GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורית זוארץ: מעונות היום מפוקחים ומבוקרים, יש סטנדרטים שנקבעו על ידי משרדי הממשל והם עומדים בסטנדרטים האלה ולכן, השינוי בשידרוג שכבוד יושב הראש מציע -הן בפיקוח והן בתהליך הרישוי הוא ראוי, הוא חשוב והוא משמעותי אבל לצייר איזושהי תמונה שהגיל הרך בישראל הוא הפקר זה פוגע וגורם עוול לארגוני הנשים ולארגוני הגנים הפרטיים, שבעצם נותנים מענה במקום שבו המדינה כשלה.
אורית זוארץ: עובדה היא שהמדינה מעבירה את האחריות על הגיל הרך לארגוני הנשים והם לוקחים את האחריות וגם גני הילדים הפרטיים, שנותנים מענה לחוסר העצום.
אורית זוארץ: הרי אנחנו מדברים פה על פער מאד גדול בין ההיצע שניתן על ידי המעונות המסובסדים לבין המענה בגני הילדים הפרטיים והמשפחתונים והמסגרות הנוספות שחלקן אף מפוקח.
אורית זוארץ: גם גני הילדים הפרטיים נמצאים תחת איזשהו פיקוח ולצערי הרב, ב-2003 התקבלה החלטה שהגנים הפרטיים ייכנסו.
אורית זוארץ: לא קראו לזה פיקוח, אלא 'הדרכה וליווי' ובכל גן פרטי היתה נציגה של משרד החינוך שליוותה בצורה: "ואֲת עושה כך עם היד", זה נכון, זה בדיוק מה שקרה.
אורית זוארץ: כשהתחילו לקצץ את התקציב ב-2003 ופגעו בשירותים החברתיים ואנחנו מדברים על כלל השירותים החברתיים, זה אחד הדברים הראשונים שביטלו, אני מכירה באופן אישי את כל המערך הזה ולכן אני מציינת את זה.
אורית זוארץ: היה מערך פיקוח על גיל שנתיים ומעלה, שלא נכלל בתוך מעונות היום ובגנים הפרטיים, וכשקיצצו אז קיצצו שם, בְּמקום שבו חוץ מתעודת לידה לא צריך שום דבר כדי להקים עסק, לצערי הרב, והגיע הזמן באמת להחזיר את התקציבים האלה, גם לפיקוח וגם להדרכה ולא רק למטפלות חדשות שיוכשרו.
אורית זוארץ: דיברה כאן פרופ' קלין בצורה מאד מאד ברורה, על הצוותים שכבר עובדים וכבר עובדות בתוך המערכת.
אורית זוארץ: זה ציר מאד משמעותי שאסור לנו לזלזל בו.
אורית זוארץ: הציר השני הוא תפיסת ההורות.
אורית זוארץ: מדברים פה על אמהות עובדות ואני חושבת שהגיע הזמן לשים את המשפחה במרכז ואת האחריות של ההורים על הילדים ולהפסיק להתייחס לסוגיה הזו כאחריות של אמהות בלבד.
אורית זוארץ: מדובר בתא המשפחתי ו"שָׂפָה בונה מציאות" וזו הערה שאני חושבת שכדאי לנו, כמי שעוסקים בתחום הזה, להפנים אותה.
אורית זוארץ: אנחנו מדברים על חיזוק התא המשפחתי, אנחנו מדברות הרבה על התאמת עולם התעסוקה להורות כדי שגם האבות יוכלו לממש את הזכות הבסיסית שלהם כהורים.
אורית זוארץ: לצערי הרב, יש מספר דברים נוספים שחסרים בדוח, אין בדוח שום התיחסות לילדים עם צרכים מיוחדים בגיל הרך.
אורית זוארץ: שום התיחסות דיפרנציאלית ואנחנו יודעים שילדים עם צרכים מיוחדים בגיל הרך יש להם צרכים נוספים מעבר לצרכים הבסיסיים, אני לא יודעת עד כמה מעונות היום של ארגוני הנשים והגנים הפרטיים נותנים מענה לסוגיה הזו, זה אחד הנושאים שהגיעו אלינו ללשכה כהערה, אם עדיין יש אפשרות לשנות את אופן התיקצוב או את הנושאים המתוקצבים אז יש מקום לעשות את זה.
אורית זוארץ: לגבי פיקוח ורישוי, אלו סוגיות שעסקנו בהן לאורך השנה האחרונה באופן אינטנסיבי מדי שבוע, הועדה בראשותו של חבר הכנסת זבולון אורלב מובילה את הסוגיה הזו ואני חושבת שהגיע הזמן לסיים את הליך החקיקה, אני מברכת על כך שהאוצר -אולי בלחץ טרכטנברג, בסופו של דבר, ניאות להגדיל את התקציבים, כי אנחנו, לאורך השנה, ניסינו במשא ומתן ובשיח עם השרים הרלבנטים, להגדיל את התקציבים אז אנחנו יכולות רק לברך את המחאה החברתית, את מובילי המחאה, שהם הצליחו במקום שאנחנו אולי פחות.
אורית זוארץ: אם יהיו הערות נוספות אתייחס בהמשך, תודה רבה.
זבולון אורלב: אתחיל עכשיו לחלק רשות דיבור למי שנרשם.
