GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל הבר: ככל שמשרד ממשלתי קובע את המדיניות שלו שלא על פי העיקרון הזה הוא מפר את 'חוק השוויון'.
זבולון אורלב: לפי השקפתך מיהו הגורם הממשלתי שצריך להיות הרגולטור של הנתונים?
זבולון אורלב: זה לא אתם?
זבולון אורלב: אני לא מכיר את החוק שלכם, מוטלת עליכם החובה לרכז את הנתונים לגבי שוויון זכויות, לפרסם?
ישראל הבר: קודם כל אנחנו לקחנו על עצמנו את התפקיד הזה ואנחנו מפרסמים דוח שנתי שהגברת אתי וייסבלאי אפילו השתמשה בנתונים שלנו בדוח שלה.
אתי וייסבלאי: אבל הם מתבססים על סקר משנת 1995.
זבולון אורלב: מה זאת אומרת כן?
זבולון אורלב: אנחנו בשנת 2011.
ישראל הבר: זו בדיוק הנקודה השנייה שרציתי להתייחס אליה.
ישראל הבר: למעשה הגוף שאחראי, אדוני פתח את הישיבה בזה שיש עניין של איסוף נתונים ובעיה של מידע.
ישראל הבר: הגוף שאחראי במדינת ישראל על איסוף מידע היא הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
ישראל הבר: אנחנו יושבים בוועדת היגוי של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בסקר ייעודי ראשון שיערך אחרי 63 שנה מאז שהמדינה קיימת.
ישראל הבר: מעולם לא נערך סקר ייעודי לנושא של אנשים עם מוגבלות.
ישראל הבר: בעקבות דוח מבקר המדינה שהיה לפני כמעט עשור התקבלה החלטת ממשלה שייערך סקר ייעודי לנושא הזה.
זבולון אורלב: אני לא יודע מה זה סקר ייעודי.
זבולון אורלב: זו מילה כזאת גדולה.
זבולון אורלב: אנחנו מתעסקים בדברים הקטנים.
ישראל הבר: סקר שיעסוק אך ורק באנשים עם מוגבלות.
זבולון אורלב: הסוגיה שאנחנו עוסקים בה בנושא של זמינות בקהילה נכנסת תחת שם ייעודי או שייעודי זה שם יותר מדי גדול.
זבולון אורלב: השאלה הקטנה שאנחנו עוסקים בה נכנסת לסקר שלכם?
ישראל הבר: זה לא הסקר שלנו, זה סקר של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
ישראל הבר: אני חושב שכן, זה שאלון מאוד גדול שעדיין לא נכתב.
ישראל הבר: יש סיפור לגבי הסקר הזה.
ישראל הבר: וועדת ההיגוי של הסקר הזה ישבה כאמור אחרי עשור, בשנת 2010 ובתחילת שנת 2011 הפעילות שלה הופסקה, לא ברור למה.
ישראל הבר: מתי בדיוק הסקר ייערך לא ידוע, הסקר תלוי באוויר.
ישראל הבר: פנינו למנכ"ל משרד ראש הממשלה בעניין הזה ואנחנו מחכים לתגובתו.
ישראל הבר: זו בעיה אחת עם הסקר הזה.
זבולון אורלב: אני מבקש שתמציא לי בדחיפות את הפנייה שלכם למשרד ראש הממשלה.
ישראל הבר: יש נקודה שנייה והיא האם הסקר יכלול בכלל ילדים.
ישראל הבר: נכון להיום הסקר אמור לכלול ילדים מגיל עשר בלבד, אנחנו התנגדנו לכך וביקשנו שהוא יכלול ילדים בכל הגילאים, הבקשה שלנו נדחתה.
ישראל הבר: גם בעניין זה התייחסנו במכתב למנכ"ל משרד ראש הממשלה.
זבולון אורלב: אתה תעביר אלי את המכתב ואנחנו נפעיל את השפעתנו הדלה כדי להסדיר את הסוגיה הזאת.
זבולון אורלב: גברת נועה ביתן מאקי"ם, בבקשה.
זבולון אורלב: ראשית אני רוצה לברך אתכם על הזכייה בבג"צ כתוצאה וכהמשך לדיון הקודם, זה היה בנוגע להסעות.
אריה שמש: היתה הסכמה בבג"צ.
זבולון אורלב: למה בכלל היו צריכים לתבוע אתכם?
זבולון אורלב: הייתם צריכים להסכים מההתחלה ולא היו תובעים אתכם.
זבולון אורלב: הבג"צ עמד להחליט לחייב אתכם, הבנתם, הפרקליטות הבינה את הדבר זה, אז נכנעים ומרימים ידיים ומתפשרים.
אריה שמש: היתה הסכמה ואנחנו זכינו כי הילדים יקבלו את השירות.
זבולון אורלב: ממש זכיתם, זה המצב במדינת ישראל.
זבולון אורלב: גברת ביתן אני מבציר בכם שעד שלא נסדיר את הדברים האלה תמשיכו לתבוע.
זבולון אורלב: אמרתי שאני עומד לרשותם בגיוס משאבים לצורך השגת הקליניקות או עורכי הדין.
זבולון אורלב: להמשיך ולתבוע, תביעה אחר תביעה עד שייפול האסימון.
