון אורלב: כמה זמן ייקח לך להעלות את זה?
עמיקם גרשונוביץ: ברגע שידליקו את המכשיר.
זבולון אורלב: נחזור אליך.
זבולון אורלב: כן אדוני, מי אתה?
דוד גאליס: אני מנכ"ל של חברת הסעות גדולה.
דוד גאליס: שנקראת "משדן" ובבעלותנו מעל מאה חמישים כלי רכב.
דוד גאליס: אני רוצה להפריד בין הרכב הפרטי לרכב ההסעות, כאשר ברכב ההסעות לצערי יש יותר מקרים של רשלנות נהגים, כי אותו נהג לא מבצע את הסריקה, משם באו כל האסונות האחרונים.
דוד גאליס: יושב לשמאלי קצין הבטיחות, אנחנו מפתחים איזשהו פיתרון, שייאלץ את הנהג לעשות סיבוב עד סוף האוטובוס או עד סוף המיניבוס, ועל ידי נגיעה באיזה פריט שימוקם בסוף האוטובוס, נוכל לדעת שהוא עשה את הסריקה.
דוד גאליס: יש איתורן, יש פוינטר ויש עוד כמה חברות, העוסקות בפיתוח הזה.
דוד גאליס: אנחנו מנסים לפתח את המוצר הזה, אשר ימנע את ההורדה של הוילונות.
דוד גאליס: זאת אומרת, לא יצטרכו, כי נהג ההסעות יהיה חייב ללכת עד סוף הרכב, כי אחרת הוא פשוט: 1 - יקבל התרעה שהוא לא עשה.
דוד גאליס: 2 - הוא ייקנס על ידי מנהל החברה.
אורלי לוי אבקסיס: כן השאלה היא, אם הוא לא מוריד את הילד האחרון, סתם נוגע על הדרך כדי לא- - -
דוד גאליס: לא.
דוד גאליס: הוא צריך להגיע פיזית, עד סוף האוטובוס או המיניבוס.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אולי יש מספר ילדים, יש כמה ילדים מאחורה ונגיד הוא צריך עכשיו להוציא את הילדים מאחורה- - -
דוד גאליס: אני מציע שקצין הבטיחות יסביר.
זבולון אורלב: ניתן לקצין הבטיחות להסביר ואחרי זה נשאל שאלות.
מרדכי אלמוג: אני מוטי אלמוג ואנחנו מחברת דן.
מרדכי אלמוג: בעיקרון, חברת דן מפעילה אלף אוטובוסים ומאה חמישים רכבי הסעות ומאה חמישים רכבי תיירות.
מרדכי אלמוג: חברה גדולה שמתעסקת בהסעות האלה.
מרדכי אלמוג: מאה חמישים רכבי ההסעות שלנו, כמו שאמר דוד, הנהג, אם הוא היה הולך לסוף הרכב והייתי מאלץ אותו להגיע לסוף הרכב אני לא צריך את כל הפיתוחים האלה.
מרדכי אלמוג: הוא הגיע לסוף הרכב הוא רואה את כל מה שיש לו עד הקצה האחורי, היום כמו שאמר האדון מפוינטר או מאיתוראן, הן שתי החברות הגדולות, היום בישראל שמתעסקות עם ציי רכב, כדי להניע את האוטו אתה צריך את המערכת הזו.
מרדכי אלמוג: כדי להניע את האוטו גם כדי לכבות את האוטו, לא תוכל לכבות את האוטו, לא תוכל לכבות את האוטו אם לא היית בסוף הרכב.
מרדכי אלמוג: זאת אומרת, אתה מחייב אותך, את הנהג להצמיד את המכשיר, לחזור ולכבות את האוטו.
מרדכי אלמוג: כי אם אתה תנסה לכבות את האוטו, הוא לא ייכבה פשוט, ואז בעצם אתה מבין שאתה חייב ללכת לסוף האוטו.
מרדכי אלמוג: חוץ מזה, יש חיוויים שמגיעים למערכת המחשב של החברה, למוקד של החברה.
מרדכי אלמוג: שמיידית רואים שהנהג לא ביצע ואז אפשר לקרוא לו בקשר או להזעיק או להקפיץ למישהו למקום במיידית ולקנוס אותו אחר כך ולבקר ולפקח על הנהג.