זבולון אורלב: ראשונה נרשמה מיטל להבי, סגנית ראש עירית תל אביב.
זבולון אורלב: יש המון רשומים ורשומות אז אנא, ממש בקצרה ובתמציתיות.
מיטל להבי: קודם כל אני רוצה לברך את כל הנוכחים וגם על הדברים שנאמרו עד כאן.
מיטל להבי: התחברתי גם לדברייך וגם לדבריה של חברת הכנסת אורית זוארץ בנושא של תחולת השינוי הטרמינולוגי ולא רק בנושא חינוך.
מיטל להבי: הדברים שכתובים פה הם דברים שבעצם משלימים תהליך שבפעם הראשונה הייתי שותפה לו בוועדה לקידום מעמד הילד, בראשותו של חבר הכנסת אורלב.
מיטל להבי: נעשתה הרבה עבודת רקע וחלק מן ההמלצות ממש מתחברות לשיח שהתפתח פה ואנחנו שמחים על הבשורה של הפיכת הפירמידה והתחלה מן השורשים.
מיטל להבי: כאמהות, כמשפחה, כמחוברים לילדים, כמוקסמים על ידם, אנחנו יודעים ששם, בשרשים, הכל מתחיל.
מיטל להבי: אני רוצה קצת להיכנס יותר לעומק של הדברים כי אני דווקא באה מן הכיוון של הפרקטיקה המבצעת ויודעת שמצד אחד הצעקה הציבורית והמחאה הצבירות הן אמיתיות, אותנטיות וצודקות וההורים מדברים מכאבם אבל מצד שני, היכולת לייצר את הפתרונות -ומהר, היא מורכבת ושינוי הוא תהליך ולא מעשה ניסים.
מיטל להבי: אין לנו בעיות עם ההמלצות על "החשיבות והאיכות" ואני דווקא אתחבר קודם כל לנושא של האיכות.
מיטל להבי: כשאת נתת את הסקירה על כך שהופיע שעשרה אחוז מן הגנים המפוקחים עומדים בתנאי איכות גבוהים, את מדברת על המעונות הציבוריים -למעשה, ולא על הפרטיים, הציבוריים הם אלה שנבדקו.
מיטל להבי: מה מביא אנשים אל הפרטיים?
מיטל להבי: גם השאלה של איכויות והשאלה שנשאלת היא האם אנחנו רוצים לייצר סטנדרט פדגוגי בגיל צעיר ומהו הסטנדרט?
מיטל להבי: אני לא הייתי רוצה לקשור מחסור של מוסדות במניעת סבסוד.
מיטל להבי: זאת אומרת, כיום, אם יש לי אלף חמש מאות נדחים במעונות היום של ויצ"ו ושל נעמ"ת, אז הורה שנדחה בויצ"ו או בנעמ"ת או ב"אמונה", אין סיבה שמה שמגיע לו בדין כסבסוד פרסונאלי עקב מצב סוציו-אקונומי לא ישרת אותו ברישום לגן הפרטי, זה הדבר הראשון שאנחנו צריכים לעשות.
מיטל להבי: יש החלטת ממשלה שרירה וקיימת שאומרת את זה, שהחליטה את זה ושצריך ליישם אותה ואז נצליח להוזיל את המחיר גם אם לא נִפְתָח וְנְפַתֵח עוד מענים, ואני מבינה שזו לא מטרה ראשונה אבל זו מטרה חשובה.
מיטל להבי: או אז הייתי שואלת מה עשויים להיותה זרזים לכניסת שוק הפרטי למערך המפוקח כי זה הפתרון הראשון שהיינו רוצים לראות קורה ומתיישם.
מיטל להבי: פיקוח פדגוגי -דובר על זה בוועדה, פיקוח מבני ופיזי - דובר על זה.
מיטל להבי: הנושא של פיקוח תעריפי, מראש את אומרת שעל שלושים וחמישה ילדים, במקום להוסיף עוד מטפלת יקצצו שתי מטפלות, זאת אומרת, את מורידה את הסטנדרט.
מיטל להבי: בדרך כלל, הסטנדרט הפרטי -ולכן גם המחיר, הוא יותר גבוה וצריך לראות איך לא מגיעים להתנגשות בין איכות לבין תיערוף במיגזר הפרטי שעובד בקורלציה אחרת.
מיטל להבי: מאד התחברתי לדברים שאמרת על היצע, פיקוח ובקרה - על הדרכה, ומי שראתה -היתה ביום ששי האחרון תכנית טלויזיה שדיברה על כל הכללים שמיושמים היום במערכת החינוך, שמחנך כבר הופך לטכנוקרט שממלא טפסים כדי לעמוד בסטנדרטים, והייתי מוסיפה מושג חדש לשיח שלנו - "העצמה".
מיטל להבי: והשאלה איך אנחנו מפתחים את ה being של הגננות ולא רק את הכלים המדדיים, כי אני חושבת שזה מה שקובע את הכל וצריך לפתח טרמינולוגיות חדשות וכמי שהופכת פיקוח להדרכה - אם נוסיף את המילה 'העצמה' ליד זה אז נייצר אמירה אחרת או נכונה יותר.
מיטל להבי: אני חייבת לציין כאן את התמ"ת.