זבולון אורלב: ככל שתזכו, יכול להיות, לי יש כמה חוקים שמסתמכים על פסקי דין, שמלכתחילה כשהגשתי את החוק הממשלה התנגדה, אחרי כמה פסקי דין כשבאנו ואמרנו "תראו זה כבר פסקי דין אז למה לכם להתנגד" משרד המשפטים נטה להסכים לכך.
נועה ביתן: אני מאוד מקווה שבסופו של דבר זה יגיע לחוק.
זבולון אורלב: למשל מקרה של בעל לקבל הורות, עד עכשיו החוק אמר שבעל יכול לקבל זכויות הורות רק אם אשתו שכירה, אבל בית הדין הארצי לעבודה פסק שגם אם האישה היא עצמאית ולא רק שכירה, ביקשו וביקשו ושום דבר לא עזר.
זבולון אורלב: הגשנו על זה הצעת חוק, הסתמכנו על בית הדין ואז משרד המשפטים עזר לנו להילחם מול משרד האוצר.
זבולון אורלב: הוא אמר " עכשיו זה המצב המשפטי".
זבולון אורלב: החוק עבר בקריאה שנייה ושלישית לפני חודש.
נועה ביתן: המטרה שזה יגיע לחקיקה.
נועה ביתן: מה שחשוב לי להגיד על פסק הדין, אגב הוא ניתן לפני כחודש ב- 6 שביוני, בבית המשפט נקבע שעד ל-1 לספטמבר הבעיה הזאת נפתרת, זה רשום שם שחור על גבי לבן ואני מאוד מקווה שב- 1 בספטמבר - - -
זבולון אורלב: אם לא אני אציע לכם קליניקה שתגיש בזיון בית המשפט.
זבולון אורלב: אל תוותרו אפילו על קוצו של יוד.
נועה ביתן: אנחנו לא נוותר, אפילו פנינו שוב ליגאל צרפתי, כי אנחנו מתחילים לשמוע שיש בעיות בשטח ושהרשויות המקומיות לא כולן מודעות לכך.
זבולון אורלב: תפרטי לי מה שאמרת כרגע.
נועה ביתן: אנחנו מתחילים לקבל פניות שכרגע הרשות המקומית עדיין לא מבצעת, ההתחייבות היתה לעשות מאמץ עד ל- 1 בספטמבר, כלומר בתקופה שיש קייטנות, החובה היא מה- 1 בספטמבר.
נועה ביתן: כמו שאנחנו שומעים הרשויות עדיין לא ממש נערכות לזה.
זבולון אורלב: אתם מוזמנים לפנות אלינו אם תהיינה בעיות.
נועה ביתן: אנחנו נפנה.
זבולון אורלב: תודה רבה לך הגברת נועה ביתן.
זבולון אורלב: נציגי "בזכות".
אסתר סיוון: קודם כל אשתדל לא לחזור על דברי קודמיי, אבל כמו המקרה של צ' מגיעים אלינו מ' ו- י' ו-ג' מצפת, מישוב ערבי בצפון ואפילו ממזרח ירושלים מגיעות אלינו פניות.
אסתר סיוון: התיאור שתיארת של שעתיים וחצי שעות נסיעה הוא לא רק ממטה בנימין למבשרת אלא מחנה הפליטים שועפאט אל מערב העיר, רק שם יש שירותי גן שיקומי שמתאים לילד.
אסתר סיוון: גם אנחנו נתקלו בשעתיים וחצי נסיעה של ילד עם מוגבלות.
זבולון אורלב: זה אותו מחסום.
אסתר סיוון: זה אותו מחסום.
אסתר סיוון: כמו שציינת בצדק לא נפתור כאן עת בעיית המחסומים, אבל הכוונה שלנו היא כן לפתור את בעיות הילדים.
אסתר סיוון: ההסעות שעוברות מישוב ליושב ואוספות ילדים, אגב זה גן שיש בו גם ילדים יהודים וגם ילדים ערביים, יכול להיות שמדובר באותה הסעה שנתקעת בדרך.
אסתר סיוון: לגבי הסעות, אני לא אחזור על הדברים שנאמרו.
אסתר סיוון: לדעתי הסעות הן מפתח מאוד מאוד חשוב לפתרון חלק מהבעיות.
אסתר סיוון: עדיין זה לא פותר את שאלת התקנים בכיתות מקדמות וכמובן שבפריפריה היא תמיד נמוכה.
אסתר סיוון: בין אם ילד יצטרך הסעה ובין אם ילד לא יצטרך הסעה ובמקום הכספים שמוצאים על הסעות אולי לתת את השירותים קרובים יותר לישוב.
אסתר סיוון: זאת סוגיה שתמיד קיימת, משרד החינוך בוודאי יתייחס אליה.
אסתר סיוון: הייתי רוצה לעלות נקודה נוספת, היא לגבי מרפאות בריאות הנפש לילדים.
אסתר סיוון: אני רפרפתי על הדוח, אני לא בטוחה שהנושא הוזכר בו ולכן חשוב גם שמשרד הבריאות, אני לא יודעת אם אתן הגוף המוסמך, דעו שמרפאות בריאות הנפש במחסור חמור בשירותי בריאות נפש בעיקר לקטינים ובעיקר בפריפריה.
אסתר סיוון: יש כמובן ישובים בהם אין בכלל שירותים לילדים ולנוער וגם בפריפריה בישובים יחסית גדולים.
