GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב פיש: כאשר מוצאים עסקים בהם יש סכנה לבריאות הציבור, משמידים מזון או שהשלטון המקומי ביחד עם משרד הבריאות מגיש תביעות משפטיות.
זאב פיש: צריך להבדיל בין אחוזים של עסקים, המנוהלים ללא רישיון בר תוקף, לבין חוסר פיקוח.
זאב פיש: זה ממש לא אותו דבר.
זאב פיש: אני באופן אישי מודאג הרבה יותר מאותן סטטיסטיקות שמדי פעם מוצעות ואומרות, שברשות מקומית מסוימת 100% מהעסקים הם עם רישיון עסק.
זאב פיש: מתוך הניסיון האישי שלי, את זה כן צריך לבדוק.
זאב פיש: ברמה האישית, אני מברך על מבצעים של כל מיני גופים.
זאב פיש: במשרד הבריאות, במשרד החינוך וביתר משרדי הממשלה מצב כוח האדם רק הולך ומחמיר, ולכן על כל מידע שמגיע אני מברך.
זאב פיש: אנחנו לא תוקפים את זה, אבל אני מבקש שכאשר עושים מבצעים כאלה, כשיש שאלות מקצועיות, אני לא אשמע על כך בתקשורת או בוועדות הכנסת.
זאב פיש: לפני זה תעבירו את זה אליי, אני אגיד תודה ואני אבדוק.
זאב פיש: משרד הבריאות או כל משרד אחר אינו מסוגל לבדוק כל ברזייה במדינת ישראל, כל עסק במדינת ישראל, כל פגם בריאותי-תזונתי-איכותי.
זאב פיש: תנו לנו את הנתונים האלה.
זאב פיש: אנחנו לא אויבים.
אהוד פלג: חס וחלילה, אבל אתה הופך פה את היוצרות.
אהוד פלג: לא תפקידנו לבדוק את הזיהומים בברזיות בבתי הספר.
אהוד פלג: אתה אומר, שאם אנחנו לא נבדוק ונביא את זה אליך, אף אחד במדינת ישראל לא יבדוק את זה.
זאב פיש: אני מבקש שלא יהיו פה כל מיני משפטים פופוליסטים.
זבולון אורלב: אני מציע, שאת הציונים תשאיר לעצמך.
זאב פיש: אני רוצה נתונים.
זאב פיש: אנחנו בודקים מים בכל מדינת ישראל.
זאב פיש: אם יש איזשהו מקום ששם מי השתייה לא בסדר, תאמין לי שאני יותר קיצוני ממך בנושא הזה.
אהוד פלג: האם יש ביקורות סדירות של ברזיות בבתי הספר?
זאב פיש: זה חלק מרשימת הבדיקה של כל מפקח, אבל הוא לא נמצא שם כל הזמן.
אהוד פלג: האם פעם בשנה בודקים את הברזייה בבתי הספר?
אהוד פלג: בבקשה.
אהוד פלג: אז לא בודקים בכלל.
זאב פיש: את זה אתה אומר.
זבולון אורלב: אין ספק, כפי שנכתב גם במסמך כאן וגם בדוח שכתב מרכז המידע והמחקר בשנת 2009, ששירות המזון הארצי סובל לא רק מדיאטה, אלא מאנורקסיה של תקנים.
זבולון אורלב: משרות הפיקוח לא השתנו משנת 2000, למרות שהמשק התפתח ומספר העסקים ומספר המסגרות עליהן צריך לפקח גדל.
זבולון אורלב: אין ספק, שיש בעיה, כמו בהרבה תחומים אחרים, שהרגולציה במדינת ישראל לוקה בחסר.
זבולון אורלב: זו בעיה מאוד קשה, שהיא חלק מהעניין.
זבולון אורלב: לא השבת למר אסרף ביחד לאותן מנות לילדים בעלי צרכים מיוחדים.
זבולון אורלב: ד"ר שטל, בבקשה.
זיוה שטאל: אני רוצה להגיב לגבי ילדים שסובלים מרגישויות למזון.
זיוה שטאל: רגישויות למזון יכולות להיות רבות ושונות, החל מצלייק, ולזה כן יש לנו פתרון משותף עם משרד הבריאות ועם ספקים שיכולים לספק מזון לסובלים מרגישות לגלוטן.
זיוה שטאל: אלרגיה למזון או אי סבילות היא מאוד אנדוידואלית.
זיוה שטאל: ההנחיה הקלינית, הרפואית והדיאטנית משתנה מיד לילד, לפי הצרכים.