מיטל להבי: אני אחת הרשויות ברות המזל שזכו בשנה הזו לקבל תיקצוב להקמת חמישה מעונות יום, אנחנו הצטרפנו לקול הקורא של התמ"ת ואני רוצה לספר מהי הסיטואציה.
מיטל להבי: העיריה נותנת הקצאת קרקע, התמ"ת נותן בממוצע שני מליון וחצי, אבל צריך לבוא מפעיל ולהשלים את הסכום והשלמת הסכום היא כמעט פי שתיים.
זבולון אורלב: זמנך קצר.
מיטל להבי: אני חושבת שהגברת המעורבות של הרשויות המקומיות בגיל הרך צריכה להישקל דרך הקמת יחידה, אגף לגיל הרך, כמו שנעשה בנתניה, וכמו שאתם ידעתם לעשות לא מזמן במושב האחרון של הכנסת, כשחייבתם רשויות להקים יחידה לנוער.
מיטל להבי: אותו הדבר, אגף לגיל הרך ואחד הדברים שהכי שימחו אותי היה לראות שהכללתם -וצריך באמת לראות איך עושים את זה, את הנושא של יום לימודים ארוך, היום שאתם אומרים שחוק חינוך חובה קיים מגיל חמש או ארבע, זה אומר שמשעה שתים עד ארבע משלמים את האלף שקלים.
מיטל להבי: ואני מברכת את כל שנעשה.
שולמית ביסמנובסקי: אני רוצה לברך את ועדת טרכטנברג על שקיבלה את ההצעה של הועדה לזכויות הילד לשנות את התפיסה ולהעביר את הפיקוח וההדרכה למשרד החינוך.
שולמית ביסמנובסקי: זה מהלך דרמטי והיסטורי ואני מקווה שבאמת יקבלו את זה.
שולמית ביסמנובסקי: לגבי הרחבת הזכאות לששים אלף לילדים, זה אומר שיידרשו עוד שלושת אלפים עובדים לעשייה הזו.
שולמית ביסמנובסקי: כיום יש לנו מחסור ענק בענף בנושא של כח אדם מוכשר ומתאים לגיל הזה.
שולמית ביסמנובסקי: אני מציעה -וגם הגשנו לוועדה הצעה, להכיר בעבודה עם הגיל הרך כעבודה מועדפת וכך תוכלנה גם בנות שרות לאומי או בנות משוחררות מצה"ל להצטרף למעגל המחנכים והמטפלים בגיל הרך, ולהוזיל את עלויות הפעלת הגנים למען הורדת המחירים עבור ההורים, כי מחסור בכח אדם לא יתן לנו להפעיל את ששים אלף המקומות הנוספים שאתם תצרו.
שולמית ביסמנובסקי: לגבי סבסוד ההורים, חשוב מאד שההכרה בהוצאות מעונות ומטפלות בגיל הרך, ימנעו אפליה בין הורים שמגיע להם ושזכאים לסבסוד.
שולמית ביסמנובסקי: כל אדם שמגיע לו סבסוד זכאי לזכות בחירה בסיסית.
שולמית ביסמנובסקי: זכות הבחירה חשוב שהיא תישמר.
שולמית ביסמנובסקי: הזכות לבחור את המוסד החינוכי ואת הדרך החינוכית עבור ילדו.
שולמית ביסמנובסקי: לשם כך יש לדאוג להכיר בהוצאות שכר הלימוד של כל הפעוטות כהוצאה מוכרת במשפחה, בלי להבחין בסוג המוסד בו הם לומדים ובעלות שכר הלימוד - כל עוד זוהי בחירת ההורים.
שולמית ביסמנובסקי: לדוגמה אם ינתן סיבסוד של איקס לילד הזכאי, אז הסיבסוד יצמד לילד בכל מקרה וההנחה בשכר לימוד תהיה בגובה הסיבסוד מתוך העלות הראשונית.
שולמית ביסמנובסקי: חשוב מאד לשמור על זכות הבחירה של ההורים.
שולמית ביסמנובסקי: אסתפק בזה.
שולמית ביסמנובסקי: תודה רבה.
איריס ברנט: תודה.
איריס ברנט: אנסה לקצר.
איריס ברנט: אנחנו רוצים להדגיש את הנושא של ההורים בתוך המערך הזה מכיוון שהסתדרות הפסיכולוגים ערה לזה שקיימים עכשיו תהליכים מאד חשובים בחברה בקשר למעמד ולמקום של הורים, ואנחנו רוצים להדגיש את החשיבות של לקחת בחשבון גם את הקול של ההורים בכל התהליכים שבונים אותם.
איריס ברנט: אני מאד מברכת על ההחלטות שנאמרו כאן אבל, אם כל ההחלטות האלו לא ייושמו בד בבד עם שיתוף פעולה מלא עם ההורים אז אני חוששת שזה לא יוכל להתבצע ולא לכיוון הנכון.
איריס ברנט: זאת אומרת, זה יהיה more of the same של מה שקורה היום.
איריס ברנט: השינוי האיכותי צריך להיות בתפיסה, לראות את ההורים כדמויות שמשפיעות ביותר על הילדים ואגב, גם מחקרים מראים, שגם כשילד נמצא במעון -שהוא אפילו עד לשעה שמונה בערב, עדיין הדמות המשפיעה ביותר על החינוך של הילד היא הדמות של ההורים, וגם ההורה המופנם הוא עדיין הדמות המשמעותית עבור אותו ילד ספציפי.