אסתר סיוון: אנחנו לא מדברים רק על הישובים הקטנים, ערד, דימונה, עכו, בית שאן, תמרה, מזרח ירושלים לעומת מערב העיר, נצרת עילית בהם אין מרפאות ייעודיות לילדים ולנוער.
אסתר סיוון: אני רוצה לצטט מתוך דוח מבקר המדינה לשנת 2009 שדיבר על כך שעבור ילדים זמן ההמתנה מכריע במיוחד.
אסתר סיוון: כלומר שגם במקומות שיש בהם מרפאות או שהילד מגיע כבר למרפאה בישוב הגדול הקרוב, לפעמים הוא במרחק של שעתיים נסיעה מהיושב שלו, עדיין יש תורי המתנה ארוכים.
אסתר סיוון: משרד הבריאות מדבר על תורים של שנה-שנה וחצי במרפאות ילדים.
אסתר סיוון: כמובן שעבור ילדים זמן ההמתנה הזה מכריע במיוחד.
אסתר סיוון: לדעת אנשי המקצוע במשרד אומרים שזה עלול להשפיע על התפתחות הילדים - - -
זבולון אורלב: ניסית פעם את 6800*?
אסתר סיוון: ניסינו את 6800* ואנחנו נעזרים בהחלט, אבל יש מקרים שגם 6800* לא יכולה לפתור.
קריאה: צריך להחליט אם הוועדה רוצה לפתור את מחסום חיזמה או את מרפאות בריאות הנפש קודם.
זבולון אורלב: לא כל הדברים שהיא דיברה עליהם הם מחסום חיזמה.
זבולון אורלב: בינתיים אין רפורמה, בינתיים השירותים ניתנים על ידי משרד הבריאות.
זבולון אורלב: ברגע שהמחוקק יחליט מה שיחליט אי אפשר להגיד שבגלל שמשרד הבריאות רוצה לעשות, בינתיים כל המכונה נעצרת, הדבר הזה זה לא יכול להיות.
אסתר סיוון: לכן בהיבט הזה אנחנו מצדדים בעמדת משרד הבריאות לקידום הרפורמה בבריאות שמתקדמת לאט מידי.
זבולון אורלב: היא שנויה במחלוקת.
אסתר סיוון: היא שוניה במחלוקת, אבל אם קופות החולים יעניקו את שירותי בריאות הנפש גם לילדים וגם לבוגרים, קופות החולים הן לפחות הגוף שמגיע לפריפריה, להבדיל ממרפאות משרד הבריאות שקיימות או לא קיימות, מיבשים לא מיבשים אותן, קופת חולים יש בכל מקום.
זבולון אורלב: משרדי המשלה נמצאים בכל מקום, בכל מקום יש בית ספר יסודי ממלכתי, בכל ישוב יש בנק דואר.
זבולון אורלב: אני לא מבין, מדינת ישראל פרוסה בכל מקום.
זבולון אורלב: מה הבעיה למשרד הבריאות להתפרס בכל הישובים?
אסתר סיוון: אני מתייחסת למצב בפועל, המצב בפועל הוא שמרפאות לבריאות הנפש שהן הזכות של אזרח, בוודאי של ילדים שזקוקים - - -
זבולון אורלב: מאיפה את בטוחה שאם זה יעבור לקופות החולים אז בכל סניף של קופת חולים תהיה גם מרפאה לבריאות הנפש?
אסתר סיוון: ראשית תהיה חובה על פי חוק לספק את השירות הזה, היום החובה הזאת לא ברורה, היום החובה מעוגנת חלקית ב'חוק ביטוח בריאות ממלכתי' - - -
זבולון אורלב: אפשר לגדיר את החובה הזאת בחוק הקיים היום.
אסתר סיוון: אפשר בהחלט.
זבולון אורלב: אני לא הייתי רוצה לומר שהפתרון למתן שירותים בפריפריה בסוגיית בריאות הנפש הוא ברפורמה.
זבולון אורלב: אם לא תהיה רפורמה?
זבולון אורלב: בינתיים אין רפורמה וצריך לתת מענה מחר בבוקר.
זבולון אורלב: כשתהיה הרפורמה היא תהיה, אני לא יודע והאמת שהצליחו לבלבל אותי בפרשה הזאת.
זבולון אורלב: אני לא התעמקתי בה עד הסוף, אבל הטענות של ארגון הפסיכולוגים הן לא טענות שאפשר לבטל אותן.
זבולון אורלב: כידוע גם קופות החולים, תכף נשמע.
זבולון אורלב: לפי הדוח גם הבעיה של אי שוויון במתן המענים שקופות חולים צריכות לתת קיימת.
אסתר סיוון: ראשית אני מסכימה עם כבודך שהשירותים צריכים להינתן גם היום על ידי הממשלה ועל ידי משרד הבריאות.
אסתר סיוון: שנית אני חושבת שסוגית הרפורמה היא סוגיה מורכבת, אני לא מזלזלת בטענות הפסיכולוגים, הם בהחלט דואגים כמו כולנו לילדים כי זה מה שחשוב.
אסתר סיוון: חשובים האזרחים של המדינה הזאת וילדים שצריכים ליהנות מהשירותים האלה.
