GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלן זיסבלט: או שכותבים "עד בכלל" או עד גיל מסוים.
תמר גוז'נסקי: הדבר משמעותי לגבי נפצים, למשל.
דני נוה: גם הקורקינט מיועד לילדים גדולים יותר, ויש בו סכנות גדולות מאוד.
עובדיה שרגאי: הסכנה היא הכביש, לא הקורקינט.
לירי אנדי פינדליג: אם הנושא עלה, כדאי אולי לציין שחוץ מאזהרות לגבי שימוש יהיה לפעמים צורך להוסיף שחובה להשתמש במוצר רק בשילוב אביזרי בטיחות, כמו מגיני ברכיים וכו'.
דני נוה: לכן אני חושב שאם לא נציין כאן גיל ספציפי אלא נורה שהשר יתקין תקנות בהתאם לטווחי הגיל השונים, הדבר יהיה יעיל יותר.
הלית ברק: מקובל.
הלית ברק: אני חוזרת ומעלה את נושא "השר רשאי".
הלית ברק: אין מניעה לכתוב שהשר יחויב בהוצאתו של הצו.
הלית ברק: הדבר נעשה במקומות אחרים, השאלה היא תוך כמה זמן לחייב את הוצאת התקנות.
תמר גוז'נסקי: בין הקריאה הראשונה לשנייה נדון בשאלה החשובה הזאת.
תמר גוז'נסקי: היא לא רלוונטית כרגע לקריאה ראשונה.
תמר גוז'נסקי: אולי עד אז יהיה גם שר.
תמר גוז'נסקי: ברוח התיקונים שהובאו כאן, אנחנו מכניסים בסעיף 17(ב)(2) לחוק הגנת הצרכן את הרעיון של הגנה על ילדים בתוך חוק הגנת הצרכן.
תמר גוז'נסקי: השר יוסמך לקבוע את הכללים כפי שאנחנו נקבע בהמשך.
תמר גוז'נסקי: נמסור לו בעתיד גם את המועד לכך.
תמר גוז'נסקי: עשינו צעד קטן אבל חשוב להדגיש שכשמדברים על צרכנים זה כולל גם ילדים.
תמר גוז'נסקי: ולפי הסקרים האחרונים ילדים הם הצרכנים בה"א הידיעה.
תמר גוז'נסקי: הפרסומת מכוונת קודם כל אליהם.
תמר גוז'נסקי: אנחנו צריכים להיות מודעים לכך שההורים אמנם משלמים, אך הרבה פעמים הילדים הם שקובעים מה קונים ואיך קונים.
אלן זיסבלט: זה מזכיר את הפרסומת למעיל ששומעים עכשיו: "אמא, please תביאי פְליז".
יצחק קמחי: הורדנו את הפרסומת הזאת.
יצחק קמחי: שמעתי אותה ביום חמישי.
יצחק קמחי: זה בדיוק בניגוד לתקנות הפרסומת לקטינים.
יצחק קמחי: פניתי לרשות השידור.
יצחק קמחי: הנושא ירד, הם יחדשו את הפרסומת בלי הplease-.
דני נוה: יש לי בקשה ממשרד המשפטים, למרות שאולי מר זיסבלט הוא לא האדם המתאים.
דני נוה: אני מבקש שהטיפול בהכנת "הנייר הכחול" יהיה זריז ומהיר ככל האפשר כדי שנספיק אולי להביא את החוק לקריאה ראשונה.
תמר גוז'נסקי: אתה יודע אם יש בחירות בעוד 60 יום או לא?
אלן זיסבלט: אני מקבל זאת על עצמי, אבל כמובן רק אחרי התיקון של חוק יסוד הממשלה.
תמר גוז'נסקי: אני מודה לכל הנוכחים.
תמר גוז'נסקי: אני פותחת את הדיון בוועדה למעמד הילד בנושא בטיחות מתקני המשחקים בגני הילדים ובשטחים ציבוריים.
תמר גוז'נסקי: זאת ישיבה שנייה בנושא.
תמר גוז'נסקי: הישיבה הקודמת נערכה בנובמבר 2000, על רקע המקרה הטראגי הנורא בעומר.
תמר גוז'נסקי: לקחנו את המקרה כדוגמה לנושא הכאוב של בטיחות מתקני משחקים.
תמר גוז'נסקי: במקרה הזה מדובר במתקן משחקים בגן ילדים, אבל אנחנו מדברים גם על הבטיחות של מתקני המשחקים בשטחים ציבוריים.
תמר גוז'נסקי: בישיבה הקודמת נמסר לנו כי בבדיקות שנעשות, במידה שהן אכן נעשו,ת מסתבר ש90%- מהמתקנים אינם עומדים בתקן.
תמר גוז'נסקי: דובר על ההתחמקות של העיריות מהאחריות שלהן לנושא, ועל העובדה שסדר העדיפויות שלהן לא כולל את הנושא הזה בראש הרשימה.
תמר גוז'נסקי: בישיבה הקודמת הגענו למסקנה שאחת הקבוצות העיקריות שיכולה להגביר את הבטיחות במתקני המשחקים לילדים היא דווקא קבוצת הגננות והמטפלות, שנמצאות עם הילדים בגני הילדים או במוסדות אחרים לילדים.
תמר גוז'נסקי: בדקנו את השאלה מכמה היבטים: האם העובדות מודעות לאחריות שלהן במקרה של אסון, חלילה, כתוצאה מליקוי בטיחות?