איריס ברנט: אין לנו קיצורי דרך, אין לנו רק "ילד" ואין לנו רק "מעון" ואין לנו רק "מדינה" ואין לנו רק "הורים", ואם לעשות פרה-פראזה על מה שהפסיכולוג המאד ידוע וויניקוט אמר ש"אין ילד אלא יש ילד ואמא", אז היום, אנחנו, בחברה שלנו, יכולים להגיד ש"אין ילד אלא יש ילד-מדינה -הורה".
איריס ברנט: ומה שמרגש פה היום זה שאנחנו בדיוק נמצאים במשולש הקובע הזה, כשאנחנו לוקחים את הקודקוד של המדינה במשולש הזה כדי לראות את שני הקודקודים האחרים.
איריס ברנט: הדרך לקחת את שני הקודקודים הנוספים היא באמת דרך האחריות המקצועית שלנו להגיד את מה שהילד צריך ודרך שיתוף הפעולה שנעשה עם ארגונים שקשורים להורים.
איריס ברנט: לשם כך הוקמה המועצה הציבורית להורים שהוקמה בראשותה של רינה כהן, והמועצה הציבורית להורים מאגדת ארגונים מקצועיים וגם ארגוני הורים ואנחנו, מטעם הסתדרות הפסיכולוגים, אנחנו יושבים גם בוועד המנהל של המועצה הזו.
איריס ברנט: זה מקום חשוב מאד לקחת אותו ולעשות שיתוף פעולה יחד אתו בכל הפעולות, בכל היישומים וההחלטות שעומדות להתגבש.
תמר ארז: אני רוצה להתייחס לאיחוד החינוך והטיפול.
תמר ארז: פרופ' קליין דיברה על מסגרות של גיל לידה עד שלש ואני רוצה להתייחס לגילאי שלש עד חמש.
זבולון אורלב: לא, זה בישיבה הבאה, תודה רבה.
מירלה גל: אני רוצה לברך את יושב ראש הועדה ואת פרופ' פנינה קליין.
מירלה גל: הועדה אכן הצביעה על הבעיות שיש בחינוך לגיל הרך אלא שלצערי הרב הפתרונות הם פתרונות לא מלאים, הם טיפה בים אל מול מה שאנחנו מתמודדים אתו כיום.
מירלה גל: אני מקבלת את מרבית הדברים שנאמרו כאן סביב השולחן, כולל אלה של מיטל אלא שלמיטל חֲברתי אני רוצה להעיר שהסטנדרט הוא לא רק פונקציה של - - -
זבולון אורלב: סליחה שאני מעיר לך, אני משתדל שלא להעיר, כשאת אומרת על ההמלצות האלו, שהן "טיפה בים" אז את אומרת בעצם: "שמע, זה לא כל כך חשוב, כי אם מאבדים טיפה בים אז זה לא כל כך חשוב, אז נכניס את זה למגירה" אבל אני בטוח שלא התכוונת לזה.
מירלה גל: אבל אני חושבת שאם פרופ' קליין התחילה -בהמלצה הראשונה שלה להעביר את זה למשרד החינוך, הרי הראייה היא ראייה חינוכית ולא אכסניא או "אפסניא" לילדים כשהאמהות -או כששני ההורים -ואני חושבת שצריך להתייחס להורים ולא רק לאם, יוצאים לעבוד, אז החינוך במדינת ישראל צריך להיות חינוך חינם מגיל אפס.
מירלה גל: ואם נתייחס לזה כאל חינוך חינם מגיל אפס אז הרבה מן השאלות שעלו כאן סביב השולחן והרבה מן התקציבים שיועדו, לא היו בכלל עולים לשיח.
זבולון אורלב: את אומרת שאם אין חינוך חינם מגיל אפס אז חבל על העבודה.
זבולון אורלב: האם זה המסר שלך?
אורית זוארץ: אפשר להבין את המסר שלך כך, שהחינוך הוא זכות בסיסית ואלמנטרית אבל במקרה הזה ההמלצות האלו מאפשרות רק להורים עובדים ליהנות מן הזכות הזאת.
זבולון אורלב: אני מסכים, אני מסכים ואני יכול להוסיף מספר המלצות מאד טובות שאיש לא יחלוק עליהן, אז מה המשמעות של ההמלצות?
זבולון אורלב: ההמלצות הן מה שמונח לפנינו כרגע, ועליהן הדיון.
זבולון אורלב: האם אנחנו רוצים להתגייס ולהעביר אותן או להכשיל אותן?
זבולון אורלב: זו השאלה הבסיסית.
מירלה גל: אנחנו לא רוצים להכשיל את ההמלצות אבל אנחנו חושבים שאפשר וצריך לעשות הרבה יותר.
מירלה גל: כמו שלא יעלה על הדעת, שכשבונים שכונה חדשה, ובונים בית ספר ובונים גן חובה אז לא יכול להיות שבאותה הזדמנות חגיגית לא ייבנה גם מעון לגיל הרך ולא יכול להיות מצב שבו יש מאתיים אלף ילדים במדינת ישראל בגיל הרך, שאין להם אכסניא מפוקחת ומסובסדת על ידי המדינה.
זבולון אורלב: בפעם הראשונה מביאים המלצות שלא היו אף פעם, בשש שנים, כדי להגדיל את ההיצע.