אסתר סיוון: הרפורמה אמורה לספק דרך גם יעילה למתן השירותים באמצעות קופות החולים וגם לעגן את הנושא הזה בצורה מובהקת בחקיקה, כך שאם הנושא לא יושלם והילדים לא יקבלו שירות באיכות ובסבירות ראויה בפריפריה, תהייה אפשרות לפנות גם לנציבת קבילות הציבור במשרד הבריאות וגם לבתי המשפט כדי לעמוד על הזכות הזאת הקיימת להם על פי חוק.
אסתר סיוון: היום זה מוגבל הרבה פעמים בתקציב ובפועל אין זמינות ראויה וסבירה של השירותים.
אסתר סיוון: אני חושבת שזו נקודה חשובה שמשפיעה על אלפי ילדים במדינת ישראל.
זבולון אורלב: קופות חולים מאוחדת אדון בני גליק בבקשה.
זבולון אורלב: אתה רוצה לומר לנו למה אתם לא נותנים את אותם השירותים בפריפריה כמו שאתם נותנים במרכזים העירוניים.
בני גליק: אני אתן סקירה על פריפריה גדולה שנמצאת כאן בירושלים – ירושלים המזרחית.
בני גליק: יש דברים שהם לא ביכולת שלנו, אין כוח אדם מקצועי, אין זמינות גם אם מגיע מטפל משרד הבריאות לא תמיד נותן לו אישור אפילו אם הוא למד בחוץ לארץ - - -
זבולון אורלב: סליחה, מה תפקידך בקופת חולים מאוחדת?
בני גליק: אני מנהל את המכון להתפתחות הילד בירושלים, אנחנו מטפלים ב- 200 אלף ילד.
בני גליק: אני מבין ויודע מה קורה בקהילה.
בני גליק: קופת חולים מאוחדת די ערוכה ומטפלת, אבל יש בעיות אובייקטיביות שאי אפשר להתעלם מהן, מדובר בחוסר כוח אדם בפריפריה כמו שיש חוסר בכוח אדם - - -
זבולון אורלב: את רוצה להעביר אליהם את בריאות הנפש.
זבולון אורלב: ישבו ויגידו את כל התירוצים שבעולם.
בני גליק: סליחה, הלוואי שבריאות הנפש ייתן את הטיפול כמו שאנחנו מעניקים את הטיפולים בהתפתחות הילד.
בני גליק: אם אני שולח - - -
זבולון אורלב: אין לי שום טענה לגבי הטיפול שאתה נותן, יש לי טענות קשות לגבי הטיפול שאתה לא נותן.
בני גליק: אנחנו נותנים טיפול יחסית זמין טוב, לפחות ב- 90% יותר טוב מאשר מקבלים הילדים שאני שולח לבריאות הנפש כדי שהם יקבלו טיפול פסיכיאטרי, טיפול שהוא משלים לטיפולים שלנו והוא חלק בלתי נפרד מהם.
בני גליק: כשאני שולח ילד לטיפול פסיכיאטרי הוא מגיע אחרי שנה.
בני גליק: אם היה, אני הייתי בתקופה של לפני חוק ההרחבה של התפתחות הילד, אם הטיפולים היו כמו בבריאות הנפש, הם שוקמו בצורה בלתי רגילה מאחר והקימו עשרות מכונים להתפתחות הילד שלא היו לפני זה.
בני גליק: המכונים להתפתחות הילד כשהם היו במשרד הבריאות, לדוגמה כאן בירושלים, פשטו את הרגל.
בני גליק: לעומת ממכון שפשט את הרגל אנחנו פתחנו מכון שהוא בסדר גודל מצוין.
בני גליק: עם הפריפריה יש לנו בעיה, בעיה לכל הקופות כמו לכולם.
בני גליק: - - -
זבולון אורלב: על זה הדיון.
בני גליק: לכן אנחנו פה.
בני גליק: אם אין בנצרת או במזרח ירושלים מטפלים בשפה הערבית זו לא בעיה שאני יכול לפתור אותה.
בני גליק: אני משתדל - - -
זבולון אורלב: זאת בעיה של משרד הבריאות, לא שלך.
בני גליק: אני מנסה לעשות דברים גם שמשרד הבריאות לא עושה.
בני גליק: אנחנו מנסים עכשיו לתת טיפולים באידיש לילדים ששפת האם שלהם אידיש - - -
זבולון אורלב: אידיש?
זבולון אורלב: – במגזר החרדי.
בני גליק: זה דבר שהחוק לא מחייב אותנו עדיין, אנחנו מנסים לתת שירות.
בני גליק: הציניות שכאילו אנחנו מנסים לברוח היא לא נכונה.
בני גליק: אני אומר לכם בכנות, בעשור האחרון ישבתי בוועדות לזכויות הילד ורחל יודעת את זה.
בני גליק: מאז שעברה הכפייה או החובה לתת טיפולים על ידי הקופות הטיפולים שופרו לאין ערוך לעומת מה שהיה בעבר, כך יהיה בבריאות הנפש.
בני גליק: בינתיים בסך הכול, הנציבה יודעת, אנחנו מנסים לשחרר יותר ויותר כאשר בפריפריה יש בעיות אובייקטיביות שאין לנו כוח אדם.
בני גליק: אנחנו מנסים לתת שם את השירות במרכזים קהילתיים.