תמר גוז'נסקי: האם הן מקבלות את ההכשרה המתאימה כדי להחליט מהו ליקוי בטיחותי?
תמר גוז'נסקי: האם יש להן סמכות, והאם הן מנצלות אותה, למנוע מילדים שימוש במתקני משחקים בלתי בטיחותיים?
תמר גוז'נסקי: האם הודעת הגננת לעירייה על כך שבגן יש מתקן משחקים בלתי בטיחותי היא הדבר היחיד הנדרש ממנה?
תמר גוז'נסקי: האם הגננות יודעות מה לעשות כשילד נמצא לכוד במתקן משחקים, והאם הידע שלהן צריך להיות מסוג של "עשה" או מסוג של "לא תעשה", כלומר האם הגננות יודעות מה אסור להן לעשות במקרה שילד נמצא לכוד במתקן משחקים?
תמר גוז'נסקי: את שלל הנושאים הללו העלינו בפעם הקודמת, אך מאחר שלא הייתה עמנו נציגות מספקת של הגננות והמטפלות, חשבנו שחשוב מאוד שגם משרד החינוך וגם גני הילדים הפרטיים, וכל הגורמים שעוסקים ביום-יום בשאלות הבטיחות, יהיו עמנו בישיבה נוספת.
תמר גוז'נסקי: לכן הדגש בישיבה הזאת הוא לגבי הבטיחות בגן עצמו.
תמר גוז'נסקי: איך מגינים על ילדים, ואיך גורמים לכך שמתקני משחקים בלתי בטיחותיים לא יהיו בשימוש ואף יסולקו מהר ככל האפשר משטח גן הילדים או המוסד?
תמר גוז'נסקי: אני מציעה להתרכז בנקודות האלה.
תמר גוז'נסקי: אשמח לשמוע ראשית את אנשי משרד החינוך.
אברהם צדקה: אני מנהל האגף לביטחון, בטיחות והיערכות לשעת חירום במערכת החינוך.
אברהם צדקה: כרגע בראש מעיינינו הוא להסיע את הילדים ביישובי איו"ש בכלי רכב ממוגנים.
תמר גוז'נסקי: על זה דיברנו בישיבה אחרת.
אברהם צדקה: משרד החינוך פרסם חוזר מנכ"ל מספטמבר 1997.
אברהם צדקה: הוא עדכני עד היום.
אברהם צדקה: הוא מדבר רק על קבוצת גני הילדים, ועוסק בבטיחותם, ביטחונם והיערכותם לשעת חירום – אם קורה משהו – של הגנים.
אברהם צדקה: היו כ10,000- גני ילדים בגנים של משרד החינוך לפי חוק חינוך חובה, לפני שגילאי 3 ו4- הוכנסו למערכת.
אברהם צדקה: כעת יש עוד 1,500-1,000 גנים לגילאי 4-3.
אברהם צדקה: הבעיה המרכזית היא אכיפה.
אברהם צדקה: היום אנחנו מובילים מהלך של אכיפה מול הרשות המקומית – עירייה, מועצה מקומית או מועצה אזורית.
אברהם צדקה: אנחנו, יחד עם מכון התקנים והמפקח הארצי על הבטיחות – מר פיטר מאגנוס ממשרד העבודה והרווחה, הולכים להכשיר אנשים לבדיקת מתקנים בגן.
אברהם צדקה: כשאני למדתי את הדברים, ידעתי שיש ממונה בטיחות בעבודה.
אברהם צדקה: מפעל לעיבוד שבבים, שמעסיק מעל 100 עובדים חייב להעסיק על פי דין ממונה בטיחות בעבודה, שהכישורים וההכשרה שלו הם לתת מענה למפגעי בטיחות במפעל.
אברהם צדקה: יש גם קציני בטיחות וממוני בטיחות בתעבורה.
אברהם צדקה: אך למדתי שממונה בטיחות במוסדות חינוך – אין חיה כזאת.
אברהם צדקה: כאמור, הובלתי מהלך יחד עם מכון התקנים הישראלי - שמבחינת משרד החינוך הוא האורים והתומים בפן המקצועי - ויחד עם משרד העבודה והרווחה, לבניית קורס ייעודי בן 200 שעות שיכשיר מקצוע ייעודי נוסף בפן הבטיחות, שייקרא "ממונה בטיחות מוסדות חינוך רשותי".
אברהם צדקה: לא אלאה אתכם בנושא התקנים, העלויות וכו', אך מנכ"לית משרד החינוך, יחד עם יו"ר השלטון המקומי עדי אלדר, סיכמו ביניהם שקורס הפיילוט הראשון ייפתח בחודש ינואר הקרוב.
אברהם צדקה: בכל קורס יהיו 30 חניכים.
אברהם צדקה: אני מתכוון לקיים 10-8 קורסים בשנה וחצי.
אברהם צדקה: כל קורס יארך 5 שבועות, כלומר 200 שעות.
אברהם צדקה: המשתלמים יוכשרו ויוסמכו על ידי המפקח הארצי על הבטיחות.
אברהם צדקה: בחינת הגמר שתסמיך אותם היא מטעם המפקח הארצי על הבטיחות.
אברהם צדקה: למשרד החינוך אין מנדט להכשיר אנשים שכאלה, אך מכיוון שגילינו שהפונקציה המקצועית הזאת חסרה החלטנו להכשיר את האוכלוסייה.
אברהם צדקה: כאמור, אני מאמין שבינואר הקרוב נחל בקורס הפיילוט.