מרדכי אלמוג: והמערכת בעצם היא לא יקרה, זה רק חיווט אחד לסוף הרכב ואתה מאלץ את הנהג להגיע לסוף הרכב.
זבולון אורלב: הוא יכול לעשות את זה בראשית הנסיעה?
מרדכי אלמוג: גם יחויב, מחויב ללכת.
זבולון אורלב: בראשית הנסיעה או בסוף הנסיעה?
מרדכי אלמוג: הוא לא יוכל לכבות את האוטו.
אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, לא, אבל כשהוא מתחיל להוריד את הילדים והוא מתחיל עם הילד האחרון, סתם דוגמה, על הדרך, אנחנו אוהבים קיצורי דרך, הוא מניח את זה שם, את הזה.
אורלי לוי אבקסיס: אומר, בסדר בדרך אני אוריד את שאר הילדים.
מרדכי אלמוג: הוא לא יוכל.
אורלי לוי אבקסיס: למה לא?
מרדכי אלמוג: כי אני אסביר לך, ברגע שהוא גמר את ההסעה הוא יכול לעשות שני דברים או להישאר באוטו ובעצם הוא נשאר עם הילד בתוך האוטו או ללכת מהאוטו.
מרדכי אלמוג: הוא לא יוכל לעזוב את האוטו אם הוא לא יכבה את האוטו והוא לא יוכל לכבות את האוטו אם הוא לא היה בחלק האחורי של האוטו.
זבולון אורלב: באם אפשר להתגבר על זה טכנולוגית?
זבולון אורלב: הנהג נכנס לאוטו והתניע, עוד לפני שעלה הילד הראשון, הוא חמם את האוטו בבוקר, יש לו דקה שתיים עד שהאוטו יתחמם, הוא הולך לסוף האוטו---
מרדכי אלמוג: לא, הוא לא יכול.
זבולון אורלב: תקשיב דקה.
זבולון אורלב: מה לא?
זבולון אורלב: הוא הולך לסוף האוטו.
זבולון אורלב: מה אתה אומר לי לא?
זבולון אורלב: הוא הלך לסוף האוטו ונתן את המגע הזה ועכשיו הוא עושה את כל ההסעה.
זבולון אורלב: בסוף ההסעה הוא כבר לא צריך לעשות את זה.
מרדכי אלמוג: אני נותן לו שלוש שניות לכבות את האוטו, או ארבע שניות לכבות את האוטו.
זבולון אורלב: כלומר, אתה יוצר- - -
עמיקם גרשונוביץ: זה גם קיים אצלנו.
עמיקם גרשונוביץ: זאת מערכת יפהפייה, היא גם קיימת אצלנו כפיצ'ר.
עמיקם גרשונוביץ: הבעיה היא, שהיא לא מונעת מצבים שילדים נכנסו לאוטו.
עמיקם גרשונוביץ: זה הדבר היחידי שהוא בנוסף- - -
זבולון אורלב: אני מוכן שארגון בטר"ם יעשה סקר כמה ילדים- - -
עמיקם גרשונוביץ: זה שליש מהמקרים בארה"ב.
זבולון אורלב: אני לא יודע בארץ.
זבולון אורלב: בארץ ארגון בטר"ם ידבר.
זבולון אורלב: אם הראש אומר, בשבילי הם ה"אורים והתומים" בסוגיות של בטיחות ילדים.
עמיקם גרשונוביץ: זה גם לא מונע תא מטען.
זבולון אורלב: בשבוע שעבר, העברנו להם גם הקצבה כספית בוועדת הכספים.
זבולון אורלב: לא מספיק, אבל בסדר גמור.
זבולון אורלב: הרעיון, אגב, אני מוכרח להגיד שהוא- - -
מרדכי אלמוג: יש לי משהו להוסיף אם אפשר.
זבולון אורלב: מה העלות של כזה דבר.
מרדכי אלמוג: מאות שקלים.
מרדכי אלמוג: או לחברה, שבעצם החברה עושה את זה בהתנדבות.
זבולון אורלב: מאות שקלים לחיווט הזה?
מרדכי אלמוג: כן, כי אתה צריך לחבר את זה למחשב.
מרדכי אלמוג: אין לנו סקר על זה, אבל אני מעריך שזה יכול להיות לא יותר ממאה חמישים שקל.