זיוה שטאל: זו יכולה להיות אלרגיה לביצים, לסויה, לדגים, לבשר.
זיוה שטאל: אני יכולה למנות 21 אלרגניים מוכרים.
מאיר אסרף: יש כאן בלבול בין רגישות לגלוטן לאלרגיית מזון.
זיוה שטאל: לא דיברתי על גלוטן.
זיוה שטאל: אלרגיה למזון יכולה להשתנות.
זיוה שטאל: מוכרים הרבה מאוד אלרגניים בעולם.
זיוה שטאל: אפילו פרומיל אחד של שארית אלרגן במזון יכולה להביא להתקף.
זבולון אורלב: אז מה הפתרון לאותם הילדים?
זיוה שטאל: הנחיות רפואיות, התאמת התפריט, ואפילו להביא את האוכל מהבית.
עירית ליבנה: או לתת מנה תחליפית שלא מכילה אלרגניים: ירקות, פירות.
עירית ליבנה: יש אפשרויות.
זבולון אורלב: אבל אומר מר מאיר אסרף: הודענו למי שצריך להודיע, שילד מסוים רגיש למשהו מסוים.
זבולון אורלב: תנו לו את המנה שהוא יכול לאכול.
זבולון אורלב: למה לא נותנים?
מאיר אסרף: אנחנו לא פנינו אל התקשורת.
מאיר אסרף: אנחנו באנו קודם אליכם, כמו שאדוני ביקש.
זבולון אורלב: מותר לפנות לתקשורת.
זבולון אורלב: אנחנו במדינה חופשית.
זבולון אורלב: מותר וגם רצוי להגיע לתקשורת.
מאיר אסרף: לשון החוזר מונה: צלייק, סוכרת, צמחונים, בעלי צרכים מיוחדים.
זבולון אורלב: ולפי החוזר, למי צריכים לפנות?
מאיר אסרף: לספק.
מאיר אסרף: הספק הוא זה שמחויב.
מאיר אסרף: אלה הן מחויבויות הספק.
זבולון אורלב: הכתובת שלנו היא משרד החינוך.
מאיר אסרף: מדוע המכרז לא תואם את מה שנאמר?
חיים הלפרין: רוב הילדים בעלי הרגישויות מקבלים מנה מותאמת אחרי שהרופא מאשר שזה הצורך של הילד.
חיים הלפרין: ישנן רגישויות שהן מסכנות חיים.
חיים הלפרין: כדי לתת מענה לילד כזה, הספק שלנו המתמחה במנות האלה לא יכול להתחייב.
חיים הלפרין: משרד הבריאות עוד לא הגדיר את התקן.
חיים הלפרין: בשביל ליצור מנה שתהיה נקייה לגמרי מאלרגן, צריך להיות תקן שיצרן הפפריקה יגיד שבפפריקה אין כלום.
חיים הלפרין: אם משרד הבריאות לא הגדיר את התקן של מה מותר או אסור שיהיה בפריקה, הוא לא יכול להתחייב על זה.
חיים הלפרין: אם הוא לא יכול להתחייב על זה, אנחנו לא נכניס את הילד הספציפי לסיכון.
זבולון אורלב: הבנתי שהעברת עכשיו את הכדור למשרד הבריאות.
חיים הלפרין: זאת האמת.
חיים הלפרין: אנחנו במשא ומתן עם משרד הבריאות בעניין הזה.
עירית ליבנה: אנחנו נמצאים בהבנה מלאה עם משרד הבריאות, כדי שהם יתנו רישיון לספקים לייצר.
זבולון אורלב: חוק מנה יומית לתלמיד נחקק בשנת 2004, ונכנס לתוקפו בשנת 2005.
זבולון אורלב: מאז עברו 6 שנים.
עירית ליבנה: אנחנו לא באים בטענות לאף אחד, אבל אנחנו לא נסכן אף ילד עד שאין אישור.
זבולון אורלב: אני מסכים איתך שאסור לסכן אף ילד.
עירית ליבנה: ולכן ילדי צלייק מקבלים, ילדים עם סוכרת מקבלים, ומקבלים גם מנה צמחונית.
עירית ליבנה: יש לנו בעיה, אבל לא נסכן אף ילד.
זבולון אורלב: משרד הבריאות, אתם מודעים לכך שמשרד החינוך פונה אליכם ומבקש מכם אישור.
זיוה שטאל: ציינת בעצמך ששירות המזון סובל מאנורקסיה, וזה מתבטא גם בעניין הזה.
מאיר אסרף: הדבר היפה בוועדות הכנסת, זה שאתה נפגש עם כל מיני אנשים במקרה.