אברהם צדקה: יש לי כבר רשימה שמית של 30 משתתפים.
אברהם צדקה: הממונה החדש יהיה האיש ברשות שמתפקידו להיות מודע וקשוב לנושא הבטיחות במוסדות החינוך בכלל ברשות המקומית שבה יוצב, ובתוך זה גני הילדים כמובן.
אברהם צדקה: חוזר המנכ"ל שלנו יהיה האורים והתומים שלו.
אברהם צדקה: הוא ייתן מענה לכל הנושא של גני הילדים.
תמר גוז'נסקי: מה אומר החוזר הזה לגבי מתקני משחקים?
אברהם צדקה: אני קורא מחוזר המנכ"ל: "מתקני החצר המותקנים בגני הילדים יהיו בהתאם לדרישות תקן 1498, מתקן משחקים לילדים שפורסם על ידי מכון התקנים הישראלי על כל חלקיו.
אברהם צדקה: רשויות מקומיות או בעלויות הרוכשות מתקנים, מתקני חצר בגני ילדים, תקפדנה שהציוד הנרכש יהיה עם תו תקן".
אברהם צדקה: בהמשך יש פירוט של המתקנים השונים, דרישות כלליות ממתקני המשחקים, הדרישות העיקריות לגבי מתקני משחק, וכן הלאה.
תמר גוז'נסקי: גננת עובדת בגן, ובגן מותקן מתקן משחקים שלא היא התקינה, ושהוא איננו לפי התקן – מתקן ישן.
תמר גוז'נסקי: מה אומר חוזר המנכ"ל לגבי חובת הגננת?
תמר גוז'נסקי: ברור שצריך לרכוש מתקן חדש מבעל תקן.
תמר גוז'נסקי: אבל כנראה שזו איננה המציאות בשטח.
אברהם צדקה: הדברים האלה נוגעים לקצה שרשרת הפיקוד, ובצדק.
אברהם צדקה: אני יכול למצוא התייחסות לזה בחוזר המנכ"ל, אבל מבחינתי האחריות מתחילה בראש הרשות, במנהל מחלקת החינוך ברשות המקומית, במי שאמון על הגיל הרך ברשות המקומית.
אברהם צדקה: ומשם זה מחלחל למטה.
תמר גוז'נסקי: דבריך מובאים מנקודת מבטך שלך, וזה מובן לי מאוד.
תמר גוז'נסקי: אך האם נכון לרגע זה יש מתקנים לא תקניים בגני הילדים?
תמר גוז'נסקי: נניח שהמתקן איננו שבור או מקולקל, אך הוא לא לפי התקן.
תמר גוז'נסקי: זה היה המקרה בעומר.
תמר גוז'נסקי: איזו חובה, אם בכלל, מטילים על הגננת?
תמר גוז'נסקי: הרי היא נמצאת כל יום עם הילדים בחצר.
אברהם צדקה: לדעתי צריך לשחרר את הגננת כדי שתנחיל את התכנים הפדגוגים לילדים.
אברהם צדקה: אני מבין את השאלה.
תמר גוז'נסקי: המצב המשפטי לא משחרר אותה מהאחריות לנושא זה.
אברהם צדקה: בישיבה הקודמת נכחה מנהלת החינוך של עומר.
אברהם צדקה: היא אמרה שהיא נמצאת רק שנה, או קצת יותר, בתפקידה.
אברהם צדקה: שאלתי אותה האם ראתה את חוזר המנכ"ל שלנו, היא הרי מנהלת מחלקת החינוך ברשות המקומית.
אברהם צדקה: היא לא ידעה על מה אני מדבר.
אברהם צדקה: איך שלא נבחן את הנושא, זה מתחיל משם.
עדי אברהם: זה לא מפחית מאחריותה של הגננת.
תמר גוז'נסקי: כלומר לנושא הזה אתה לא נותן תשובה, כי אתה יוצא מנקודת מבט שונה משלנו.
אברהם צדקה: אני אחפש את המקום שבו מוזכרת הגננת בחוזר המנכ"ל, ואתן תשובה גם לגבי אחריותה.
תמר גוז'נסקי: נשמע כעת את גב' מרים פשביין, מפקחת מדורי הגיל הרך במשרד החינוך.
מרים פשביין: אני אתייחס למעמדה של הגננת בנושא.
מרים פשביין: נכון שיש מידת אחריות לגננת, היא נמצאת עם הילדים והיא עמם בחצר – היא מנהלת גן.
מרים פשביין: נכון שעל פי הנהלים, אם גננת מזהה חפץ או מתקן שאיננו תקין היא חייבת להודיע על כך בכתב לרשות ולהתריע על המצב.
מרים פשביין: מעבר לכך, אינני חושבת שאפשר להטיל עליה אחריות כמו שהוצע בסוף הישיבה האחרונה – לבצע גידור וכו'.
מרים פשביין: אי אפשר לשים אותה במרכז העניין ואחר כך לבוא אליה בטענות שאם לא גילתה מתקן שאיננו תקין – תיפול עליה האחריות.
מרים פשביין: היא איננה איש מקצוע.
עדי אברהם: אבל נניח שהיא גילתה מתקן לא תקני ושלחה מכתב, מה הלאה?
עדי אברהם: מה השלב הבא?
מרים פשביין: מיד אגיע לנושא הזה.
מרים פשביין: אם היא גילתה, מחובתה לכתוב לרשות ולהתריע על כך.
מרים פשביין: הגננת היא לא איש מקצוע, כמו שאמר מר צדקה.