מרדכי אלמוג: כי בעצם, זו עוד מערכת אחת.
מרדכי אלמוג: עוד משהו אם אפשר אדוני היו"ר, את כל הנושא של חוק הפיצוי לתאונות דרכים, חס וחלילה תאונה מהסוג הזה, לחייב את חברות הביטוח לבקש מהנהג לשים איזה פיתרון שיהיה בעתיד או שהכלי רכב שיגיעו בעתיד שיהיו כבר עם המערכות האלה, שחברת הביטוח תחייב, כמו שהיא מחייבת.
מרדכי אלמוג: או שהיא תעלה את הפרמיה על האדם ואז הוא ייאלץ לשים מערכת מהסוג הזה.
זבולון אורלב: שאני אחייב אותו בחוק?
קריאה: אני ישבתי עם מנכ"ל איגוד חברות הביטוח, הוא אמר לי במפורש, זה לא מעניין.
קריאה: אין מספיק כסף בזה.
אורלי לוי אבקסיס: לא מספיק ילדים מתים בשנה.
זבולון אורלב: ארגון בטר"ם, בבקשה.
אביטל אפל-פנקס: אני אתחיל בנתונים, אני רק אקדים ואומר שאלה נתונים מהתקשורת על שלוש השנים האחרונות מ- 2008 עד העשרים וחמישי בדצמבר 2011.
אביטל אפל-פנקס: בקשר לתמותה, אנחנו יודעים בשלוש שנים האחרונות, שישה ילדים מצאו את מותם בתוך כלי רכב, שישה מקרים.
אביטל אפל-פנקס: ילדים בגילאי שנתיים עד חמש, כאשר אנחנו מכירים שלושה מקרים נוספים של תינוקות שנפגעו בצורה קשה עד אנושה, בגלל שהושארו ברכב.
אביטל אפל-פנקס: כאן זה כנראה דיווח חסר.
אביטל אפל-פנקס: על מקרה מוות, כל המקרים מדווחים בתקשורת.
אביטל אפל-פנקס: על מקרי השארה ברכב, בעצם הנתונים מהתקשורת רק נותנים לנו איזושהי אינדיקציה על התופעה, זה בהחלט נתון חסר.
אביטל אפל-פנקס: אנחנו מכירים על מאה ארבעים ואחת ילדים, שהושארו ברכב בשנים האחרונות.
אביטל אפל-פנקס: חלק מהם, כמעט כעשרים ושמונה אחוז אגב, נשארו או ננעלו בטעות על ידי האמא.
אביטל אפל-פנקס: זה גם קורה, צריך לדעת, מתוך המאה ארבעים ואחת מקרים, הרוב באמת הושארו ברכב, אבל בחלק האמא בטעות יצאה, המפתחות נשארו בתא המטען או איכשהו היא לחצה, או הילד לחץ על הכפתור וננעל ברכב.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אז היא זיהתה שהילד באוטו.
אביטל אפל-פנקס: היא זיהתה ואז לרוב בעצם גם יש דיווח על מקרי השארה כאלה, שלקח זמן עד שבאו והצליחו לחלץ את הילד.
אביטל אפל-פנקס: רוב המקרים, מסתיימים למזלנו ללא היפגעות.
אביטל אפל-פנקס: אם תרצה אני אדבר קצת על הטמפרטורה ברכב.
אביטל אפל-פנקס: אנחנו יודעים שגם בטמפרטורה, אנחנו יודעים שגם בימים, לא רק בימים חמים גם בימים קרירים יותר, עשרים ושתיים מעלות, הטמפרטורה בתוך הרכב יכולה להגיע לארבעים ושבע מעלות לאחר כשעה, גם בימים קרירים.
אביטל אפל-פנקס: אנחנו תמיד אומרים, זו תופעה בעיקר שבאמת אנחנו שומעים עליה בקיץ, אבל גם בימים פחות חמים הטמפרטורה ברכב, בזמן מאוד קצר עולה לטמפרטורות מסוכנות.
אביטל אפל-פנקס: כשבוחנים את כל התרחישים של היפגעות ברכב, רואים שיש מקרים של הורים שבאמת שכחו את הילד שלהם ברכב.