בני גליק: אם חשוב לכם מבחינה מקצועית לגבי הסטטיסטיקה, בשבוע האחרון התפרסמה עבודת מחקר גדולה מאוד בארצות הברית על עלייה גדולה מאוד בשכיחות של הליקויים ההתפתחותיים בעשור האחרון, לא רק אוטיסטים כמו שאנחנו יודעים אלא בכלל בבעיות ההתפתחותיות.
בני גליק: אנחנו לא יודעים מאיפה זה בא, אבל לפי המחקר אחד משישה ילדים הוא עם הליקויים האלה.
זבולון אורלב: יש לך מידע לגבי ירושלים בקופת חולים מאוחדת על היקף השימוש בזכאות לקבלת החזר על טיפול פרטי?
בני גליק: אני אישית דאגתי שהמבוטחים ידעו, הפתרון שמשרד הבריאות ביקש הוא פתרון לא טוב כיוון שעלות הטיפול, כמו שאמרה הנציבה, טיפול פרטי הוא 250 שקל כאשר אנחנו צריכים להחזיר 150 שקל.
בני גליק: זאת אומרת שהורה שהחליט ללכת לטיפול פרטי צריך לספוג על כל טיפול 100 שקל.
בני גליק: מעט מאוד, אני יכול לומר לכם את זה ברמה הארצית גם ממכב"י שוחחתי עם הנציגים, אנשים משתמשים בשירות הזה.
זבולון אורלב: זה רק מאמת את מה שאתי וייסבלאי שיערה וכתבה בדוח.
זבולון אורלב: נציגי מכב"י כאן?
זבולון אורלב: אני לא מבין, אנשים מאשרים את השתתפותם, מסדירים את אישורי הכניסה והם לא מגיעים.
זבולון אורלב: אתי וייסבלאי בבקשה.
אתי וייסבלאי: אני אחזור למשרד הרווחה והשירותים החברתיים שדיבר בתחילה.
אתי וייסבלאי: ראינו מהנתונים שהעברתם אלינו שיחסית יש כיסוי נמוך של השירותים, אתם מגיעים למי שמבקש גם בתחום הפיגור וגם בתחום השיקום והטיפול באוטיסטיים שהוא קצת פחות.
אתי וייסבלאי: אנחנו יודעים שילדים עם צרכים מיוחדים יש להם סיכוי הרבה יותר גבוה מאשר ילדים אחרים להיות בסיכון.
אתי וייסבלאי: לדעתי הגישה של משרד הרווחה בהקשר לילדים עם צרכים מיוחדים שהשירות מגיע רק למי שפונה ומבקש טיפול, לדעתי יש בעיה בהקשר הזה.
אתי וייסבלאי: מהנקודה הזאת נגיע לעניין, משרד הרווחה אמר שהתפיסה שלו היא לתת איזו מעטפת טיפולית לכל המשפחה, אבל בפועל מפניה שלנו לעיריות ראינו שרק חלק מאוד קטן של העיריות מציעות סיוע שהוא מעבר לסיוע החומרי למשפחה שפונה ונזקקת לכך.
אתי וייסבלאי: , כלומר מבחינה כלכלית של קבוצות תמיכה, סדנאות, מרכזי מידע ודברים מהסוג הזה שבקושי קיימים בעיריות.
אתי וייסבלאי: אני אשמח לשמוע מה המשרד עושה כדי להגדיל את היקף השירות.
זבולון אורלב: משרדי הממשלה.
זבולון אורלב: התחלנו עם משרד הרווחה ונמשיך אתכם.
מיכל גולן: אני אנסה לענות על חלק מהדברים, אני אלך כרונולוגית.
מיכל גולן: לגבי מעונות יום שיקומיים, לשמחתי זה פועל תחת חוק.
מיכל גולן: אני חושבת שיש פיזור מאוד מרשים של מעונות יום.
מיכל גולן: אני יכולה לציין חלק מהם – באזור הצפון יש במגזר הערבי - - -
זבולון אורלב: לא נשאלת ואת לא צריכה לציין את הפריסה.
זבולון אורלב: את צריכה להתייחס לשאלות.
מיכל גולן: היא אמרה שיש פיזור לא נכון, לפחות לגבי מעונות יום לדעתי יש העדפה של הפריפריה בכל המעונות החדשים שפותחו.
מיכל גולן: יותר מזה, מאחר וראינו שמקומות פריפריאליים מתקשים ליצור מעון עם עשרה פעוטות,הורדנו את זה לשישה פעוטות.
מיכל גולן: זאת אומרת שאנחנו מכירים בשישה פעוטות כמעון שיקומי.
מיכל גולן: כאן אני רוצה לומר שהבעיה היא עדינה ומורכבת, מאחר שתהליך פתיחת מעון יום שיקומי בפריפריה, אני אומרת את זה לאנשי מטה בנימין כי אני חייבת לציין לזכותם שהרשות לקחה על עצמה לפתוח מעון יום שיקומי, נעשית עבודה מאוד אינטנסיבית של מפקחת שיקום במקום.
מיכל גולן: חלק העבודה הלא פשוטה זה שהורים שהיו אפילו מספר חודשים קודם לכן בירושלים – מתנגדים.
מיכל גולן: נכון להיום יש לנו ארבעה ילדים שמתנגדים להגיע בשנה הבאה ללב בנימין.
מיכל גולן: אנחנו במשא ומתן איתם, אנחנו מנסים לגייס את כל מה שאנחנו יכולים כדי להצביע על הדברים.