מרים פשביין: לא תמיד היא מזהה מתקן לא תקין.
מרים פשביין: לדעתי אי אפשר להטיל עליה את האחריות לזיהוי מתקנים לא תקינים.
מרים פשביין: אולי בתוך האדמה משהו נרקב?
מרים פשביין: היא לא תעבור כל יום ממתקן למתקן ותנענע אותו.
יונה אמיתי: במיוחד אם היא לא קראה את החוזר.
מרים פשביין: נצא מתוך הנחה שהגננת קראה את החוזר.
מרים פשביין: עדיין, היא איננה מקצועית באיתור ברזים, כסאות ומתקנים שאינם תקינים.
מרים פשביין: אם לא התריעה על חפץ כלשהו, יטענו אחר כך כלפיה שלא התריעה.
מרים פשביין: אך היא איננה מקצועית בנושא ואיננה מסוגלת להתריע על 100% של החפצים.
תמר גוז'נסקי: נקודת המוצא של הדיונים פה היא לא מה נוח או לא נוח לגננת.
תמר גוז'נסקי: מבחינתי – שיוסיפו לה עוד 3 שעות עבודה בשבוע לחפש ליקויי בטיחות.
תמר גוז'נסקי: לא זה הנושא.
תמר גוז'נסקי: הנושא הוא בטיחות ילדים.
תמר גוז'נסקי: אנחנו יודעים שבגני הילדים יש מתקנים לא בטיחותיים שעדיין קיימים, גם אם זה לא בסדר.
תמר גוז'נסקי: נניח שהגננת מצאה וגילתה שהרווחים בין המוטות במתקן לא תקניים.
תמר גוז'נסקי: היא שלחה מכתב לרשות המקומית והתריעה על המתקן שבחצר הגן.
תמר גוז'נסקי: חלפו שבוע ושבועיים, חודש וחודשיים, שנה ושנתיים – והרשות המקומית לא עשתה דבר.
תמר גוז'נסקי: אך בינתיים, בטיחותם של הילדים מופקרת.
תמר גוז'נסקי: אנחנו לא יכולים להשלים עם מצב כזה.
תמר גוז'נסקי: בהמשך תבוא השאלה האם צריך לפצות את הגננת, האם יש להוסיף לשכרה.
תמר גוז'נסקי: אבל מנקודת הראות של בטיחות הילדים – מה עושים?
תמר גוז'נסקי: גב' פשביין, את מייצגת את משרד החינוך – מייצגת את הילדים.
תמר גוז'נסקי: איך דואגים לילדים?
מרים פשביין: האחריות היא על הגננת.
מרים פשביין: היא מתריעה, שולחת מכתב לרשות, אך אף אחד לא מתייחס.
מרים פשביין: במקרה בעומר היו התרעות בכתב של הגננת, זה נמצא בתיק.
תמר גוז'נסקי: אמרנו את זה בישיבה הקודמת.
מרים פשביין: אבל בזמן אמת לא הייתה התייחסות לכך.
מרים פשביין: מי שאמור היה לטפל במתקן, כלומר הרשות, לא עשה את עבודתו.
מרים פשביין: ואז קרה מה שקרה, למרות שיש מכתבי התראה של הגננת בתיק.
מרים פשביין: גם המפקחת, אם היא מגיעה לגן לביקור פדגוגי ורואה מתקן בעייתי, מתפקידה להודיע לרשות ולכתוב מכתב.
מרים פשביין: אך מה אם הרשות לא עושה את עבודתה?
דקלה צדוק: יש גם איש בטיחות במשרד החינוך.
מרים פשביין: יש גם איש בטיחות, שמגיע פעם בשמונה שנים.
מרים פשביין: אם האנשים לא עושים את עבודתם והגננת מתריעה וכותבת, ואיש לא מתייחס – מה היא יכולה לעשות מעבר למה שעשתה?
מרים פשביין: נכון, היא יכולה לתחום את המתקן.
מרים פשביין: אני מסכימה.
מרים פשביין: אך מה אם לא גילתה את המתקן?
תמר גוז'נסקי: בכל הכבוד, לא קיבלתי תשובה לשאלתי.
תמר גוז'נסקי: אני רוצה לצטט מתוך החוזר המיוחד, נוהלי בטיחות, ביטחון ושעת חירום בגני הילדים מספטמבר 1997.
תמר גוז'נסקי: הנושא הוא "בטיחות בגני הילדים", בפרק המבוא, תחת הכותרת "נהלים", בסעיף ב: "נהלים ותחומי פעולה באחריות הגננת: הגננת תהיה ערה למוקדים שבהם עלולות להתרחש תאונות – חצר הגן, פינות משחק, חומרי עבודה, מחסן ציוד וכו'.
תמר גוז'נסקי: הגננת צריכה" – היום, לפני שעושים משהו – "לבדוק מזמן לזמן את תקינות הציוד".
תמר גוז'נסקי: כלומר היא אמורה לדעת מה זה ציוד תקין – אחרת, איך תבדוק?
תמר גוז'נסקי: "בבדיקה זו תינתן הדעת במיוחד לתקינות כלי החשמל, יציבות הכיסאות והשולחנות, יציבות הארונות, ציוד מטבח" - וכעת סעיף 5 - "תקינות מתקני המשחק השונים".
תמר גוז'נסקי: איך הגננת יכולה לדעת אם מתקן המשחקים תקין?
תמר גוז'נסקי: מישהו צריך ללמד אותה איך בודקים זאת.