אביטל אפל-פנקס: יש מקרים שהורים משאירים בכוונה את הילד, הם יוצאים לסידורים, הם מעריכים שהסידורים ייקחו זמן קצר ואז קורה שהם שוכחים בעצם, שהם השאירו את הילד, למרות שהם אכן השאירו אותו באופן מכוון.
אביטל אפל-פנקס: אנחנו מכירים עשרים ושלושה תרחישים בשנים האחרונות, של ילדים שהושארו ברכבי הסעה, שניים הסתיימו במוות.
אביטל אפל-פנקס: גם מקרים שהסתיימו במוות של ילדים, שנכנסו לשחק ברכב חונה ליד בית ואף אחד לא ידע.
אביטל אפל-פנקס: והם לא הצליחו לצאת לאחר שהם ננעלו בתוך הרכב.
אביטל אפל-פנקס: בארה"ב, יש השנה עיסוק מאוד גדול בנושא של השארת ילדים ברכב.
אביטל אפל-פנקס: גם שם העיסוק גבר.
אביטל אפל-פנקס: הרשות הלאומית האמריקאית לבטיחות בדרכים, "ניצה", עשתה שולחן עגול ועכשיו היא עושה מחקר מאוד גדול עם יצרני כלי רכב, ארגוני בטיחות ילדים safe kids, שאנחנו נמנים עליהם והורים לילדים שנפגעו, והם בודקים היום את כל הפתרונות הטכנולוגיים שקיימים ולא רק פתרונות טכנולוגיים, יש פתרונות הרבה יותר, או שזה באמת פתרון, למשל כמו האפליקציה הזאת, שsafe kids ארה"ב משתמשת בה, היא מפרסמת את האפליקציה הישראלית דווקא.
אביטל אפל-פנקס: אם זה תגיות פשוטות של זיכרון ואם זה בעצם אמצעים טכנולוגיים חכמים.
אביטל אפל-פנקס: הם אגב, לא מצאו עדיין שום חברה שמייצרת רכב, שבזמן ייצור הרכב הם כבר התקינו איזשהו חיישן לגילוי.
אביטל אפל-פנקס: מה שהם עושים עם המוצרים החכמים יותר, הם נמצאים היום עדיין במחקר והם בודקים את האפקטיביות גם של מידת, האם המערכת הזאת יודעת לזהות שילד ברכב והאם היא יודעת דבר שני, להתריע לנהג באופן כזה שיזכיר לו באמת שהוא שכח את הילד ברכב.
אביטל אפל-פנקס: עשיתי סקירה של כל מיני מוצרים.
אביטל אפל-פנקס: אני רוצה לעבור רגע לנושא של חקיקה.
אביטל אפל-פנקס: לגבי רכבי הסעת תלמידים יש היום הרי חובה על הנהג לבצע סריקה ואנחנו רואים שיש בעיה, בעיקר כשילדים נרדמים והנהג לא מבצע סריקה, הוא לא שם לב שילד נרדם ונשאר ברכב ואנחנו חושבים, מקווים שמלבד הבחינה של הנושאים הטכנולוגיים פה, ימצאו עוד פתרונות למניעת מצב שכזה.
אביטל אפל-פנקס: לדוגמה, יצירה של קשר בין, חובת יצירת קשר בין הגננת וההורים כשילדים מגיעים באופן קבוע בהסעה לגן.
אביטל אפל-פנקס: אולי חובה של הודעה במקרה והילד נשאר בבית.
אורלי לוי אבקסיס: יש לי הצעת חוק, שיושבת על שולחן וועדת השרים לענייני חקיקה, אשר מדברת על חובת התקשרות הורית.
אורלי לוי אבקסיס: כלומר, בשעה הראשונה או בשעתיים הראשונות יהיה חובה.
אורלי לוי אבקסיס: גם למנוע נשירה כזו או אחרת בגילאים היותר מאוחרים וגם אם חלילה קרה משהו לילד בדרך, להתקשר להורים ולמי שלא הגיע בזמן למערכת החינוכית, יתקשרו להורים לברר.
אביטל אפל-פנקס: אז אנחנו מול משרד החינוך.
אביטל אפל-פנקס: אני מבינה שהגישה שלהם היא שבעצם הם מבקשים שההורה הוא זה שיתקשר בשעה הראשונה ואם הוא לא יתקשר אז הם יבקשו מהגננת להתקשר ולוודא מדוע אינו הגיע, לפחות כשמדובר בנושא של הסעות ילדים.
