GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר גוז'נסקי: בתוך מחוז מספר סניפים שבהם תהיה קבוצה של עובדים, וזאת אחת הנקודות המשמעותיות, עם הדרכה מתאימה, עם מישהו שם שגם יעסוק בגיוס.
תמר גוז'נסקי: הדברים הטובים האלה?
תמר גוז'נסקי: עלות השירות הזה.
תמר גוז'נסקי: דרך אגב, במכרז יש דרישות מקצועיות מפורטות ביותר אחת לאחת על כל העניינים, על החלק עם ההורים הביולוגיים, יש שם מה שנקרא הנספח המקצועי, עם דרישות כמותיות הרבה יותר גדולות משירות התעסוקה, גם מבחינת התשומות וגם מבחינת התפוקות.
תמר גוז'נסקי: יש פה דרישה גדולה מאוד, כאשר אנחנו בהחלט עשינו חישוב מה העלויות של הדבר הזה.
תמר גוז'נסקי: מוטי וינטר: אני רוצה להזכיר לכבוד היושב ראש חברת
תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: גם הבאנו לפטור של משפחות אומנה ממס
תמר גוז'נסקי: יצחק קדמן: אבל מה זה קשור?
תמר גוז'נסקי: לשים את האומנה במקום אחר.
תמר גוז'נסקי: עצמו את העניין הזה, ככל שהוא יצמצם
תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: הוא לא יכול לצמצם הרבה מפני שיש פה
תמר גוז'נסקי: קריאה: מי יפקח עליהם?
תמר גוז'נסקי: מול 50-80 יישובים.
תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: יישובים.
תמר גוז'נסקי: ל46- יישובים בארץ יש מנחות
תמר גוז'נסקי: קריאה: אבל הדרישה לתוכנית הטיפולית הזאת כבר
תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: אבל היום אנחנו לא יכולים לבצע אותה, מפני
תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: לאו דווקא פרטי.
תמר גוז'נסקי: אומרים שהשירות הזה בתפיסה שלנו הוא
תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: נכון.
תמר גוז'נסקי: הגוף הזה הוא שיהיה לו הרבה ילדים.
תמר גוז'נסקי: אין לו שום עניין להחזיר את הילדים למשפחה הביולוגית.
תמר גוז'נסקי: למה שהוא יחזיר אותם?
תמר גוז'נסקי: ברגע שהוא מחזיר, הוא מפסיד כסף.
תמר גוז'נסקי: ילד הביתה זו ועדת החלטה בלשכת המוצא.
תמר גוז'נסקי: לא הפנימייה ולא האומנה.
תמר גוז'נסקי: אחד הדברים בפילוסופיה של תוכנית במה שהיא תוכנית הכשרה של משפחות אומנה, היא לא רק תוכנית הכשרה, אלא היא פילוסופיה מקצועית שמדברת על שותפות בין הורים אומנים, הורים ביולוגיים והשירותים.
תמר גוז'נסקי: גם היום האומנה לא עובדת עם המשפחה הביולוגית.
תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: גם היום, וזה יישאר אותו הדבר, מי שהוא
תמר גוז'נסקי: שרית גולן: אבל זה בדיוק המצב שקיים היום.
תמר גוז'נסקי: שרית גולן: המרכז של אומנה לא מתעסק עם המשפחה
תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: נכון, זה לא משתנה.
תמר גוז'נסקי: פעם בחודש יוצא הביתה, ואיך העמותה פה בעצם באה לפתור את המצב הזה שיש איזה שהוא פער של מידע?
תמר גוז'נסקי: שום שינוי.
תמר גוז'נסקי: מה שהיה הוא שיהיה עם הילד, הוא בחוק נוער ולכן פקיד הסעד הוא שאחראי לראות מה קורה בביקורים.
תמר גוז'נסקי: אחד הדברים שבהחלט אנחנו כן נצטרך לבנות זה איך נוצר הקשר בין הגוף המפעיל לבין לשכת המוצא, שזאת בהחלט נקודה שהיא חלשה גם בפנימיות, אבל אנחנו מודעים לה ואנחנו נעשה את כל המאמץ שהקשר יהיה חזק מאוד.
תמר גוז'נסקי: אתם מעריכים שמספר המשפחות יגדל בצורה משמעותית ומכאן גם מספר הילדים שיקבלו השמה במשפחות.
תמר גוז'נסקי: אתם טוענים שיהיה יותר כוח אדם מקצועי.
תמר גוז'נסקי: האם איכות הטיפול במשפחה תשתפר?
תמר גוז'נסקי: האם לילד יהיה טוב יותר במשפחה?
תמר גוז'נסקי: האם הילד יחזור מהר יותר למשפחה הביולוגית?
תמר גוז'נסקי: האם השינוי הזה הוא רק כדי להשיג יותר משפחות?
תמר גוז'נסקי: הפרדה בין מי שמלווה את הילד לבין מי שמלווה את המשפחה האומנת נחוצה לפעמים מבחינת התהליך המקצועי, במיוחד לקראת גיל ההתבגרות, שלפעמים הילד מרגיש שיש קואליציה בין מנחה האומנה לבין המשפחה האומנת.
תמר גוז'נסקי: תהיה לנו אפשרות לעשות הפרדה.
תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: כי תהיה לנו אפשרות שיהיה עובד שיעמוד מול
תמר גוז'נסקי: יצחק קדמן: מי זה העובד הזה?