מירלה גל: לצערי הרב, גם התקציבים שקיימים היום במשרדי הממשלה, לא נוצלו, לא בנושא הבטיחות, לא בנושא הבינוי ואני רק מקווה - -
זבולון אורלב: אז אם הם לא נוצלו אז לא כדאי בכלל לעשות כלום, האם זה המסר שלך?
מירלה גל: אנחנו רוצים להוביל אותן אבל - - -
זבולון אורלב: יש הרבה שמוחאים לך בחוץ כפיים, כדי לטרפד את זה.
מירלה גל: היעד המרכזי של כולנו הוא להגיע למצב של חינוך חינם לגיל הרך.
מירלה גל: כולנו מבינים שיש שלבים ואנחנו מברכים על השלבים אבל, אנחנו חושבים שאפשר להאיץ את התהליכים, גם פתרון לשלושים אלף ילדים, או לששים אלף ילדים עדיין לא נותן פתרון מלא.
מירלה גל: סוגיית המטפלות שעלתה כאן, היא סוגיה משמעותית, היא גם מתייחסת לאיכות ואם אנחנו מדברים על מערכת החינוך -שבה מורים פורשים בגיל צעיר, אז במערכת החינוך של הגיל הרך זה לא קיים, נשים מטפלות נדרשות לעבוד עד גיל יציאה לפנסיה ובחדר השני כמדומני מתקיים עכשיו דיון על העלאת גיל הפנסיה קרי, אנחנו עוד נמצא את עצמנו עם מטפלות שעובדות עד גיל ששים ושבע.
מירלה גל: צריך לתת התיחסות גם לנושא של איכות המטפלות דרך המחיר, דרך המחיר המפוקח, צריך להעמיק את הסבסוד.
מירלה גל: אנחנו בארגוני הנשים, כולנו, עושים כמיטב יכולתנו ואגב, זו לא פעם ראשונה שהסוגיה הזו עולה על השולחן, זו אולי הפעם הראשונה שהממשלה מתייחסת אליה אבל, ארגוני הנשים מדברים על הצורך לשפר ולהעמיק את הסבסוד ולבנות עוד מעונות ולמצוא עוד פתרונות כבר זמן רב.
מירלה גל: אני רק יכולה לברך על זה שבמסגרת המחאה החברתית הנושא עלה לסדר היום.
זבולון אורלב: בהקשר זה ראוי להזכיר, שארגוני הנשים קיבלו פרס ישראל על תרומתם לחברה הישראלית -בין היתר גם על מעונות היום וכולנו עדיין מברכים על כך וגאים בכך.
ליאורה מינקה: אני רוצה כמובן לברך, אני חזרתי לשמוע בשקיקה את ההרצאה של פרופ' פנינה קליין, את הסקירה הזו, ואני רוצה לחבור למספר מן העקרונות שנאמרו פה.
ליאורה מינקה: אני רוצה כמובן לחזור על כל הברכות שנאמרו פה.
ליאורה מינקה: אני חושבת שאנחנו צריכים לתעדף, בדיוק מאותה הנחת עבודה עליה דיבר חבר הכנסת אורלב, יושב ראש הועדה, וצריך לאתר את מהות הבעיות ואיך צריך לתעדף גם את הסכומים הבלתי מבוטלים שכל הכבוד על שהצליחו להכניס אותם למערכת.
ליאורה מינקה: אני רוצה ללכת עם הכיוונים שנאמרו פה.
ליאורה מינקה: מי אחראי במדינת ישראל על החובה לתת שירותים לגיל הרך?
ליאורה מינקה: מי?
ליאורה מינקה: אני לא מבינה את זה.
זבולון אורלב: כרגע, זה משרד התמ"ת.
ליאורה מינקה: לא.
ליאורה מינקה: מי אחראי לבנות מעונות?
ליאורה מינקה: מי אחראי לכך שאם הכלה שלי צריכה מקום לילד שלה יהיה לה מקום לילד שלה במקום מסובסד ומפוקח?
זבולון אורלב: מדינת ישראל באמצעות ממשלת ישראל באמצעות שר התמ"ת.
ליאורה מינקה: נכון להיום אין תשובות ולצערי, גם מקריאה מאד מעמיקה של המלצות הועדה, לא ברור לי.
ליאורה מינקה: יש קריאה לרשויות המקומיות, לתת את השירות ואני יודעת שהן חייבות לבנות בצורה כזו או אחרת, כדי לתת שירותים והם ניתנים וכאן, בסוף כל ההמלצות אין בהירות לגבי השאלה מי אחראי לתת לילד מקום במעון או במסגרת מסובסדת.
ליאורה מינקה: אני חושבת שהעמקת הסבסוד הממשלתי, אנחנו מוצאים עד היום שהיו תקציבים גם להעמקת סיבסוד וגם לבינוי ולא מומשו.
ליאורה מינקה: צריך לבדוק למה הם לא מומשו, לצערי, בוועדה, אני לא ראיתי שיש הסבר לשאלה מדוע הדברים לא קרו.
ליאורה מינקה: ייתכן שצורת התקיפה של הבעיות והפתרון להן, היו אחרים לו היינו מבינים איפה זה תקוע ואני חושבת שההעברה ממשרד למשרד היא לא מספיקה כדי להבין איפה הדברים תקועים.