מיכל גולן: לכן אנחנו מאוד מקווים שבשנת הלימודים הבאה יפתח, אבל נצטרך את שיתוף הפעולה של כולם.
הרב יעקב ליבי: סליחה, הערה קטנה.
הרב יעקב ליבי: בסופו של דבר הגוף שלקח על עצמו לפתוח את זה חזר בו אתמול, הוא הודיע שזה לא כלכלי והוא לא יכול לעמוד בזה.
הרב יעקב ליבי: הוא ביטל את זה וזה בספק בשנת הלימודים הקרובה למרות שהרשות לקחה על עצמה המון.
מיכל גולן: כמה ילדים אני לא בטוחה.
מיכל גולן: בעיה נוספת שאנחנו נתקלים בה לא אחת בוועדות ערר, אני מרכזת את ועדות הערר אחרי שהורים לא מרוצים מההחלטה, אלו הורים שאנחנו נותנים להם מקומות סמוכים מתוך הבנה שההסעה לא תיקח זמן ממושך, ההורים מתעקשים שהילד זקוק למעון מאוד מאוד מסוים.
מיכל גולן: אנחנו מתקשים לשכנע את ההורים.
מיכל גולן: אני רוצה לומר שמעונות היום השיקומיים מפוקחים היטב והם ברמה גבוהה, יש הורים שמעדיפים אחרת מסיבות שונות ומגוונות.
מיכל גולן: אנחנו כן באים לקראת הורים שיש להם ילד עם לקות מאוד מסוימת, בעיקר לקויות שמיעה וראיה, באמת נאלצים להסיע את הילד למקומות מרוחקים מאחר ובמעונות האלה, ראשית הם לא רבים וניתנים בהם טיפולים ייחודיים.
מיכל גולן: גם בילדים רב נכותיים אנחנו משקיעים הרבה מאוד אנרגיה בלשכנע הורים שלא נכון לילד לנסוע שעתיים, הורים פונים לכל המקומות האחרים ולפעמים כופים עלינו פוליטית, אני לא רוצה להיכנס לדברים האלה.
מיכל גולן: הסוגיה מורכבת והיא לא חד משמעית שאם יהיו שירותים במקומות ההורים כולם אכן יעדיפו - - -
זבולון אורלב: השאלה אם אופציה כזאת קיימת, אני בעד שלהורים יש מעמד מאוד רציני בעניין הזה, אני לא הייתי הולך בכוח.
זבולון אורלב: השאלה היא אם יש אופציה לפריפריה לעבוד בקריטריונים שונים, לבוא בהידברות עם ההורים ולנסות ולהגיד להורים שהם לא מוכרחים, לא חייבים ויש אפשרות לקבל כאן במקום, לציין את היתרון ואת החיסרון, בואו נחשוב יחד.
זבולון אורלב: אומר הרב יעקב ליבי שהיום אין אופציה כזאת.
מיכל גולן: לגבי ילדים עד גיל שלוש בהחלט יש אופציה, למרות שאני חייבת להגיד שיש מגבלות תקציביות.
מיכל גולן: אני רוצה לומר שבגלל ההסעות מוגנות ירי והמרחקים אנחנו לעיתים משקיעים למעלה מ- 100 אלף שקל לשנה עבור ילד אחד.
מיכל גולן: גם הפרופורציה של העלות של ההסעות מול העלות של המעון, אין מה לעשות צריך לקחת את זה בחשבון.
מיכל גולן: אנחנו כן שמים גבולות, ערכנו מיפוי מאוד אינטנסיבי דווקא ביהודה ושומרון ובמגזר הערבי ובכלל בכל הפריפריה לגבי מחירי ההסעות.
מיכל גולן: נמצאו כאן בעיות מאוד קשות מאחר שהסיכום עם המרכז לשלטון מקומי היה שהוא מוציא את המכרז לחברות ההסעות.
מיכל גולן: היו פערים באותם מרחקים בערך פי שלוש בין ישוב לישוב.
מיכל גולן: כלומר יש ישובים חברות הסעה זוכות ומקבלות הרבה יותר כספים.
מיכל גולן: יש לנו עיסוק מאוד אינטנסיבי בנושא, אנחנו מנסים להגביר את הפיקוח אם כי הוא מאוד קשה.
מיכל גולן: אני רוצה להתייחס לנושא ההסעות מההיבט של עשייה כמו החינוך.
מיכל גולן: במקרה הזה ההסדר שלנו שהתקבל על ידי המרכז לשלטון המקומי שלארגונים מפעילי המעונות השיקומיים אנחנו מחזירים כנגד הוצאה, אני לא חושבת שזה קיים במשרד החינוך בהיקף שבו אנחנו עושים.
מיכל גולן: אני מניחה שאם זה יהיה על פי הכללים של משרד החינוך הרשויות תצטרכנה לספוג חלק מהעלות, מה שהן לא סופגות היום.
מיכל גולן: המלווים – אני מסכימה שיש בעיה מאוד קשה.
מיכל גולן: אנחנו אמורים לתת את מחיר ההסעה על פי תעריפי הנש"מ (נציבות שירות המדינה), אם יוחלט אחרת זו תהייה העדפה.
מיכל גולן: אנחנו נקבל את זה, כרגע אנחנו חייבים לעבוד לפי הנהלים האלה.