תמר גוז'נסקי: כך שמי שמלווה את המשפחה האומנת ומי שמטפל בילד יהיו שני אנשים שונים, וזה לא יהיה אדם אחד שממלא את 2 הפונקציות, כפי שהמצב היום.
תמר גוז'נסקי: שלווה ליבוביץ: מה זה שייך?
תמר גוז'נסקי: מוצלחת כלפי הילד?
תמר גוז'נסקי: הרי לא יהיה לו אינטרס להעיף את המשפחה.
תמר גוז'נסקי: הוא יצטרך לחפש משפחה אחרת.
תמר גוז'נסקי: את הילד, והילד לא ירגיש שיש פה קואליציה בין משפחה לעובד, תאפשר לנו להגיע גם לילד הרבה יותר טוב.
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: אבל אותה עובדת שתעבוד פה במשרה שלמה,
תמר גוז'נסקי: זמן להקציב לכל ילד.
תמר גוז'נסקי: איפה בתוך כל הדבר הזה יש יותר זמן לילד?
תמר גוז'נסקי: איפה האינטרס של הילד?
תמר גוז'נסקי: איפה הגוף הפרטי הזה מתוגמל על זה שיותר טוב לילד?
תמר גוז'נסקי: לא יותר טוב למשפחה, יותר טוב לילד.
תמר גוז'נסקי: איפה הוא מתוגמל על זה?
תמר גוז'נסקי: איפה הוא מתוגמל על טובת הילד?
תמר גוז'נסקי: אם המשפחה באמת מצליחה, מי מתוגמל על זה?
תמר גוז'נסקי: אם התגמול הוא על החזקה פיזית של הילד, אז זה מובן.
תמר גוז'נסקי: אבל אנחנו מדברים שזה לא רק עניין של לתת לו לאכול 3 פעמים ביום, אנחנו מדברים על מערכת שצריכה לשקם את הילד.
תמר גוז'נסקי: איפה התגמול לגוף הפרטי הזה על איכות העבודה?
תמר גוז'נסקי: יש תגמול או אין תגמול?
תמר גוז'נסקי: אומנה תוכלנה להגיד: אנחנו שייכות לגוף כזה או גוף אחר לפי השירות הטוב יותר שהם יקבלו, וגם הרשויות וגם הפיקוח יפנו לאותו מקום שיהיה טוב יותר וייתן מענים טובים יותר.
תמר גוז'נסקי: ככל שהוא ייתן מענים טוב יותר, אז יהיו לו יותר ילדים, הוא יקבל את הסכומים עבור יותר ילדים ואז תהיה לו אפשרות לפתח יותר.
תמר גוז'נסקי: גופים כאלה יכולים גם לגייס כספים לדברים שלמשל היום המשרד לא נותן אותם, כמו נסיעות לחוץ לארץ של ילדים באומנה, לפולין או במסגרת לימודים בחוג מסוים שנוסע.
תמר גוז'נסקי: כל מיני דברים שהיום אנחנו לא מצליחים לתת לילדים.
תמר גוז'נסקי: יש הרבה מאוד דברים גם ברמה הקלינית וגם ברמה של השירות מסביב שיהיו הרבה יותר טובים, משום שהגודל יאפשר לנו לעשות פעולות.
תמר גוז'נסקי: נותנים להם במקום ל1,500- משפחות, הייתם נותנים ל3,500-.
תמר גוז'נסקי: גם אז הגודל היה אצלכם.
תמר גוז'נסקי: גודל זה בכל מקום נכון.
תמר גוז'נסקי: נמצאת 5 שנים בתפקיד.
תמר גוז'נסקי: בתחומים אחרים?
תמר גוז'נסקי: הלל שמידט, שנדמה לי שהיה אמור להיות פה, וגורמים אחרים, ובהחלט סיפרו לנו על מה שקרה ומה הנקודות החזקות ומה הנקודות החלשות.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שהמהלך הזה שלנו הוא לא מהלך של מהיום למחר.
תמר גוז'נסקי: הוא לקח 3 שנים, עברנו ועדת תיאום של שלטון מקומי כשנה, עברנו 3 מנהלים כלליים.
תמר גוז'נסקי: זה היה סיפור לא פשוט בכלל.
תמר גוז'נסקי: מרגיש שבפעם הראשונה מתייחסים לאומנה אצלנו במשרד בצורה שמבינים את היתרון היחסי של האומנה, עובדה שהמנהל הכללי נתן הוראה חד משמעית לגייס עוד כסף שלא היה לו על השולחן.
תמר גוז'נסקי: מיצבו את האומנה וזאת הנקודה, זאת בעצם הנחת העבודה המרכזית של כל העניין הזה, למצב את האומנה במקום אחר מזה שהיא עמדה בו, גם במספר הילדים ובתשומת הלב של המשרד.
תמר גוז'נסקי: מהניסיון שלנו בפנימיות, הדבר שהכי בר פיקוח מבחינתנו הוא העניין של כוח אדם מקצועי.
תמר גוז'נסקי: זאת אומרת, הם יכולים לשחק בדברים של מזון – על זה קשה יותר לפקח, אבל בעניין של כוח אדם - תמיד יותר קל לנו ואפשרי לנו לפקח, ואני חושב שבעניין הזה תהיינה לנו יכולות לפקח, ומתוך מה שהבנו ניגשות גם הרבה עמותות ולאו דווקא גופים פרטיים.