ליאורה מינקה: תקציבים, לפחות בשנים שאני מכירה את המערכת, היו גם להעמקת סיבסוד, גם להרחבת סיבסוד ואנחנו דיברנו על הרחבה לששים אלף ילדים שההקצבה הזו לא מומשה.
ליאורה מינקה: זאת אומרת, שהבעיה היא לא רק בתקציב אלא במשהו הרבה יותר עמוק.
ליאורה מינקה: צריכה להיות פה משימה לאומית בהרחבת היצע מעונות היום או מסגרות שמפוקחות במחיר.
ליאורה מינקה: אני רוצה להזכיר לכל הנוכחים כאן, שהמנדט של הועדה -לפי איך שאני קראתי אותו, היה להקל את הנטל הכלכלי -בין השאר, של זוגות עובדים, בני המעמד הבינוני.
ליאורה מינקה: אני לא רואה שבהמלצות האלו יש משהו, כי אין העמקת סיבסוד, יש אולי הרחבה של סיבסוד אבל אין העמקה שלו.
זבולון אורלב: יש את שתי נקודות הזכות.
רותם רולף: עבור כל ילד שתי נקודות זיכוי.
רותם רולף: ארבע מאות ושמונה עשר שקלים עבור כל ילד, לאב שיכול לממש את נקודות הזיכוי.
רותם רולף: זה ניתן מאחר ויש כמות הרבה יותר גדולה של אבות ש- - -
אורית זוארץ: אנחנו יודעות שנשים לא מגיעות בכלל לסף המס.
רותם רולף: הועדה ראתה לנכון לתת את שתי נקודות הזיכוי האלו לאבות מעבר לזה שיש כבר שתי נקודות לנשים שהן אמהות לילדים עד גיל חמש.
ליאורה מינקה: אני רוצה להראות, שבין ההכרזות החשובות -שאני ממש מברכת עליהן- לבין המימוש יש בעיה, אני הערתי בקריאת ביניים על הנושא של איכות הטיפול ולא קיבלתי על זה מענה כי הבעיה שלנו היום היא לא ההכשרה של המטפלות אלא הקידום שלהן וככל שאתה מכשיר אותן יותר הן רוצות -ובצדק, לקבל שכר גבוה יותר.
ליאורה מינקה: אז זה שאומרים לי: השכר יישאר ואנחנו רק נכשיר אותן.
ליאורה מינקה: אני מכשירה אותן והן הולכות אחר כך לעבוד בדברים אחרים.
ליאורה מינקה: יש הגדרה של בעיה, אבל הטיפול, לצערי, הוא לא מקיף, לא הוליסטי, זה הדבר שמצער אותי.
ליאורה מינקה: צריך להכריז, על בינוי מעונות כדבר ראשון.
זבולון אורלב: הישיבה המשותפת של הועדה לזכויות הילד עם הועדה לקידום מעמד האישה, עסקה בשאלת הבינוי ושם נפרשו כל הסיבות.
זבולון אורלב: קיבלתי הודעה שקיצרו לנו את הועדה המשודרת עד אחת עשרה וחמש דקות.
זבולון אורלב: יש שתי אפשרויות.
זבולון אורלב: או שנמשיך בחדר שלנו או שנסיים עד לשעה אחת עשרה וחמישה, נחליט אז.
סמדר יעקובסון: שלום, אני מנכ"ל האגודה לסוכרת נעורים.
סמדר יעקובסון: ראשית, אני רוצה להודות לחברת הכנסת אורית זוארץ על הנקודה שהעלית, כיוון שאני מייצגת כאן ציבור של חמשת אלפים ילדים שסובלים מסוכרת נעורים מסוג 1 בישראל, שבעים מתוכם בגילאי אפס עד שלש ושמונים בגילאי שלש עד חמש, והם חיים תחת עוול מתמשך שלא יכולים להיקלט במסגרות החינוך.
סמדר יעקובסון: למרות שסכרת היא מחלה שבהחלט -מגילאי חמש ומעלה, החולים בה נמצאים בחינוך הרגיל בליווי סייעות רפואיות, ילדים כאלה נדרשים לבדיקות דם וזריקות אינסולין במהלך היום, הם לא יכולים להיקלט בתוך המסגרת הזו ונמנעת מהם מהם הזכות הבסיסית להיות - - -
זבולון אורלב: אשר על כן, את מציעה, שבמסגרת ההסדרים שאנחנו עושים נמצא פתרונות גם לילדים האלה.
סמדר יעקובסון: ברגע שיהיה פתרון בנושא החינוך לגילאים האלה - - -
זבולון אורלב: הדברים נאמרו גם על ידי חברת הכנסת זוארץ בצורה ברורה, לגבי ילדים בעלי צרכים מיוחדים ולא רק החולים בסוכרת נעורים, ואני מבטיח לך שבעקבות ההערה של חברת הכנסת זוארץ -שהיא הערה מאד נכונה ומהותית, לפחות בכל מה שקשור בי אנחנו נטפל בדבר הזה, הוא חשוב.
זבולון אורלב: בדרככן, עשיתם שרות לכל הילדים בעלי הצרכים המיוחדים.
זבולון אורלב: : בוקר טוב.