תמר גוז'נסקי: בהמשך, תחת הכותרת "סדרי ביקורת" מוסבר לאן יכולה הגננת לפנות אם היא מעוניינת לקבל ייעוץ, וכן נכתב שבעת ביקורת בטיחות הגננת תסייע בבדיקה.
תמר גוז'נסקי: מתוארות שם פעולות המדריך, ולבסוף נכתב שממצאי הביקור – של מי שיבוא לבדוק - יסוכמו בדו"ח שיישלח לגננת.
תמר גוז'נסקי: עוד נאמר בסעיף 5(א): "אם מפגעי הבטיחות ניתנים לתיקון על ידי צוות הגן, תפעל הגננת לביצוע התיקונים הדרושים".
תמר גוז'נסקי: במילים אחרות, הגננת לא צריכה רק לדווח.
תמר גוז'נסקי: היא צריכה לתקן.
תמר גוז'נסקי: אם מצאה שהרווחים הם לא לפי התקן, היא צריכה לתקן.
תמר גוז'נסקי: במקרה הזה – לכרוך משהו סביב העמודים בסולם, כדי שילד לא יכניס לשם את ראשו.
תמר גוז'נסקי: זה כתוב היום.
אברהם צדקה: זה כתוב כבר שלוש שנים.
תמר גוז'נסקי: גב' פשביין, את אחראית על גננות, ואת טוענת שהגננת צריכה רק לשלוח מכתב.
תמר גוז'נסקי: האם זה מה שכתוב כאן?
מרים פשביין: חלילה.
מרים פשביין: אמרתי שאם היא גילתה בעיה היא תסגור את המתקן.
מרים פשביין: אני מודאגת שהגננת הלא- מקצועית ולא-מוכשרת לא תגלה מתקן בעייתי ולא תדע שיש משהו פגום.
מרים פשביין: גם בפגישה הקודמת אמרתי שעליה לבדוק ושהיא אחראית.
מרים פשביין: בזה התחלתי גם את דבריי היום.
מרים פשביין: אבל מה קורה כשהגננת לא מגלה את הבעיה, מסיבה כלשהי?
תמר גוז'נסקי: אם כן יש להבחין בין שני מצבים: במצב אחד היא לא ידעה מראש, ובמצב אחר היא ידעה מראש.
תמר גוז'נסקי: אך החוזר גם מבהיר שהגננת צריכה לדעת וצריכה לעשות סיורי בטיחות סדירים בגן ובסביבתו.
תמר גוז'נסקי: עליה לבדוק את התקינות של מתקני המשחק השונים.
תמר גוז'נסקי: כלומר, היא אמורה לדעת מהו מתקן תקין, והיא אמורה לבדוק זאת.
תמר גוז'נסקי: ואם המתקן איננו תקין היא צריכה לעשות משהו.
תמר גוז'נסקי: זה המצב היום.
תמר גוז'נסקי: לדעתי הגננות לא יודעות זאת.
ציון ארסלן: המצב איננו כזה.
ציון ארסלן: אנחנו מטעים כאן את האנשים.
דקלה צדוק: אני מהסתדרות המורים.
דקלה צדוק: ישבתי שנים רבות במכון התקנים בנושא הזה.
דקלה צדוק: גם מכון התקנים לא הצליח לאכוף תו תקן על מייצרי הציוד לגני הילדים.
תמר גוז'נסקי: יש תו תקן.
דקלה צדוק: לא לכולם.
תמר גוז'נסקי: מר יעקב ורטל ממכון התקנים, האם יש היום תקן למתקני משחקים?
יעקב ורטל: יש תקן.
יעקב ורטל: התקן רשמי.
דקלה צדוק: אך לא לכל ציוד שנמצא בגן יש תקן, ובפרט בחצר הגן.
יעקב ורטל: אז כנראה שקנו משהו שאיננו תקני.
דקלה צדוק: יש רשויות שפונות במכרז אל הזול ואל היפה.
דקלה צדוק: בסיורים שלי הערתי לא אחת על ציוד לא תקין.
תמר גוז'נסקי: אם הרשות המקומית מעלה בתפקידה, רכשה מתקן לא תקין והציבה אותו בחצר הגן.
תמר גוז'נסקי: הגננת טוענת שהמתקן לא תקין, מה הלאה?
דקלה צדוק: חייבים להוציא את המתקן.
דקלה צדוק: יש איש בטיחות במשרד החינוך שצריך לעשות זאת.
תמר גוז'נסקי: אך אם לא הוציאו אותו, לפחות בשלב ראשון, מה עושים?
מרים פשביין: לא נותנים לילדים להתקרב אליו.
דקלה צדוק: צריך לסגור אותו.
עדנה ברפמן: אני מנעמ"ת.
עדנה ברפמן: אני מדברת בשמם של הילדים הצעירים יותר, שלהם אין תו תקן מסודר.
תמר גוז'נסקי: תו התקן לא חל על מעונות יום?
יעקב ורטל: התקן חל על מתקני חצר בכלל.
יעקב ורטל: הוא לא קשור לייעוד הגן.
יעקב ורטל: אם המתקן עומד בתקן, הוא תקין.
עדנה ברפמן: אבל אם הילד בן שנה, איך יודעים איזה מתקן מתאים לו?
עדנה ברפמן: הגננות יודעות מה מתאים לגילאי גן, אך אנחנו לא יודעים מה מתאים לנו.
יעקב ורטל: התקן מגדיר דרישות ואחת הדרישות היא סימון הגילאים שהמתקן מתאים להם.