אביטל אפל-פנקס: עכשיו, אגב היה עוד איזשהו רעיון של, אני יודעת שבחו"ל באיזה מדינה זה קיים, שחייבים להפוך את השלט של מסיע ילדים בתום הנסיעה, ואם הנהג לא הפך את השלט לצד השני, שכתוב שם בחניה, אז יש קנס.
אביטל אפל-פנקס: מוחל קנס על הנהג.
אביטל אפל-פנקס: כאן אני לא יודעת, בגלל הנושא של אכיפה והמציאות הישראלית עד כמה זה באמת, של מעט מאוד אכיפה, עד כמה כאן זה יהיה אפקטיבי.
אביטל אפל-פנקס: אם אני יכולה רק להגיד עוד דבר אחד, משפט אחרון בנושא של עידוד יזמים ויבואנים לפתח מוצרים.
אביטל אפל-פנקס: אני יודעת שזה דברים שעולים מאוד מאוד, הרבה מאוד כסף, והשאלה אם משרדי הממשלה יוכלו כאן לתמוך בפיתוח יוזמות שכאלה.
זבולון אורלב: משרד התחבורה.
עמיקם גרשונוביץ: אם יתאפשר אפשר גם להראות סרטון של המוצר שלנו?
עמיקם גרשונוביץ: זה בלי סאונד, אז אני אסביר קצת.
זבולון אורלב: ד"ר עמיקם גרשונוביץ.
זבולון אורלב: דוקטור למה?
עמיקם גרשונוביץ: ביולוגיה ווטרינריה.
עמיקם גרשונוביץ: את הדברים האלה שאנחנו מדברים פה על ילדים, בתור וטרינר, אתם לא מבינים כמה חיות נשכחות בתוך המכונית ואיזה מוות.
עמיקם גרשונוביץ: עזבו בלי תיאורים גרפיים.
קריאה: זה יגלה אותם?
עמיקם גרשונוביץ: כן.
עמיקם גרשונוביץ: זה יגלה כל תנועה בתוך האוטו.
עמיקם גרשונוביץ: בתא המטען, בפנים---
זבולון אורלב: אנחנו גם אמונים על צער בעלי חיים.
זבולון אורלב: בשנת 2000, חוקקתי חוק, הייתי יו"ר ועדת החינוך אז ובאו להביא לי לאישור תקנות, משרד החקלאות, לחוק צער בעלי חיים להתיר קיצוץ זנבות של סוסים ואוזניים של כלבים לצורך תערוכות נוי.
זבולון אורלב: אז אמרתי להם, אתם מטורפים?
זבולון אורלב: טוב שאמרתם לי את זה.
זבולון אורלב: וחוקקתי חוק.
זבולון אורלב: אני המחוקק של חוק של שבע מילים.
זבולון אורלב: שבע מילים שאין לפגוע ברקמה חיה למטרות נוי או אפילו פחות משבע מילים, ומאז לא שמעתי על החוק.
זבולון אורלב: הבוקר קראתי באחד העיתונים שהעמידו למשפט מישהו, בעל כלבים, שקיצץ אוזניים.
זבולון אורלב: קראתי את זה הבוקר בעיתון ואמרתי, נו.
זבולון אורלב: לפני עשר שנים.
זבולון אורלב: אגב, אני חוקקתי הרבה מאוד חוקים, כשישים חוקים, ביניהם חוקים מאוד ארוכים.
זבולון אורלב: זה החוק הכי קצר, ומעניין קיבלתי עליו הכי הרבה רייטינג.
זבולון אורלב: טוב, לעניינינו.
עמיקם גרשונוביץ: פה אני מדגים את זה ברכב פרטי.
עמיקם גרשונוביץ: קודם כל התחלה, וזה במקרה אלפא, ואפרופו אלפא זה היצרן היחידי שכן כלל בשנים מסוימות מערכת כזאת בתוך הרכב, היא לא החזיקה מעמד כי אף אחד לא היה מוכן לשלם על זה.
עמיקם גרשונוביץ: אז קודם כל, אנחנו מתייחסים פה, כאן זה הדגמה למצב שבו האמא עוזבת לרגע את הילד השני באוטו בידיעה שהיא חוזרת עוד דקה, וזה קורה.