זבולון אורלב: ראשית אני מברך על הדיון החשוב הזה, עם הדברים של יושב ראש ושל פרופ' פנינה קליין אבל, אני חושב שעוול ייעשה אם ייאמר ששינוי התפיסה טומן בחובו דווקא העברת סמכויות מן התמ"ת למשרד החינוך משום שמשרד התמ"ת, במהלך השנים האחרונות -לפחות בעשר השנים האחרונות שאני מכיר, שינה תפיסה ומתמקד בעיקר בנושא של הילד ולא בנושא של התעסוקה.
זבולון אורלב: עמדתנו היא שבשלב הזה, שינוי ממשי כזה יעכב את המהפיכה הרצויה והמבורכת שכולנו מברכים עליה.
זבולון אורלב: בנוגע לשאר ההמלצות, אנחנו רואים עין בעין את מיקוד הבעיות הקיימות בתחום אולם, הפתרונות המוצעים -כמו שהגברת ליאורה מינקה אמרה, לא ממצים את המקסימום האפשרי.
זבולון אורלב: בכלל זה הנושא של שיפור משמעותי ומיידי בתנאי העסקתן של המטפלות, למשל, דבר שגם יגרום להעלאת איכות החינוך ולהעלאת איכות המטפלות הקיימות בתחום.
זבולון אורלב: הרחבת המסגרות המוצעות היא לא רק בתהליך של הוספת סכום כי ראינו שבמהלך השנים האחרונות חזר הכסף לאוצר בעקבות זה שלא מומש.
זבולון אורלב: בנייה היא הסרת החסמים הבירוקרטיים שקיימים היום, גם לרשויות וגם לארגונים, ובכלל, צירפנו, כל הארגונים יחד, מכתב, שבו פירטנו את התפיסה ואנחנו חושבים שראוי להתייחס אליה ושוב, אני מברך את הועדה.
טוקה ילין מור: אני מאמינה שנוצרה פה, כפי שאמרו חבר הכנסת אורלב ופרופ' פנינה קליין, הזדמנות נדירה לשינוי סדר עדיפות לאומית ולמתן עדיפות לילדים בגיל הרך, וללא עדיפות לילדים בגיל הרך אנחנו לא יכולים לדבר על שוויון הזדמנויות בחברה הישראלית ולא יכולים לדבר על התפתחותם התקינה והמיטבית של ילדים.
טוקה ילין מור: אני חושבת שהדבר הזה, עם כל ההסתייגויות וסימני השאלה וההשלמות בנושא כזה או אחר, צריך לעמוד לנגד עינינו.
טוקה ילין מור: אלו המלצות שכולן מתיחסות לנושאים דחופים ביותר שכל אנשי המקצוע העלו אותם שוב ושוב במשך שנים, כנושאים שדורשים התיחסות דחופה, על מנת שלא תהיה פגיעה מתמשכת בילדים.
טוקה ילין מור: אני רוצה, בגלל לוח הזמנים הקצר, להתייחס כאן לדברים שנאמרו על ידי ארגוני הנשים.
טוקה ילין מור: אני חושבת שארגוני הנשים, שהיו שותפים מלאים בהמלצות לבניית חוק הפיקוח, לחקיקת חוק הפיקוח, כל הארגונים בכל הוועדות בפרט הועדה בראשותה של פרופ' מיקי רוזנטל, שהוקמה על ידי משרד התמ"ת, והגיע הזמן שכאשר נוצרת סיטואציה, הזדמנות וניתנים תקציבים מיוחדים להפעלת החוק, לבוא ולפעול למען החוק, חוק הפיקוח, שיהיה חוק שיהיה נכון לגבי כלל הילדים בישראל ולפני שאנחנו נוכל לתת חינוך חינם לילדים מגיל שלשה חודשים ומעלה אני חושבת שנכון הדבר, כפי שקבעה ועדת טרכטנברג, שנוכל להרחיב את הסיבסוד לכל ילד שנמצא במסגרת שעונה לדרישות החוק ואשר הוריו יכולים ליהנות מן הסיבסוד בגלל שכר הלימוד.
טוקה ילין מור: זהו השלב הראשון שצריך להיות נכון לפני שאנחנו נגיע -אם ירצה השם, כולנו נהיה בעד שיהיה חוק חינוך חינם לילדים בגיל הרך.
אביבית ברקאי: תודה.
אביבית ברקאי: בפתח הדברים, מצטרפת לברכות על המלצות הועדה.
אביבית ברקאי: כל הנקודות שנוגעות לתחום החינוך ובכללן גם תחום הגיל הרך הן סוגיות שאנחנו בהחלט מתריעים עליהן כבר שנים.
אביבית ברקאי: הצעת חוק הפיקוח על המעונות מראשיתה כבר התגלגלה מספר כנסות.
זבולון אורלב: מה המסר שלך לדיון הזה?
אביבית ברקאי: אעבור למספר הערות בנוגע לדברים שנאמרו.
אביבית ברקאי: קודם כל יש לזכור -בהמשך להערה שאמרה חברת הכנסת זוארץ, שלצד המעונות שמפוקחים היום יש מאות -אם לא מלמעלה מכך, מעונות או מסגרות שכלל אינן מפוקחות, שבהן הילדים נמצאים ושוהים בהן כבאכסניא ולכן יש דחיפות רבה בקידום הצעת החוק וברור שאנחנו מברכים על כך.