יעקב ורטל: זאת אחת מדרישות התקן שהמלצנו להקפיד עליה.
יעקב ורטל: צריך לוודא שיש את הסימון.
תמר גוז'נסקי: כלומר, כשגננות נעמ"ת הולכות לקנות מתקנים, צריך להיות כתוב טווח הגילים.
עדנה ברפמן: טווח הגילים כתוב, אבל ההגדרה היא, למשל: "מתחת לגיל ארבע, בליווי מבוגר".
עדנה ברפמן: זה תמיד בליווי מבוגר אצל הקטנטנים, אבל זה עדיין לא אומר שזה בטיחותי בעבורם.
עדנה ברפמן: מה שטוב לילד בן ארבע, לא בטוח שמתאים לילד בן שנה – בכל הנוגע למרווחים בסולם, שיפוע הגלישה, מקום הנפילה בקצה המגלשה.
עדנה ברפמן: בכל אלה אין שום דבר מסודר לקטנטנים.
יעקב ורטל: אני מבקש לתקן את הדברים.
תמר גוז'נסקי: נשמע אחר כך את תגובתו של מר ורטל לכל מה שנאמר כאן.
עדנה ברפמן: לנו אין גננות, אלא מטפלות ומנהלת מעון.
עדנה ברפמן: הן כל הזמן בודקות ובודקות אך לא כל כך יודעות מה לבדוק, משום שאינן יודעות מה צריך להתאים לגיל שנה ומה לגיל שנתיים ומה לגיל שלוש.
תמר גוז'נסקי: לצערי לא נמצאים כאן נציגי משרד העבודה.
עדנה ברפמן: נכון.
עדנה ברפמן: שאלתי מדוע, ואמרו לי שמכיוון שהיו נציגים בפעם הקודמת אין צורך שיהיו גם הפעם.
עדנה ברפמן: התקשרנו אתמול כדי לשאול.
עדנה ברפמן: בגלל המצוקה שלנו הלכנו לעשות את העבודה לבד.
עדנה ברפמן: פנינו למכון התקנים ושאלנו איך פותרים את הבעיה.
עדנה ברפמן: ביקשנו אנשי מקצוע מומחים כמו שמר צדקה מכשיר לעצמו.
עדנה ברפמן: אנחנו לא יכולים להכשיר לעצמנו, ולכן ביקשנו סיוע מקצועי ממכון התקנים, תמורת תשלום.
עדנה ברפמן: כך יבדקו לנו את כל המתקנים ופעם אחת ולתמיד יקבעו אם המתקנים מתאימים או לא מתאימים.
עדנה ברפמן: אנחנו עובדים עם יצרנים מאוד מוכרים ולא קונים רק מתקנים יפים.
עדנה ברפמן: אך כל יצרן שמתקין את מתקניו אצלנו אומר שהמתקנים האחרים בחצר אינם תקניים.
עדנה ברפמן: וכששואלים אותו מדוע, שהרי יש להם תו תקן, הוא משיב שהרווחים לא בסדר, או כל תשובה אחרת.
עדנה ברפמן: כך טוען גם היצרן השני לגבי המתקן של היצרן הראשון ואנחנו במבוכה גדולה.
עדנה ברפמן: כאמור, פנינו למכון התקנים.
עדנה ברפמן: אנחנו עכשיו נמצאים במשא ומתן עמם לגבי העלות הכספית של הבדיקות.
עדנה ברפמן: זה סיפור לא פשוט.
עדנה ברפמן: מדובר ב300- מעונות, ולא פשוט לערוך את הבדיקות האלה בכולם.
עדנה ברפמן: איננו יודעים איך נוכל לממן זאת.
עדנה ברפמן: חשבנו שיהיה כאן נציג משרד העבודה, והוא יוכל לדאוג לפתרון הבעיה – כמו שבמשרד החינוך דורשים מהרשויות שיתוף פעולה.
עדנה ברפמן: אין לנו מי שידאג לנו.
עדנה ברפמן: אנחנו צריכים לעשות הכל מתוך הסל האומלל שלנו, וזאת המצוקה שלנו בנושא.
תמר גוז'נסקי: כשבאו אליכם מטעם מכון התקנים, מה הייתה חוות הדעת?
עדנה ברפמן: עדיין לא הגיעו לבדיקה, זה עדיין במשא ומתן.
עדנה ברפמן: אך אני מקווה שזה יקרה בקרוב, כי התחלנו בתהליך לא רק בעקבות המקרה האחרון.
עדנה ברפמן: גם לנו קורה פעמים רבות שאנחנו מקבלים מתקן שכתוב עליו שהוא בסדר, ואז אנחנו רואים שבתוך הספירלה ילד הכניס רגל או ראש.
עדנה ברפמן: אנחנו מיד מלפפים את המקום, ומיד מזמינים את היצרן, והוא מטפל בעניין, מוסיף עוד קרש או עוד מעגל ספירלה.
עדנה ברפמן: אבל אין לנו מסמך שיאפשר לנו לטעון בפניו שהוא נתן לנו מוצר לא בסדר.
עדנה ברפמן: כוונתי למסמך מטעם מכון התקנים.
עדנה ברפמן: יש לנו מסמכים שכאלה לגבי כסאות ושולחנות, או מוצרים אחרים אך לא לגבי מתקני חצר, ואף פעם לא היה.
עדנה ברפמן: זה מפחיד עם הילדים הקטנטנים הרבה יותר מאשר עם הגדולים.
אסתר לוזון: אני מארגון אמונה.