עמיקם גרשונוביץ: מערכות האיתור החכמות היום באזעקות שמחייבים את כולנו, המערכת ננעלה לבד.
עמיקם גרשונוביץ: האמא בכלל לא שכחה, היא בכלל לא יודעת שהילדה שלה כרגע נעולה בתוך האוטו, זה סתם סנריו כדי להדגים עד כמה חייבים לנתק את זה מהנהג.
עמיקם גרשונוביץ: האוטו כבוי, המערכת מזהה שם את הדלתות סגורות.
עמיקם גרשונוביץ: המערכת מתחילה לנטר את חלל הרכב, היא עכשיו מזהה שיש ילדה לא קשורה לשום דבר, לא קשורה לכסא.
עמיקם גרשונוביץ: בחלל הרכב היא מתחילה לזהות אותה והיא מתחילה לעבוד.
עמיקם גרשונוביץ: היא, יש GPS במוח של היחידה הזאת, הוא מאתר, סלחו לי על הוונטות של הגוגל, אבל היא מנטרת את מיקום הרכב ומתחילה לעבוד.
עמיקם גרשונוביץ: היא שולחת הודעת טקסט למנויים כתובים, ידועים מראש שזה האבא, האמא, סבתא, סבא שקרה משהו, מישהו בתוך האוטו וצריך לעשות עם זה משהו.
עמיקם גרשונוביץ: יתירות ראשונה, אמא השאירה, לא רק שכחה את הילדה באוטו, גם השאירה את הטלפון בבית, אז זה גם שולח לאבא וגם נשלח לסבא.
עמיקם גרשונוביץ: למקומות שבעל המערכת החליט שזה יעבוד.
עמיקם גרשונוביץ: עם ההודעה כוללת הפעלה של המערכת ואת המיקום בצורה מאוד מאוד פשוטה.
עמיקם גרשונוביץ: זה טכנולוגית דבר מאוד מאוד פשוט.
עמיקם גרשונוביץ: אבא יכול להתקשר לאמא, יכול לעשות מה שהוא רוצה.
עמיקם גרשונוביץ: הוא מתקשר לאמא, היא לא עונה.
עמיקם גרשונוביץ: תסלחו לי על השחקניות האלו, אלו גיסתי ואשתי, גם תסלחו לי על איכות הוידיאו, כמובן.
עמיקם גרשונוביץ: מה שעכשיו, האבא רואה שאמא לא עונה, הוא שולח, אה, סליחה.
עמיקם גרשונוביץ: שכחתי נתון מאוד מאוד חשוב, המערכת מנטרת לאורך כל הזמן, זמן, מרגע שזוהה הילד, וטמפרטורה.
עמיקם גרשונוביץ: והיא שולחת עדכון טקסט פשוט, מה, כמה זמן עבר, ואיזה טמפרטורה האוטו נמצא.
עמיקם גרשונוביץ: האבא או כל אחד מהמנויים יכול מרחוק לשלוח הודעת טקסט למערכת, למוח שמותקן במכונית ולפתוח את החלונות מרחוק, להפעיל את המזגן, לעשות מה שהוא רוצה.
עידן נחמני: אם זה עדכון GPS וזה גם מחובר למערכת הסלולר, זה מדובר בכמה אלפי שקלים מערכת כזאת, נכון?
עמיקם גרשונוביץ: מערכת כזאת נעה בין מאות, משהו כמו מאה חמישים שקל למערכת שנותנת רק חלק, אני אגיע לזה, חלק מהפיצ'רים.
עמיקם גרשונוביץ: רק את הפיצ'רים המקומיים עד חיבור פחות או יותר באותו סדר גודל ,אתה מחבר אותו למערכת איתור שכבר קיימת אצלך באוטו.
עידן נחמני: אני צריך להיות מנוי של פוינטר.
עמיקם גרשונוביץ: אם אתה רוצה את כל השירותים של אזעקה, של שירותי מוקד, אתה צריך.
אורלי לוי אבקסיס: בוא נגיד, הבסיסי, כי אם אנחנו למשל יודעים שהילד באוטו---
עמיקם גרשונוביץ: עד מאה וחמישים שקלים מתומחר.
עידן נחמני: כולל חיבור המנוי לסלולר.