תמר גוז'נסקי: אומנת זה 12 שנה וגם גדלתי בבית של הורים שגידלו ילדי אומנה.
תמר גוז'נסקי: אני מכירה את העניין על כל צדדיו, על כל גלגוליו ועל כל האפשרויות שהיו פעם וכדומה.
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: לא הבנתי.
תמר גוז'נסקי: מקבלת היום את הדברים שהייתי מצפה
תמר גוז'נסקי: ישתנה גם אם יהיו עוד 10 עמותות.
תמר גוז'נסקי: האחרון.
תמר גוז'נסקי: אני רוצה לדבר דווקא על מנחת האומנה שהייתה ונלקחה.
תמר גוז'נסקי: פשוט יום בהיר אחד היא הודיעה שתוך זמן קצר היא לא תעבוד יותר מסיבות כאלה ואחרות.
תמר גוז'נסקי: היא הייתה מנחת אומנה של כל השומרון.
תמר גוז'נסקי: היא הגיעה מהר מאוד כשהיינו צריכים, אבל יותר מזה היא תמיד הייתה ב-ON LINE.
תמר גוז'נסקי: 24 שעות ביממה, אני יכולה להגיד כאחת שמטרידה, בכל זמן שהייתי צריכה היא הייתה ב-ON LINE.
תמר גוז'נסקי: משפחה אומנת זקוקה לשירותים שונים לגמרי ממשפחה נתמכת.
תמר גוז'נסקי: נכון להיום אני אמורה לקבל סיוע מהעובדת הסוציאלית התומכת הקהילתית, ב3- השבועות האחרונים השארתי לה 3 הודעות בגלל בעיות כספיות שהיו לי, עד היום היא לא חזרה אלי.
תמר גוז'נסקי: צירפו לי הביתה ילדת אומנה נוספת לפני כשנה וחצי והעובדת הסוציאלית הייתה צריכה לבוא לראות את הבית, עד היום היא לא הספיקה להגיע לראות את המשפחה, אם אנחנו מתאימים לעניין.
תמר גוז'נסקי: שלומית בוכניק: הם יודעים מלפני 12 שנה.
תמר גוז'נסקי: מה שעשיתי זה
אמרתי להם: מולן לאורך הדרך, בגלל שינויי השיטות.
אמרתי להם: ואולי את לא מתאימה.
אמרתי להם: שמכיר את הילדה זאת העובדת של המוצא.
אמרתי להם: שלומית בוכניק: היא באה לבקר גם.
אמרתי להם: שלומית בוכניק: כן, אבל זה היה שירות שהיא לא הייתה
אמרתי להם: אני חושבת שאני מייצגת את מה שאמרה קודם הגברת שרית גולן, את הצד של משפחה חזקה, משפחה של אנשים בהחלט לא נכשלים, שלא עושים בשביל הכסף, למרות שזה תיק בפני עצמו שאני לא מתנגדת, אם בן אדם עושה את זה בשביל הכסף אבל הוא מתאים, אז זה יכול להיות טוב מאוד, אני לא רואה בזה שום פסול.
אמרתי להם: שלומית בוכניק: חוסר תמיכה יום יומי.
אמרתי להם: שלומית בוכניק: לא זמינה, ויש גם העניין הכספי, שאני חושבת שלא צריך להתעלם ממנו.
אמרתי להם: אני צריכה לספר את הסיפור האחרון שקרה.
אמרתי להם: אמו של הילד עברה לפני שנה דירה.
אמרתי להם: איך אני יודעת שלפני שנה?
אמרתי להם: כי לפני שנה בחנוכה הוא נסע לבקר אצלה וכבר באזורנו.
אמרתי להם: היא גרה בטבריה.
אמרתי להם: אני יודעת יותר טוב מכל עובדת סוציאלית איפה ומה וכדומה, משום שהיא באמת בקשר.
אמרתי להם: באוגוסט האחרון הייתה לי הודעה במענה הקולי: שלומית שלום, אני רוצה להודיע לך שרבקה עברה דירה לתל-אביב.
אמרתי להם: זה אחרי שאני 3 חודשים קודם, לפי דעתי, יידעתי אותן.
אמרתי להם: מפסיק תשלום בעירייה אחת, עובר תשלום לעירייה אחרת.
אמרתי להם: את זה לימד אותי ניסיון החיים.
אמרתי להם: אני כבר מייד מתחילה לחפש איפה היא גרה בתל-אביב, ולאיזה לשכה היא שייכת.
אמרתי להם: כאשר אנחנו קיבלנו אותו קיבלנו אותו מעיריית תל-אביב.
אמרתי להם: שלומית בוכניק: זה לא התפקיד שלי, אבל אין עם מי לדבר.
אמרתי להם: אתם מדברים על פיקוח, ומבחינתי, הפיקוח זה עניין שלכם.
אמרתי להם: אני מדברת על מנחה.
אמרתי להם: על מישהי שתבוא הביתה, וכאשר יש לי בעיה, הילד למשל עכשיו בגיל ההתבגרות, אני קיבלתי אותו בגיל שנתיים ורבע עם התפתחות של 9 חודשים, ברוך השם, באמת קידמנו אותו, התקדמנו איתו, אבל נכון להיום פורצים תסכולים של הפערים שבכל אופן הולכים וגדלים כי ככל שהוא גדל הוא נהיה עוד יותר קטן בעצם.