אסתר לוזון: אני רוצה להצטרף לדבריה של גב' ברפמן.
אסתר לוזון: במקרים רבים אנחנו פונים אל יצרן שיש לו תו תקן מוכר, אך כשאני מגיעה לבדוק את המתקנים אני יכולה לקחת מספר קטן מאוד של דגמים – וגם שם אני מכניסה שינויים: מנמיכה את המתקן, מצופפת את המרווחים.
תמר גוז'נסקי: איך את יודעת לעשות את זה?
אסתר לוזון: מאינטואיציה.
אסתר לוזון: אני יודעת מה היקף הראש של הילד הקטן, אני בודקת, ומנסה להפעיל את השכל הישר.
אסתר לוזון: מה אכפת לי שזה יהיה צפוף יותר, כמעט סגור?
אסתר לוזון: ובמקום לעשות סורגים אני כבר מעדיפה פח מחורר, כדי שלא יהיה סיכון.
אסתר לוזון: אבל התיקונים הללו מייקרים את העניין, ומשמעותם התמודדות חוזרת ונשנית עם כל יצרן לגבי ההתאמה.
תמר גוז'נסקי: מה כתוב על המוצר?
תמר גוז'נסקי: כתוב "עד גיל 4"?
עדנה ברפמן: כתוב עליו: "עד גיל 4 בליווי מבוגר".
תמר גוז'נסקי: יש הבחנה בין גיל שנה וגיל 4?
אסתר לוזון: לא, לא ראיתי.
אסתר לוזון: הם כותבים שהמתקן יותר מתאים לגיל זה או אחר, מעין המלצה.
אסתר לוזון: אבל זו המלצה לא מחייבת.
אסתר לוזון: אין משהו שאפשר לטעון בפני היצרן שהוא מחייב, ולכן המתקן צריך להתאים.
תמר גוז'נסקי: אין מבחר של מתקנים לגיל שנה?
אסתר לוזון: לא.
אסתר לוזון: יש ליצרנים המלצות, אך לא מעבר לכך.
אסתר לוזון: הרבה פעמים אני נכנסת ורואה שהגננות הזמינו דברים לא מתאימים, בטענה שהיצרן אמר שהמתקן מתאים.
אסתר לוזון: ומה אם היצרן אמר זאת?
אסתר לוזון: האם הוא מתחייב לכך?
אסתר לוזון: וגם אני מכירה את המצב שתואר כאן קודם, שיצרן מחברה אחת מעיר על המוצרים שהוזמנו מחברה אחרת, וטוען שאינם תקניים - למשל בנוגע למרווח בין קצה המגלשה לחול.
אסתר לוזון: אז אני מנסה לפתור את הבעיה בפתרון ארעי, ושמה צמיג או מוסיפה חול – אני מאלתרת.
אסתר לוזון: אין שום "קיצור שולחן ערוך" קל להבנה ולקריאה, שכל אחד יכול לקרוא ולעבוד לפיו, ולהיות בטוח שהכל בסדר.
אסתר לוזון: זה לא קיים.
אסתר לוזון: יש בעיה גם לגבי תחזוקת המתקן.
אסתר לוזון: אין כללים לגבי זמני הבדיקות של מתקן שהותקן במועד מסוים.
אסתר לוזון: אין הוראות לגבי תחזוקה של מתקן ממתכת לעומת מתקן מעץ וכו'.
אסתר לוזון: גם לגבי החצר יש שאלות: פעם כולנו כיסינו את חצר הגן בחול ים, היום אומרים שיש בעיה עם חול ים.
אסתר לוזון: ואני רואה שבכמה מקומות שמים חצץ, שלדעתי הוא מסכן את הילד פי כמה.
אסתר לוזון: אין כללים ברורים שאני יכולה לדעת שאם אני נוהגת לפיהם אני שקטה.
יעקב ורטל: כשיגיע תורי אני אסביר לך, גב' לוזון, שאת טועה.
יעקב ורטל: יש בעיה בהבנת המערכת.
תמר גוז'נסקי: יכול להיות.
תמר גוז'נסקי: מיד נעבור מנציגות הגננות לנציגים האחרים בישיבה.
תמר גוז'נסקי: גב' לוזון, מה ההוראות שלכם למנהלות המעונות?
תמר גוז'נסקי: עד כמה הן אחראיות למתקנים?
אסתר לוזון: מנהלת המעון אחראית בהחלט.
אסתר לוזון: היא מדווחת.
אסתר לוזון: יש לנו אחראית על תחזוקה.
אסתר לוזון: כבר עקרנו מתקנים שחשבנו שהם תקניים והסתבר שלא כך.
תמר גוז'נסקי: מה עושה מנהלת מעון כשנדמה לה שיש בעיה במתקנים?
אסתר לוזון: היא מונעת את הנגישות למקום, מודיעה על הנושא, ושולחים את מי שצריך לשלוח.
אסתר לוזון: יש גם מפקחת.
תמר גוז'נסקי: אין כאן נציגים של ארגון גני הילדים הפרטיים.
תמר גוז'נסקי: נפנה לכן לנציגים האחרים בדיון.
ציון ארסלן: אני מהחברה למתנ"סים.
ציון ארסלן: אין זו בושה לומר שלא יודעים ולא מכירים, אך אי אפשר לומר דברים לא נכונים.
ציון ארסלן: זה מטעה.
ציון ארסלן: צריך להבדיל בין מתקן לבין ההתקנה שלו.