מיכל גולן: הסעות למועדוניות – אני מבינה ש וועדת 'צרפתי' קמה על רקע בג"צ שהגישה "אקי"ם".
מיכל גולן: אני רוצה לומר שכל מה שהתקבל או יתקבל 'בוועדת צרפתי' נכונה לגבי ילדים עם פיגור שכלי שמוכרים באגף לטיפול באדם המפגר.
מיכל גולן: הווה אומר שאם אנחנו לוקחים מועדונית למטה בנימין שיש בו ילדים שמוכרים באגף לטיפול באדם המפגר וילדים שאינם מוכרים באגף לטיפול באדם המפגר – ילדי שיקום, ילדי השיקום לא יוסעו.
מיכל גולן: זאת אומרת שהכלל הזה לא יחול עליהם.
זבולון אורלב: לא הבנתי למה.
מיכל גולן: כי זאת ההחלטה, רק לילדים עם פיגור שכלי בשלב הזה.
מיכל גולן: אני אשמח מאוד אם זה יוחל - - -
זבולון אורלב: 'וועדת צרפתי' מדברת רק על ילדים עם פיגור שכלי?
אריה שמש: הבג"צ מתייחס רק - - -
זבולון אורלב: ועדת צרפתי לא מתייחסת, למיטב ידיעתי ואני מקווה שאני לא טועה, רק לילדים עם פיגור שכלי.
מיכל גולן: אני מוכנה לבדוק את זה במשרד, אבל אני חושבת שלמרות שאני רק מנהלת השירות ולא מנהלת האגף, התבשרנו על פרוטה אחת שתעבור לצורך העניין, אני אבדוק את הנתונים האלה מחדש.
זבולון אורלב: יכול להיות שזאת הסיבה שהמשרד שלכם לא מאשר את ההמלצות.
זבולון אורלב: אני גם לא יודע למה.
זבולון אורלב: רעיה לוי גודמן בבקשה.
מיכל גולן: סליחה, רציתי רק עוד מילה קצרה לגבי התכנית הלאומית.
מיכל גולן: בתכנית הלאומית הוספו 20 יחידות התפתחותיות בפריפריה, אני לא נכנסת למשרד הבריאות, אבל כן רוצה לבשר שאחרי הרבה מאוד משאים ומתנים עם מי שמנהל את התכנית הלאומית, הוחלט לאור הנתונים האחרונים שהוגשו לפני כחודשיים בערך בהם נמצא ש- 34% מהילדים שנמצאים בתכנית הלאומית, שהם עם מוגבלות, הוחלט להקים תת ועדה על מנת שתמליץ על דרכי פעולה שיגבירו את הכניסה של ילדים עם צרכים מיוחדים לתכנית הלאומית.
מיכל גולן: אני חושבת שהיא מאפיינת בזה שהיא נותנת מענים לפריפריה.
זבולון אורלב: אני משתגע כמה זמן לוקחים תהליכים.
זבולון אורלב: הרי התכנית הלאומית לנוער בסיכון הוקמה בעקבות המלצות 'ועדת שמידט'.
זבולון אורלב: 'ועדת שמידט' הוקמה על ידי כשר הרווחה בשנת 2004, לוקח שבע שנים עד שמגיעים עכשיו להקמת ועדת משנה.
זבולון אורלב: משהו משהו.
אריה שמש: מילה אחת לגבי המעטפת למשפחות שדיברת עליה.
אריה שמש: נכון שבעשור האחרון המאמץ שלנו היה בעיקר בפיתוח שירותים בקהילה לאנשים ולילדים עם פיגור שכלי כדי להתמודד עם תור הממתינים.
אריה שמש: ברור לגמרי שהמשפחה היא העוגן המרכזי ולכן בשנים האחרונות יש התייחסות גם למעטפת.
אריה שמש: אנחנו יוצאים במכרז לארבע מרכזי תמיכה - - -
מיכל גולן: בשיתוף.
אריה שמש: משותפים.
אריה שמש: אנחנו מעבירים השתלמויות לעובדים סוציאליים בנושא של הדרכת ההורים.
אריה שמש: ברפורמה האחרונה בשירותי הבריאות ההמלצות הן לשים את המשפחה במרכז.
אריה שמש: אני לא רוצה לפרט יותר, אבל יש עשייה.
זבולון אורלב: רעיה לוי גודמן.
רעיה לוי גודמן: אני לא אגיד שהכול ורוד.
רעיה לוי גודמן: אני כן רוצה להתייחס לדברים שעלו כאן, אבל אוכל להתייחס לעניינים של מטה בנימין.
רעיה לוי גודמן: ראשית, אמרתי ואני חוזרת, 'חוק השילוב' נותן שירותים פר-רפואיים בנוסף למה שנותן משרד הבריאות ולא במקום.
רעיה לוי גודמן: שנית, בשנת תשע"א נפתחו 11 כיתות וגנים במטה בנימין, מתוכן ארבע מסגרות בתקן חסר מתוך התייחסות לקושי להסיע ילדים למרחקים - - -
זבולון אורלב: הוא אומר שלא לקרוא לזה תקן חסר, תקראו לזה תקן.
רעיה לוי גודמן: הוא לא מפסיד כלום.
רעיה לוי גודמן: תקן חסר מבחינת מספר הילדים.
זבולון אורלב: התקן בפריפריה צריך להיות אחר.