אמרתי להם: בעקבות התסכולים האלה אני אתקשר לגברת שלווה ליבוביץ, מתי?
אמרתי להם: בלילה הביתה?
אמרתי להם: הדברים האלה הם בעייתיים ביום יום.
אמרתי להם: אני עובדת ב"אמי"ת" פתח-תקווה, שזה מוסד מוכר על ידי הרווחה, אני באה בבוקר לילדים כאלה, אני חוזרת הביתה בצהריים לילדים האלה, אני אוהבת אותם, אני חושבת שיש לנו מה לעשות איתם.
אמרתי להם: אני רוצה לתת להם.
אמרתי להם: העניין הכספי הוא עניין חשוב ומשמעותי ואסור להתעלם ממנו, כיוון שההוצאות גדולות מאוד.
אמרתי להם: זה ילד שקורע יותר מכנסיים, ויותר חולצות מלכלך, הוא צריך טיפול שונה לחלוטין, מעבר לטיפול פסיכולוגי וכדומה.
אמרתי להם: היו"ר תמר גוז'נסקי: אבל לא יהיה לו שום תפקיד בקשר לכסף?
אמרתי להם: לאסוף מקורות שאליהם אני אוכל לפנות ויהיה לי יותר, משהו דומה ל"שילוח" אם אני צריכה ללכת לטיפול פסיכולוגי, משהו באזור שלי שהוא יכיר, גופים כאלה ואחרים.
אמרתי להם: איך אני יכולה להגיד למשפחות, לחברים טובים שלי שאני נפגשת איתם בערב על כוס קפה: שמעו, יש פה אתגר, כדאי, בואו נעשה ביחד.
אמרתי להם: איך אני יכולה להגיד להם כשאין לי הדברים היום-יומיים?
אמרתי להם: אני מתעסקת לפעמים בדברים שוליים שחבל לי על כל מילימטר של אנרגיה שאני מבזבזת עליהם.
אמרתי להם: באמת בכל הכנות, שיש לי הערכה עצומה לעבודה שהגברת שלווה ליבוביץ עושה במשרד בעניין הזה זה שנים.
אמרתי להם: הלוואי שהיו אנשי מקצוע רבים כאלה במשרד.
אמרתי להם: היא מסורה לעניין, איכפת לה מהעניין, היא מעולם לא טייחה כשהיו בעיות, שלא כמו בחלקים אחרים של המשרד.
אמרתי להם: אני אומר את זה לשבחה, אני בטוח גם מעל לכל ספק שהמהלך שהיא מאמינה בו, היא רוצה אותו אך ורק כדי שזה יהיה לטובת הילדים ולטובת המשפחות, אין לי בזה שמץ של ספק.
אמרתי להם: שלווה ליבוביץ: עובדתית יש מקומות שנשארים במבנה הנוכחי
אמרתי להם: יצחק קדמן: את חושבת שהוא הפיך.
אמרתי להם: הניסיון שלי אומר
אמרתי להם: אני לא מתפלא שהאוצר נתן לכם תוספת של
אמרתי להם: שלווה ליבוביץ: הוא לא נתן.
אמרתי להם: מוטי וינטר: לא האוצר.
אמרתי להם: יצחק קדמן: על כל פנים אני לא אתפלא אם גם האוצר
אמרתי להם: יש היום נטייה להפרטה, זה מוליך חדש לפחות בעיני אלה שמוליכים את המהלכים הכלכליים של המדינה.
אמרתי להם: הם מצידם ישמחו להפריט את כל שירותי הרווחה ואת שירותי החינוך וכל מה שזז בשטח.
אמרתי להם: זה זול יותר בסופו של דבר לאוצר.
אמרתי להם: זה לא התפקיד שלנו פה, אבל חברת הכנסת תמר גוז'נסקי תוכל להזדהות איתי, זה גם יחסוך הרבה מאוד בתנאי ההעסקה של עובדים.
אמרתי להם: היום מעסיקים הכל בעזרת חברות כוח אדם, יש פה נציג של איגוד העובדים הסוציאליים, אני מקווה שהוא יגיד משהו בעניין הזה.
אמרתי להם: יש העסקות מאוד זולות של עובדים.
אמרתי להם: זה נהיה מאוד אופנתי.
אמרתי להם: אין להם תנאים, אין להם יציבות, אין להם פנסיה מוסדרת.
אמרתי להם: אפשר היום בעזרת חברות כוח אדם להפעיל כל מיני דברים, זה זול מאוד.
אמרתי להם: האם זה יעשה גם טוב יותר לשירות בטווח ארוך?
אמרתי להם: לדעתי, לא.
אמרתי להם: שרית גולן: הם קיימים בפנימיות.
אמרתי להם: מקום.
אמרתי להם: יצחק קדמן: ההגדלה של התקציב לא קיימת.
אמרתי להם: אני עוד לא
אמרתי להם: מוטי וינטר: מר יצחק קדמן, אתה לא צריך להגדיל אותו.
אמרתי להם: משהו שני.
אמרתי להם: אתה תצמצם משהו שני, נראה שמישהו יאפשר לך להגדיל את זה בדבר אחר.
אמרתי להם: מוטי וינטר: נכון.