אביבית ברקאי: מצטרפת לדברים שנוגעים לילדים עם צרכים מיוחדים.
אביבית ברקאי: אנחנו מציעים לחשוב על פרק שילוב, כפי שנעשה בתחום החינוך המיוחד, על מנת לשלב ילדים בעלי צרכים מיוחדים במעונות היום או להקים מסגרות לימודיות.
זבולון אורלב: האם את זוכרת מי יזם את חוק השילוב?
אביבית ברקאי: כן, לא שכחתי לרגע.
אביבית ברקאי: שאלה לנציגת האוצר: אמרת, כשסקרת את הנושא התקציבי אמרת 350 מליון להכשרת מטפלות חדשות ופיקוח, ואמרת את זה בנשימה אחת ורק רציתי לוודא מה התקציב שיועד לטובת הפיקוח על הגיל הרך.
אביבית ברקאי: ברשותך יושב הראש, לאחרונה התבטא שר האוצר לגבי כך שכתוצאה מתמורות שנעשות בעולם ייתכן וגם המלצות ועדת טרכטנברג לא ימומשו במלואן, הוא אמר זאת בתקשורת ורציתי לשמוע -או לוודא, שהנושאים בהמלצות שאנחנו דנים בהן היום, שאנחנו לא יושבים כאן לריק ושתצא איזושהי הודעה, בין אם עכשיו ובין אם ב-20 בנובמבר ואגב זהו היום שבו נחתמה אמנה לזכויות הילד וזה יום זכויות הילד, שאולי ביום הזה באמת תצא הודעה רשמית שכל המלצות הללו שאנחנו דנים בהן היום אכן ימומשו אחת לאחת.
תמר אלמוג: אדוני יושב הראש, מבקשת לציין שתחום הגיל הרך ותחום מעונות יום נמצא על סדר היום בשנים האחרונות, גם של המשרד וגם של הממשלה.
זבולון אורלב: אכוון אותך.
זבולון אורלב: אני שואל על עמדת המשרד באשר להמלצות, האם אתם תומכים?
זבולון אורלב: מה אתם מתכוונים לעשות איתן?
תמר אלמוג: אנחנו מטפלים בהמלצות של ועדת טרכטנברג באמצעות החלטות ממשלה פרטניות שיובאו אל הממשלה, כל המלצה כהחלטת ממשלה פרטנית.
זבולון אורלב: האם ההמלצות שלכם ישקפו תמיכה בהמלצות ועדת טרכטנברג?
זבולון אורלב: האם הצעות המחליטים שלכם ישקפו תמיכה בהמלצות טרכטנברג?
זבולון אורלב: האם ישקפו שחיקה?
אורית זוארץ: באיזה תחום אתם מתכוונים לקדם המלצות?
אורית זוארץ: אם אפשר לשׂבר את אוזננו בשלב הזה, אני מניחה שאתם כבר שוקלים.
תמר אלמוג: אומַר כך, פרט להמלצה שבסעיף הראשון שמדבר על העברת התחום למשרד אחר, כל שאר ההמלצות נמצאות כבר בתהליך טיפול מתקדם של הצעות מחליטים ותומכים בהן.
תמר אלמוג: אני לא יודעת להגיד בשלב זה לגבי הסעיף הראשון, אם הוא יובא בכלל או מתי הוא יובא.
ורד כרמון: תודה רבה.
ורד כרמון: ברכות על קיום הועדה ולכל אלה שדיברו בה.
ורד כרמון: אתייחס לעיקרי הדברים.
ורד כרמון: המשרד שלנו תומך בהמלצות הדוח הזה והוא אף כתב מסמך של אמנה חברתית-כלכלית, כמשרד חברתי הוא מאד תומך בדברים.
זבולון אורלב: באם סיימת לומר את דברייך על ההמלצות, אני אודה לך.
תמר אלמוג: המשרד רוצה להעמיק הסיבסוד להורים, במיוחד לאלה מן השכבות החלשות ולאוכלוסיות שבסיכון, כעשרים אלף פעוטות בסיכון, כ-50% ויגיש הצעה בענין הזה, על אף שהמלצות הדוח מדברות על המעמד הבינוני, אנחנו עדיין חושבים שיש - - -
זבולון אורלב: כלומר, בהמלצות שלכם לממשלה ב- 20 בנובמבר, האם אתם מתכוונים להציע הצעת מחליטים שתעמיק סיבסוד?
תמר אלמוג: העמקת הסיבסוד בהשתתפות ההורים וגם -כמו שאמרה חברת הכנסת זוארץ, לא ניתָן מקום לבעלי צרכים מיוחדים - - -
זבולון אורלב: מה אתם מתכוונים לעשות עם זה?
תמר אלמוג: גם בתחום הזה אנחנו מבקשים לתת יותר.
זבולון אורלב: אני שואל שוב, האם שר הרווחה מתכוון בהצעות המחליטים להביא הצעה משלו כדי לעשות את שני התיקונים האלה?
תמר אלמוג: יש הצעה באמנה שהגישו.
אורית זוארץ: האם האמנה היא הצעת מחליטים?
תמר אלמוג: לא הצעת מחליטים, יש באמנה הצעה שהמשרד הציע ואני בטוחה שהיא תוצע.
זבולון אורלב: תגידי שאת לא יודעת מה מתבשל בלשכת השר.