ציון ארסלן: אפשר לקנות מתקן תקני אך להתקין אותו בצורה לא נכונה, ואז הוא הופך להיות בלתי תקני.
דקלה צדוק: אנחנו מזמינים את החברה שתתקין.
ציון ארסלן: במערכת שלנו יש כמה מאות גני ילדים.
ציון ארסלן: אני אספר מה נהוג אצלנו.
תמר גוז'נסקי: יש לכם מאות גני ילדים או משפחתונים?
ציון ארסלן: גם גני ילדים, גם משפחתונים וגם צהרונים.
ציון ארסלן: ראשית, כל מתקן תקני צריך להיות מסומן בתו תקן.
ציון ארסלן: כל מה שלא מסומן בתו תקן איננו תקני.
ציון ארסלן: על תו התקן כתוב שהמוצר תקני.
תמר גוז'נסקי: לאיזה גיל?
ציון ארסלן: מכון התקנים הוציאו תקן למתקני משחקים, בחלק 4 או חלק 5.
ציון ארסלן: נכון, הגננת לא צריכה להיות טכנאית, אבל בתו התקן כתובים מועדי הבדיקות, מה הגננת צריכה לבדוק ומה אחרים צריכים לבדוק.
ציון ארסלן: אחת לשנה חייבים לבצע בדיקה של כל המתקנים על ידי מכון התקנים או על ידי גורמים אחרים שהוסמכו על ידי מכון התקנים.
ציון ארסלן: לא מזמן נעשתה בדיקה באחד מגני הילדים אצלנו, והוציאו מסמך יוצא מן הכלל.
ציון ארסלן: הם עברו יחד עם הגננות בכל המתקנים ובדקו.
תמר גוז'נסקי: ומה גילו בבדיקה?
ציון ארסלן: גילו דברים חמורים, דברים קריטיים ודברים פחות חמורים.
ציון ארסלן: הם ביקשו שנתקן, לאחר מכן תיעשה בדיקה נוספת, ואחר כך נוכל להשתמש במתקנים.
דקלה צדוק: הזמנתם את מכון התקנים?
ציון ארסלן: כן.
ציון ארסלן: בוודאי.
ציון ארסלן: כאמור, מכון התקנים הסמיך עוד 8-7 גורמים שיכולים לבוא ולבדוק את המתקנים.
תמר גוז'נסקי: נניח שהגננת או המטפלת במתנ"ס חושבת שמשהו לא תקני, כך נדמה לה.
תמר גוז'נסקי: מה ההוראות שלפיהן עליה לפעול?
ציון ארסלן: אסביר זאת מיד.
ציון ארסלן: בחוברת מפנים לתקן 1498, ולפי דעתי הגננת לא מגיעה אל התקן ולא קוראת אותו.
ציון ארסלן: זאת הבעיה.
ציון ארסלן: אם הייתה קוראת את התקן, או שמישהו היה מביא לה את זה, הייתה יודעת מה תפקידה: פעם בחודש עליה לבצע בדיקה של דברים חזותיים.
ציון ארסלן: למשל, היא צריכה לבדוק שהמגלשה איננה שבורה או סדוקה.
ציון ארסלן: אם כן, היא צריכה לדעת שבמגלשה כזאת לא ישחקו.
ציון ארסלן: ועוד דוגמה: בסוף המגלשה צריך להיות בור חול, ואם הוא לא מגיע לעומק של 30 ס"מ – אסור לגלוש לתוך הבור הזה.
ציון ארסלן: הבעיה היא שאנשים צריכים ללמוד את ההוראות הללו.
תמר גוז'נסקי: מה אתם עושים כדי שהגננות והמטפלות שלכם יכירו את התקן?
ציון ארסלן: יצאה אצלנו הנחייה מטעם המנכ"ל למנהלים ודרכם לגננות: נושא הבטיחות קודם לכל פעילות.
תמר גוז'נסקי: אבל איך הגננת יודעת אם המתקן בטוח או לא?
תמר גוז'נסקי: הרי אתה אומר שהיא לא מכירה את התקן.
ציון ארסלן: אם מנהל המתנ"ס שלה יקפיד, ובכל שנה תיעשה בדיקה, המתקנים יהיו בטוחים.
תמר גוז'נסקי: יש חובה של הגננת להכיר את התקן?
ציון ארסלן: חובה.
תמר גוז'נסקי: כל הגננות מכירות את התקן אצלכם?
ציון ארסלן: אני לא יכול להתחייב שכן.
תמר גוז'נסקי: נתתם חוזר לכל הגננות?
ציון ארסלן: לחלק מהאנשים, כן.
תמר גוז'נסקי: אבל הרי כל גננת צריכה שיהיה לה ביד תקן בשפה סבירה, ולא קשה מדי.
ציון ארסלן: עד היום, עד שהתעוררה הבעיה, כולל אצלנו, יצאנו מתוך ההנחה שאנשים יודעים.
ציון ארסלן: לא לקחנו סיכון ולכן הוצאנו בחוזר מנכ"ל שלנו מה בדיוק צריך לעשות.
תמר גוז'נסקי: תוכל לשלוח לי העתקים של החוזרים שלכם?
ציון ארסלן: בהחלט.
ציון ארסלן: אגב, בחוזר המנכ"ל יש גם הוראות לגבי עזרה ראשונה, תיק עזרה ראשונה, ארגז החול, מטף כיבוי אש – כל הדברים האלה כתובים.
ציון ארסלן: צריך רק לדאוג שהגננות תעשינה את הדברים.