אמרתי להם: מעבירים לנו תשלומים, יש טופס מחשוב חדש, משגעים לנו את השכל, מאלצים אותנו להחתים גזבר של איזו שהיא רשות מקומית שאנחנו לא מכירים וכל מיני דברים שעדיין לא נגמרו סופית.
אמרתי להם: שלא לדבר על התחינות שכל פעם מחדש צריך לעשות, על טיפול שיניים לילד או על משקפיים או על דברים אחרים.
אמרתי להם: זה לא ייפתר אם תהיה העמותה.
אמרתי להם: זה לא ייפתר מפני שהדברים האלה באים ממקום אחר לגמרי.
אמרתי להם: עמותה אינה פתרון קסם והפרטה אינה פתרון קסם שפותר בעיות בסיסיות.
אמרתי להם: העניין של הפרטה לבדו - לא רק שהוא לא יפתור את הבעיות, הוא ייצור בעיות חדשות, מפני שלעובד עמותה כזה או אחר לא תהיה כל סמכות לאשר טיפול שיניים או לאשר שירותי רפואה פרטית, מאיפה הוא יכול לאשר סכום כספי כזה או אחר?
אמרתי להם: יש לו?
אמרתי להם: יצחק קדמן: יש לו אפשרות?
אמרתי להם: היום, אותו הדבר, לא משתנה, להפך.
אמרתי להם: אני מודיעה לך שיותר ילדים יקבלו טיפולים, כי אנחנו ל25- אחוז מהילדים לא הוצאנו אגורה אחת, כי אף אחד לא נכנס שם הביתה.
אמרתי להם: שהתוצאה יכולה להיות לא רק לא טובה, אלא מסוכנת מאוד, וצריך לראות אותה בקונטקסט כללי.
אמרתי להם: אני חושב שזה לא נכון להמשיך בתהליך שכבר התחילו בו.
אמרתי להם: העמותות של אימוץ חוץ לארץ הן לא הצלחה כל כך גדולה.
אמרתי להם: אני מציע לכם לבדוק מה קרה שם.
אמרתי להם: זה לא עשה טוב לילדים, גם לא להורים מאמצים, כולל עמותות שפשטו את הרגל, כולל כל מיני דברים אחרים, ואני עוד לא רואה את יכולתו המופלאה של המשרד לפקח על עמותות כאלה ואחרות, במיוחד שאם יצטרכו לסלק עמותה כזו או אחרת, יישארו עם חוסר אפשרות לפעול.
אמרתי להם: מיכה הרן: אני מבין שהמכרז כבר יצא, אז מה המטרה של
האיגוד היא: שיובטח שהאומנה לא תהפוך מאמצעי למטרה.
האיגוד היא: כאשר אנחנו מדברים על עמותות, אז המטרה שלהם באמת תהיה להחזיק ילדים יותר ויותר.
האיגוד היא: שיובטח טיפול מקצועי ראוי לילדים על ידי הכשרה נכונה של משפחות שהתקבלו כמשפחות אומנה.
האיגוד היא: האיגוד מביע דאגה לעובדים סוציאליים מיומנים, כמו שד"ר יצחק קדמן ציין כבר, הן ברמה המקצועית והן ברמה האתית.
האיגוד היא: כי העמותות תכתבנה את מי לקבל והן תהיינה האדונים, וזה מביא אותי לזכויות של העובדים הסוציאליים, שמי שמטפל בעניין של עמותות אלה עובדי הרשויות המקומיות.
האיגוד היא: במעבר שלהם לעמותות, מן הסתם, התנאים שלהם עלולים להיפגע באופן חמור.
האיגוד היא: השאלה היא אם מישהו נתן את הדעת לעניין הזה, במיוחד מדובר בעניין של פנסיה תקציבית, שנדרשת פה רציפות של 10 שנים, והעובדים יצטרכו לנהל משא ומתן לבד מול עמותות, ומן הסתם, העמותות תכתבנה את התנאים, ומישהו שהוא בעל ניסיון ידע ומיומנות לא ירצה להגיע לשם בכלל.
האיגוד היא: זה מלכתחילה מציב את כוח האדם ברמה ירודה יותר.
האיגוד היא: יחד עם המועצה לשלום הילד לקידום חקיקה בעניין הזה.
האיגוד היא: יש הצעת חוק שהיא בשלבי גיבוש בתוך המשרד.
האיגוד היא: במקביל ישנה גם עבודה מאוד אינטנסיבית שאני שותפה לה בוועדת רוט-לוי באחת מתת הוועדות בהשמה חוץ ביתית.
האיגוד היא: אנחנו עובדים על עניין האומנה כבר שנתיים, גם גברת מוריה בקשי ממשרד המשפטים חברה שם.
האיגוד היא: היו"ר תמר גוז'נסקי: ועדת רוט-לוי יכולה לעבוד עוד 10 שנים.
האיגוד היא: החוק הוא בשלבי גיבוש די מתקדמים.
האיגוד היא: רינת וייגלר: יש טיוטה.
האיגוד היא: אנחנו מקווים מאוד שעניין
האיגוד היא: היו"ר תמר גוז'נסקי: אני מבינה שהמכרז הזה יצא באוגוסט.
האיגוד היא: עד
האיגוד היא: שלווה ליבוביץ: המעטפות נפתחו, ביום חמישי הבחירה.
האיגוד היא: שלווה ליבוביץ: 11 עמותות.
האיגוד היא: שלווה ליבוביץ: אני חושבת שיש גוף אחד.