מאיר אסרף: יושבת ליידי מנהלת של חברת קייטרינג, ואני שואל אותה האם יש מנות המותאמות לילדים עם אלרגנים, והיא כותבת לי: אנחנו קונים ולא מייצרים את המנות האלה.
מאיר אסרף: אז למה לא לרכוש עבור אותם ילדים מנות מתאימות?
זבולון אורלב: אין כאן בעיה של כסף.
זבולון אורלב: יש כאן בעיה מקצועית.
זבולון אורלב: משרד הבריאות צריך להנחות מקצועית: מה זו אותה מנה, איך מרכיבים את אותה מנה, איזה חומרי גלם מכניסים לתוכה, והוא לא עושה את זה.
זבולון אורלב: לכן, הילדים האלה לא אוכלים.
עירית ליבנה: הם אוכלים.
עירית ליבנה: הם מקבלים תחליף, אם הם מוכנים.
מאיר אסרף: הם לא מקבלים.
מאיר אסרף: הם מביאים מהבית.
זבולון אורלב: הם מביאים מהבית.
זיוה שטאל: אני קצת רוצה להרחיב בנושא האלרגיות.
זבולון אורלב: אני חושב שאני אעשה לך אנורקסיה ברשות הדיבור.
זבולון אורלב: את יושבת כאן, את מייצגת משרד, ואת מודעת לזה שהמחסור שלכם בתקנים גורם לכך שילדים במערכת החינוך לא אוכלים במסגרת מפעל ההסעדה רק בגלל שאתם לא נותנים את המפרט של כאלה מנות.
זבולון אורלב: לא נעים להגיד, אבל אם אני הייתי שר הבריאות זה היה נפתר בתוך יום אחד.
זבולון אורלב: הייתי עושה השבתה של כולם, מכנס אותם בחדר אחד, ואומר: "אל תצאו מהחדר עד שתגמרו".
זבולון אורלב: האם זה כל כך מסובך?
זיוה שטאל: הנושא של אלרגיות הוא מסובך.
זיוה שטאל: מספיק שיהיה זיהום מאוד קטן של אחד של מיליון משארית של משהו שהילד אלרגי אליו, כמו שארית של חלב.
זבולון אורלב: גברת, הילד הזה הרי אוכל בבית.
זבולון אורלב: למה מה שההורים יודעים אתם לא יודעים?
זיוה שטאל: מה שההורים יודעים, הספק שמבשל את המזון לא יודע.
זבולון אורלב: תודיעי לו.
זבולון אורלב: זה מה שהוא מבקש.
זבולון אורלב: יושבת פה ספקית.
זבולון אורלב: תודיעו לה מה היא צריכה לעשות.
זבולון אורלב: הרי הילד הזה אוכל בבית.
זבולון אורלב: אני מניח, שההורים התייעצו עם רופא א', עם רופא ב' ועם רופא ג', והם אמרו להם ממה להיזהר.
זבולון אורלב: למה מה שהורה יודע משרד הבריאות לא יודע?
זבולון אורלב: הדבר הזה לא נתפס.
זבולון אורלב: יש 21 אלרגיות.
זבולון אורלב: לוקחים את ההורים ושואלים אותם, מי הרופא שקבע את זה.
זבולון אורלב: הם ירשמו את זה בפתק, וזה התפריט הטוב.
זבולון אורלב: אני לא קולט את זה.
זבולון אורלב: אני לא רופא.
זבולון אורלב: אני אבא של רופא, ולא יותר מזה.
זיוה שטאל: הבעיה היא להכין את המזון בחברת קייטרינג, שתעמוד בכל הדרישות לאלרגיה.
זיוה שטאל: אם ילד אחד סובל מאלרגיה לביצים, צריך להוציא מכל חברת הקייטרינג את הביצים.
עירית ליבנה: כן.
זבולון אורלב: לא צריכים להוציא מהחברה.
זיוה שטאל: זה מה שמשרד הבריאות דורש כדי שזה יעמוד בדרישות.
זיוה שטאל: תשאל את בעלת חברת הקייטרינג.
זבולון אורלב: גברתי, את צריכה לכתוב שמנה ללא ביצים לא תכלול את הפריטים האלה והאלה.
זבולון אורלב: מי שהוא סוכרתי, אסור שבארוחה שלו יהיה את זה ואת זה.
זיוה שטאל: זה לא אותו דבר בנושא של אלרגיה.
זבולון אורלב: אמרת שיש 21 סוגי אלרגיות.