רעיה לוי גודמן: התקן מלא מבחינת המשאבים, הוא חסר מבחינת מספר הילדים בו.
רעיה לוי גודמן: אושר גן תקשורת לארבע ילדים במטה בנימין.
רעיה לוי גודמן: בנוסף לכך בשנת תשע"ב תפתחנה שש כיתות חדשות.
רעיה לוי גודמן: כל הילדים שעברו וועדת השמה וצריכים כיתות ברשויות המקומיות ניתן להם, בהרבה מאוד מקרים אנחנו רואים הורים שאומרים שלא אכפת להם איפה הם גרים, הילד ילמד שם.
רעיה לוי גודמן: אתמול בליתי 45 דקות עם משפחה שגרה בגבעת ישעיהו בחבל עדולם, יש לנו בית ספר שלוש דקות נסיעה משם, ממול בכפר שמעון לילדים אוטיסטיים.
רעיה לוי גודמן: הם לא רוצים, הם רוצים שנביא את הילד לכאן לחוות הנוער הציונית ושהילד ייסע שעה וחצי ביום.
רעיה לוי גודמן: אנחנו נסיע אותו לשם כי אנחנו מנסים לעשות איזה חיבור עם הרצונות של המשפחות.
רעיה לוי גודמן: הדבר הנוסף שאני רוצה להגיד בנוגע למרכזים הטיפוליים שעלה.
רעיה לוי גודמן: בעבר היו מרכזים טיפוליים בכל המדינה, בהרבה מאוד מקומות במרכזים קטנים, מרוב שהשקענו בהם כסף למנהל, למזכירה, לשרתות, דמי שכלול, לא נשאר כבר כסף לתת טיפול לילדים.
רעיה לוי גודמן: במקום זה הוקמו בכל המדינה 67 מרכזים בכל הארץ.
רעיה לוי גודמן: בכל מקום יש לנו מרכזים עם מנהל אחד, מזכירה אחת שנותנים את השירותים לילדים.
רעיה לוי גודמן: יש לכם בשילה מרכז טיפולי פרטי שעובד שם מרכז להתפתחות הילד, חיכנו שהמנהלת תצא לפנסיה, כיבדו את העניין שצריך לכבד גם את המנהלת שגרה במקום עד שתצא לפנסיה.
רעיה לוי גודמן: ברגע שהיא יצאה לפנסיה כמו בכל מקום אחר, אין סיבה להחזיק מנהל במשרה מלאה עם כל הנלווים של סמל מוסד כדי לטפל 100 שעות טיפולית.
רעיה לוי גודמן: בשביל זה יש את "אמתיה" שהוא מלווה את כל הטיפולים הפר-רפואיים גם בשילה וגם בכל הרשויות האחרות.
רעיה לוי גודמן: זו מדיניות ארצית - - -
זבולון אורלב: איפה מתי"א?
רעיה לוי גודמן: באפרת.
זבולון אורלב: כלומר הוא צריך לנסוע.
רעיה לוי גודמן: המנהל והמזכירה יושבים באפרת, הצוותים נשלחים לכל ילד היכן שהוא נמצא ואין שום סיבה שהמרכז ייסגר.
רעיה לוי גודמן: במרכז יושב התפתחות הילד ודברים אחרים, אפשר להמשיך להפעיל אותו והם לא צריכים בשביל זה עוד מנהל בתקן של משרד החינוך.
רעיה לוי גודמן: לא צריך, זה לא בית ספר.
רעיה לוי גודמן: מתי"א נותן שירות לעשר או אחת עשרה רשויות עם התמיכה כמו כל אחד ממתי"אות במדינת ישראל.
רעיה לוי גודמן: אני רוצה לבקש משהו לגבי צ', אני כמובן לא יכולה להתייחס באופן ספציפי.
רעיה לוי גודמן: משרד החינוך נותן הסעות לפי אורך יום הלימודים.
רעיה לוי גודמן: אם ילד זכאי ליום לימודים של בין 08:00 ל-17:00 לא יסיעו אותו לפני רבע לחמש.
רעיה לוי גודמן: אם יש מקרה כזה זה משהו שאתם החלטתם לגביו בניגוד להנחיות משרד החינוך.
רעיה לוי גודמן: לכן אני מבקשת מאוד לדעת על ילד שמוסע לפני תום יום הלימודים, אני רוצה לדעת על זה כדי שאוכל להתערב.
רעיה לוי גודמן: לא יוסע ילד לפני.
רעיה לוי גודמן: הרשויות המקומיות עושות, אני לא מלינה על מטה בנימין כי בדקתי, הרבה פעמים אומרים לשחרר אותו יותר מוקדם כי אנחנו עושים סידור הסעה ובכך חוסכים כסף.
אתי סממה: אני רק אשלים ולא אחזור על דברים שכבר נאמרו.
אתי סממה: אני חושבת שאפשר לקחת קצת דוגמה מהפורמה של בריאות השיניים לילדים שהיא חדשה מאוד, מיולי בשנה שעברה.
אתי סממה: הטיפול הועבר לקופות החולים, זה די מפתיע שאנחנו די תמימי דעים הפעם, זה הועבר לקופות חולים, הם יצרו תשתית חדשה, ממש יש מאין.
אתי סממה: הצבנו דרישות מאוד מאוד גבוהות לגבי הנגישות, זמינות והשירות בפריפריה.