האיגוד היא: האמת היא שאינני
האיגוד היא: חמישי נדע.
האיגוד היא: היו"ר תמר גוז'נסקי: לפי חוק יסוד חופש העיסוק, אינך יכולה
האיגוד היא: שלווה ליבוביץ: אבל זה כתוב במכרז.
האיגוד היא: להכריח מישהו לחתום על הסכם קיבוצי או לשלם לפי הסכם קיבוצי אם הוא לא חתום עליו?
האיגוד היא: הסכמים קיבוציים זה עניין וולונטרי.
האיגוד היא: האם אני טועה?
האיגוד היא: להגיד שאותו מקום לא עומד באמות המידה
האיגוד היא: היו"ר תמר גוז'נסקי: רק של כוח אדם מאורגן?
האיגוד היא: אני יכולה לא להפנות לאותה חברה שתגייס
האיגוד היא: היו"ר תמר גוז'נסקי: לחברה קוראים א' והיא צריכה להעסיק 5
האיגוד היא: רינת וייגלר: נכון.
האיגוד היא: חברת כוח אדם.
האיגוד היא: איזו שליטה יש לך על זה?
האיגוד היא: את האיכות.
האיגוד היא: היו"ר תמר גוז'נסקי: כן, מה הבעיה?
האיגוד היא: למה שהיא לא תעשה את זה?
האיגוד היא: מוטי וינטר: לא.
האיגוד היא: היו"ר תמר גוז'נסקי: אני מבינה שהדיון התקיים מאוחר, ויכול
האיגוד היא: אני יודעת שמסתובבים בארץ הרבה מאוד ילדים, ילדים בסיכון שמחפשים סידור.
האיגוד היא: אינני מדברת על ילדים בסכנה מיידית, אבל ילדים בסיכון.
האיגוד היא: לכן אני חושבת שככל שיהיו לכם יותר משפחות אומנה או יותר סידורים עם משפחות אומנה, זה לא בהכרח יקטין את מספר הילדים בפנימיות.
האיגוד היא: אלא אם כן אתם כבר אומרים שמספר הילדים היום בפנימיות פלוס אומנה זה המקסימום, זה המקסימום של הילדים שצריכים סידור.
האיגוד היא: האומנם?
האיגוד היא: האומנם אין ילדים שהייתם רוצים שהם יגיעו לאיזה שהוא מקום, אבל הם לא הגיעו, כי אין תקציב, כי אין מכסות.
האיגוד היא: היו"ר תמר גוז'נסקי: מה לא?
האיגוד היא: זה עובד על מכסות, לא?
האיגוד היא: היו"ר תמר גוז'נסקי: עכשיו אני אסביר למה אין מחסור במכסות.
האיגוד היא: אני מנסה להגיד שאנחנו צריכים להרחיב את השירות.
האיגוד היא: ככל שתרחיבו את השירות בתחום הזה, אני לא בטוחה.
האיגוד היא: לעומת זאת, האוצר יעשה בדיוק מה שהוא עושה לי עכשיו בחוק שיקום נכי נפש.
האיגוד היא: הוא בא לחוק שיקום נכי נפש, הוא לא מקציב אף אגורה.
האיגוד היא: הוא אומר שקודם משרד הבריאות יתחייב שבשנת 2001 הוא מצמצם 10 מיטות, 200 מיטות בבתי חולים לחולי נפש, ואז את הכסף הזה הוא יעביר לשיקום.
האיגוד היא: אומרים לו: קודם כל יש בקהילה 50 אלף חולים, זה לא שייך לבתי חולים.
האיגוד היא: אנחנו רוצים לטפל באלה.
האיגוד היא: משרד האוצר לא, תשכחו מזה, גרוש אני לא נותן עד שאתם לא עושים.
האיגוד היא: אותו הדבר הוא יעשה לכם עם הפנימיות.
האיגוד היא: זאת אומרת, קודם תסגרו פנימיות, ואחר כך אני אתן לכם כסף.
האיגוד היא: הבעיה שלי היא איפה הילדים.
האיגוד היא: יש ניסיון שונה עם עמותות.
האיגוד היא: יש עמותות כמו למשל אלה שמפעילות מקלטים לנשים מוכות.
האיגוד היא: עם כל תנאי המגורים הזוועתיים, מי שמכיר איך נראים מקלטים כאלה וכן הלאה.
האיגוד היא: יש שם עמותות פמיניסטיות, זאת אומרת, עמותות שהמטרה שלהן היא לחזק נשים.
האיגוד היא: עובדים שם אנשים עם אידיאולוגיה, לכן השירות נראה כפי שהוא נראה.
האיגוד היא: אני לא קוראת לזה הפרטה, כי זה בעצם שירות ציבורי שייעשה יותר טוב מאשר במשרד, כי יש שם אנשים עם מודעות.
האיגוד היא: האם יש לכם איזו שהיא אמת מידה לגבי העמותות האלה?
האיגוד היא: שיהיו בכלל עמותות עם מודעות לילדים.
האיגוד היא: אני ראיתי שהן צריכות לעסוק בעניינים חברתיים.
האיגוד היא: הן יכלו לעסוק עד עכשיו בסיעוד לקשישים.
האיגוד היא: הן עד היום לא ראו ילד מול העיניים, בטח לא ילד בסיכון.
האיגוד היא: הן לא טיפלו בזה.