זבולון אורלב: תכינו מפרט של ארוחה של 21 אלרגיות.
זבולון אורלב: אני לא מבין מה הקושי פה.
עירית ליבנה: אם בסיכוי של אחד למיליון המזון יזדהם בשאריות של ביצה, הילד שיוזן במזון הזה יכול לחטוף התקף אלרגי.
עירית ליבנה: ספק מזון לא יכול לעמוד בזה, כי הוא צריך להכין גם חביתה, גם שניצל וגם מזונות נוספים שמכילים ביצים.
עירית ליבנה: מכאן הבעייתיות.
עירית ליבנה: ההנחיות ישנן.
זבולון אורלב: אומר משרד החינוך שאין הנחיות.
זיוה שטאל: יש הנחיות לאלרגיה.
עירית ליבנה: אין רישוי ליצרן.
זיוה שטאל: רישוי אין, אבל הנחיות יש.
עירית ליבנה: אבל אנחנו לא יכולים לקחת את הסיכון שיהיה ספק מזון, שלא יעמוד בדרישות המחמירות של שירות המזון.
זבולון אורלב: תני להורים להחליט.
חיים הלפרין: הנחיות יש.
זבולון אורלב: אני לא מבין מה ההבדל בין הנחיות לבין רישוי.
זבולון אורלב: אני אלחם את מלחמתם של אותם ילדים.
זבולון אורלב: לא עולה על הדעת, שמה שההורים יודעים ומה שההורים יכולים להכין, ספק מזון לא יכול להכין.
זבולון אורלב: זה נשמע לי מופרך מן היסוד.
עירית ליבנה: ספק שמייצר 5,000 מנות וצריך לעשות שתי מנות כאלה, הוא צריך לשנות את כל התהליך שלו.
מאיר אסרף: או לעשות חדר אחד נקי.
זבולון אורלב: יהיו 3 ספקים במדינת ישראל: צפון, דרום ומרכז.
זבולון אורלב: מתקשרים איתם.
זבולון אורלב: המנה לא תעלה 11 שקלים, אלא 100 שקלים.
חיים הלפרין: הספק שמספק את המזון היום נותן מענה לרוב הרגישויות שמהן הילדים סובלים.
זבולון אורלב: בגלל זה קיימת הוועדה לזכויות הילד ולא לזכויות הילדים.
זבולון אורלב: מדובר בילד אחד.
זבולון אורלב: זה לא יעלה על הדעת הדבר הזה.
זבולון אורלב: זה בלתי מתקבל על הדעת.
זבולון אורלב: בהתחלה אומרים אנורקסיה, אחר כך אומרים הנחיות, אחר כך אומרים שאין רישוי.
זבולון אורלב: אגב, צריכים להתנות ולומר לאותו ספק שמספק 5,000 מנות, שיספק גם עוד שתי מנות אחרות.
חיים הלפרין: אבל אנחנו בנינו תהליך אחר.
זבולון אורלב: שהוא ילך לספק משנה.
חיים הלפרין: יש לנו ספק אחד שמספק את כל המנות המיוחדות, עם GMP- תקן מאוד מחמיר, והוא עובד על פי הנחיות משרד הבריאות.
חיים הלפרין: על פי הנחיות משרד הבריאות הוא יודע לתת מענה ל-1,2,3,4.
חיים הלפרין: ל-5-6 אין לו מענה של תקינה ממשרד הבריאות, כי משרד הבריאות אומר שאין לו תקן כזה.
זבולון אורלב: אומרים שיש.
זבולון אורלב: מה ההבדל בין הנחיות לרישוי?
עירית ליבנה: לאלרגיות מסוימות, לא.
זבולון אורלב: האם את אומרת, שאותו מפעל לא יכול לעמוד בדרישות שלכם?
זיוה שטאל: לא.
זיוה שטאל: הוא לא יכול.
זבולון אורלב: למה הוא לא יכול?
זיוה שטאל: בגלל זיהום צולב של מוצרי מזון, שהוא לא יכול להוציא מתוך שירות הקייטרינג שלו.
זבולון אורלב: מה עושה אותו ילד שמאושפז בבית חולים ובית החולים צריך לתת לו את הארוחה?
זיוה שטאל: בית החולים נעזר בשירותי קייטרינג חיצוניים, שלא תמיד מספק את כל המזון.
זיוה שטאל: בנוסף, הוא נעזר במזונות מיוחדים בפחיות סגורות.
זבולון אורלב: ולמה לא לעשות את אותו דבר פה?
זיוה שטאל: המצב הוא שונה.
זבולון אורלב: למה המצב הוא שונה?