האיגוד היא: מוטי וינטר: לפי דעתי אתם עושים הרבה מאוד עוול למהלך
האיגוד היא: היו"ר תמר גוז'נסקי: את בעיית 25 האחוז לא פתרת.
האיגוד היא: ישראל עם הרשויות המקומיות.
האיגוד היא: מה זה קשור לאומנה?
האיגוד היא: יש בעיה במדינת ישראל, כמו שאמרת במועדוניות ופנימיות.
האיגוד היא: למה שילד בגיל צעיר ילך לפנימייה, לשם מה, אם הוא יכול ללכת לאומנה?
האיגוד היא: מוטי וינטר: לכן היוזמה באה מתוכנו.
האיגוד היא: מוטי וינטר: אבל איך עמותה תפתור את הבעיה?
האיגוד היא: מר יצחק
האיגוד היא: הזה.
האיגוד היא: גולן שאלה ולא הגענו אליהן, שאלות של איכות טיפול וכדומה.
האיגוד היא: אם ועדתנו היקרה תמשיך לתפקד וכן הלאה, נבוא ונדבר הלאה.
האיגוד היא: אני מאוד מודה לכם.
תמר גוז'נסקי: אני רוצה להודות למנהל הכללי של משרד העבודה והרווחה שהגיע לישיבה.
תמר גוז'נסקי: אנחנו זימנו את הישיבה הזאת כישיבת עבודה מעשית, כי איננו מדברים לא על חקיקת חוק ולא על עניינים כאלה, אלא רצינו לדבר על שלושה עניינים, עניין אחד ירד עכשיו, ולכן נדבר על שני עניינים.
תמר גוז'נסקי: מאחר שהצעת החוק לשנת 2001 טרם אושרה, יחד עמה גם לא אושר חוק ההסדרים ששם, יש הצעה ממשלתית לדחות את יישום החוק הזה בשנתיים, אני רואה את החוק הזה כעומד בתוקף.
תמר גוז'נסקי: אני מדברת על עניין המכסות.
תמר גוז'נסקי: עד שנגיע למצב שבו יתבטלו למעשה המכסות, אי שם בעוד 4 שנים, אנחנו בעצם צריכים בשנים הקרובות הגדלת מכסות.
תמר גוז'נסקי: החוק בעצם אומר: מתישהו בסוף לא יהיו מכסות, הרי אי אפשר להתחיל מ14,000- מכסות ולהגיע פתאום למספר כפול ללא שום הכנה מוקדמת, ולכן זאת השאלה הראשונה שביקשתי לשמוע עליה.
תמר גוז'נסקי: אברהם בן-שושן: אני שמח שאני כאן.
תמר גוז'נסקי: אני מוכרח לומר שרק
תמר גוז'נסקי: מבחינת חוק פעוטות בסיכון יש כוונה לפי חוק ההסדרים לדחות את הביצוע.
תמר גוז'נסקי: אנחנו ביקשנו, דרשנו, התחננו, תבענו, שלמרות ההחלטה הזאת, יתנו לנו בשנת 2001 להתחיל להתניע את התהליך.
תמר גוז'נסקי: ההתנעה הזאת חשובה לנו מאוד מכמה סיבות.
תמר גוז'נסקי: קודם כל, נדרשים פה גורמים רבים לעבוד במשותף וצריך להכין את התשתית, להכין את התקנות ולהכין את הוועדות על מנת שבספטמבר 2001 נוכל להתחיל.
תמר גוז'נסקי: אני כרגע לא מתווכח אם זה יהיה 500 מכסות או 700 מכסות או 800 מכסות, אני מדבר על התהליך.
תמר גוז'נסקי: אברהם בן-שושן: אני כרגע לא יכול להגיד לך משום שכל
תמר גוז'נסקי: העיקרון הראשון הוא להכין את התקנות, ולהערכתי, עד חודש אפריל נסיים להכין את התקנות, נעביר אותן לכל הגופים לעיון ולהערות על מנת שזה יהיה מוכן.
תמר גוז'נסקי: העיקרון השלישי הוא בעצם שאם אנחנו מקימים מסגרת חדשה, צריך שיהיה לה במקביל פיקוח.
תמר גוז'נסקי: פיקוח שמחייב שכל מה שמתנהל שם, מתנהל לפי הסטנדרטים של משרד העבודה והרווחה.
תמר גוז'נסקי: אנחנו גם לטובת העניין הזה נצטרך כ25- תקנים.
תמר גוז'נסקי: ילדי הרווחה – בילדי אמהות עובדות הייתי אומר שיש "טייס אוטומטי", אבל בילדי הרווחה אין שום "טייס" לשום דבר.
תמר גוז'נסקי: כלומר, כמות ילדי הרווחה הולכת וגדלה והמכסות אינן גדלות בהתאם.
תמר גוז'נסקי: כאשר אני אומר מכסות, אל תטעו, אינני מתכוון בהכרח למכסות במעונות יום.
תמר גוז'נסקי: זה יכול להיות משפחתונים, זה יכול להיות כל מסגרת בקהילה שהיא עדיפה על פני הוצאת הילד מהבית.
תמר גוז'נסקי: שימוש במעונות יום – כלי מעולה שאני אישית השתמשתי בו בין השנים 1994 ל1996-.
תמר גוז'נסקי: הוא מעולה להוצאת נשים לעבודה, אבל הוא לא מספיק והוא לא תנאי בלעדי.
תמר גוז'נסקי: יש נשים שנכון שמעונות יום יעזרו להן לצאת, אבל יש דברים נוספים שבהם צריך לתמוך, ואנחנו העלינו את הדרישות האלה.
תמר גוז'נסקי: אני מכין עכשיו את התוכנית של יזמות קהילתית על מנת להוציא נשים לעבודה, כאלה שנמצאות בהבטחת הכנסה, חד הוריות ואחרות לעבודה בקהילה, על מנת שנוכל לראות איך מעודדים נשים לצאת לעבודה.
תמר גוז'נסקי: רשויות מקומיות – יש פה איזה שהוא אבסורד בלתי נתפס לחלוטין והוא צריך להיבחן.
תמר גוז'נסקי: אני כל יום יכול רק לדבר עליו.
תמר גוז'נסקי: תקצוב רשויות מקומיות לא בידינו, הוא בידי משרד הפנים.
תמר גוז'נסקי: הוא מקצה כסף ואינני יודע לפי איזו אמת מידה.
תמר גוז'נסקי: תקצוב הרווחה בידינו על פי כללים של 75 אחוז – 25 אחוז.
תמר גוז'נסקי: רשות שאין לה 25 אחוז, אנחנו גורמים לה לא רק שהיא לא תפעל, אלא שהיא גם לא תוכל לעשות דברים מיוחדים שהיא צריכה לעשות.
תמר גוז'נסקי: אין בידי היכולת לעשות ויתור בעניין הזה, כי עניין התקצוב וכללי התקצוב הם קשיחים.
תמר גוז'נסקי: אם אני נותן למישהו אחרת, אני צריך לתת לכולם.
תמר גוז'נסקי: יבואו מחר, את אמרת לי נתיבות, אני אראה לך עוד 34 יישובים ואפילו 60 שיגידו לי אותו הדבר.
תמר גוז'נסקי: פה אין לי שום גמישות.
תמר גוז'נסקי: המחוקק והתקציב לא נותנים לי שום גמישות.
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: אז זה בלי 25 אחוז?
תמר גוז'נסקי: שאם מישהו נמצא באזור עדיפות לאומית, הוא יקבל מימון של 100 אחוז, כי אחרת הוא לא עושה את התוכניות, ונתיבות זו דוגמה אחת.
תמר גוז'נסקי: אמרתי, יש כאלה עוד 60 דוגמאות.
תמר גוז'נסקי: זכותם בשל חוסר יכולת של הרשות להוסיף
תמר גוז'נסקי: אברהם בן-שושן: לי אין את ההערכה.
תמר גוז'נסקי: אינני מסוגל לתת את
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: מדובר בעשרות, מאות?
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: מישהו יכול לבדוק פחות או יותר?
תמר גוז'נסקי: להמציא נתונים.
תמר גוז'נסקי: כשאין לי אני אומר שאין
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: כדי שנוכל גם באוזני האוצר לטעון שאם
תמר גוז'נסקי: אברהם בן-שושן: את אומרת שנדבר אל "הכותל", בסדר.
תמר גוז'נסקי: לאוזני
תמר גוז'נסקי: אברהם בן-שושן: ציבורית זה בסדר.
תמר גוז'נסקי: אבל אנחנו ניתן לך את
תמר גוז'נסקי: יש לנו התלבטות קשה מאוד בהרבה תחומים בעניין מימון אפילו לא לפי הכללים האלה.
תמר גוז'נסקי: נניח בעניין של אלימות.
תמר גוז'נסקי: שם יש תחומים שבהם אנחנו מממנים רק 50 אחוז, כי כשהקימו, הסכימו, ובלבד שיוקמו מקלטים, שהמימון יהיה 50 אחוז, אפילו 35 אחוז.
תמר גוז'נסקי: לאט לאט הארגונים גם הם מתחילים להגיד: למה הכללים לא יהיו כמו אותם הכללים של תקצוב רשויות.
תמר גוז'נסקי: שאלה נכונה ולגיטימית, ואנחנו מנסים לחפש פתרון.
תמר גוז'נסקי: אבל הכסף הזה מתמודד מול הקמת מקלטים נוספים.
תמר גוז'נסקי: בדין ודברים בין שניהם אני אומר לארגונים: תתאפקו, בואו נגיע למספר הרצוי של מרכזים, ואני כרגע לא אומר אם זה 20 מרכזים או 30 מרכזים, ואחר כך נילחם על ההגדלה.
תמר גוז'נסקי: זה תחום שיש בו הרבה מאוד עיוותים, חלקם היסטוריים, וחלקם הם המציאות שאף אחד לא מוכן להתמודד איתה.
תמר גוז'נסקי: אומרים: עובדה שהארגונים עד עכשיו התקיימו, זה שחלק מהם עוד מעט גוסס, זה לא מעניין את אף אחד.
תמר גוז'נסקי: הם לא דוקטורים, הם אחראים על הקופה.
תמר גוז'נסקי: כאשר מציגים תוכניות לאומיות, ואת ודאי שותפה שם, יש לשים לב שתוכניות רווחה יהיו משולבות בפנים.
תמר גוז'נסקי: זאת אומרת, מלבד ביוב, תשתיות ואזורי תעשייה והיי-טק, שמישהו גם יגיד מה עושים לרווחה בכל התוכניות, והם יגיעו אליך עוד מעט.