זיוה שטאל: כי מדובר בפורמולות בפחיות.
זיוה שטאל: ילד בבית ספר לא יקבל פורמולה.
זיוה שטאל: הוא לא יביא איתו פחיות.
רבקה גרובר: כי אז הוא יהיה חריג, והוא יקבל משהו מאוד-מאוד אחר.
רבקה גרובר: כולם יקבלו אוכל, והוא יקבל מזון נוזלי או מזון אבקתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה שלא יביאו קייטרינג נפרד, שמכין ארוחות בלי ביצים ולא עושה שום דבר אחר.
חיים הלפרין: לא זאת הבעיה.
עירית ליבנה: אפשר למצוא פתרון.
עירית ליבנה: בבית חולים אנחנו מוצאים פתרונות לילדים האלה, אבל זה מגביר את החריגות שלהם.
עירית ליבנה: הם מקבלים אוכל שלא נראה כמו של כולם.
זבולון אורלב: הקונספציה שלי היא, שדווקא בגלל שלאותו ילד יש צרכים מיוחדים, מוטלת עלינו חובה כפולה, מכופלת ומשולשת כדי שהוא יהיה ביחד עם כל החברים שלו.
זבולון אורלב: אנחנו צריכים לצאת מגדרנו כדי שהוא יאכל.
זבולון אורלב: כפי שההורים מסוגלים בבית לתת לו אוכל שלא מפורמולה, אפשר גם לסדר את הדבר הזה בבית הספר.
זבולון אורלב: הכל זו שאלה כספית.
זבולון אורלב: לא נראה לי שמערכת שמאכילה 170,000 ילדים לא יכולה להגיע להסדר.
זבולון אורלב: מצדי, שיהיה מפעל אחד שמכין 20 מנות מזון במדינת ישראל.
זבולון אורלב: הכל שאלה כספית.
זבולון אורלב: אני לא קונה את הסיפור שלך על זיהום אחד ושאין מפעל.
זבולון אורלב: את צריכה לדרוש את הדרישות, לעשות בדיקה ולראות האם הוא עומד בכך.
זבולון אורלב: אנחנו מדינה ששולחת לוויינים לחלל, להזכיר לך.
זבולון אורלב: לכן, אנחנו גם יודעים לייצר מזון.
זבולון אורלב: לא עולה על דעתי, שהעם היושב בציון לא יודע לייצר כמה מנות, עשרות או מאות.
זבולון אורלב: זה נשמע ממש מופרך.
זבולון אורלב: אלה תירוצים שקשה לי מאוד לקבל.
זבולון אורלב: יש לי שאלה למשרד החינוך ביחס למזנונים.
זבולון אורלב: מאחר ומתברר שהפיקוח של משרד הבריאות הוא תברואתי והוא לא על האיכות התזונתית, מה מונע ממנכ"ל משרד החינוך להורות לקבל מהם סטנדרטים תזונתיים ולחייב את בית הספר שלא לתת רישוי למזנונים שלא עומדים בתקנים של איכות תזונתית – שמוכרים צ'יפס בפיתה.
אתי בנימין: ומי יודע כמה פעמים משתמשים באותו השמן.
זבולון אורלב: הרי אתם רשאים להחליט, לא רק מה יוצא מהפה של התלמיד אלא גם מה נכנס לפה של התלמיד.
זבולון אורלב: אתם בעלי הסמכות על בית הספר.
זבולון אורלב: אני מניח, שאם מנהל בית הספר לא יסכים להכניס איקס או ווי, זה לא ייכנס.
עירית ליבנה: מנהל בית ספר הוא מנהל, ומי כמוך יודע.
עירית ליבנה: את הרישיון ואת המכרז על הפעלת מזנון לא מנהל בית הספר עושה.
עירית ליבנה: הוא לא מעורב.
עירית ליבנה: זו הרשות המקומית או הבעלות אחראית על כך.
עירית ליבנה: יש חוזר מנכ"ל שצוטט.
עירית ליבנה: עבדנו עליו, ערבנו את כל הגורמים, הוא חוזר מאוד מפורט, הוא לא קיצוני, הוא מאפשר.
עירית ליבנה: זה היה בשיתוף המחלקה לתזונה של משרד הבריאות ועם הווטרינריים הרשותיים, ההורים וכו'.
עירית ליבנה: מנהל בית הספר לא עורך את המכרז.
עירית ליבנה: אתה לא יכול לחייב אותו במשהו שהוא לא מעורב בו ואין לו שום מנדט לעשות.
עירית ליבנה: כאשר רשות מקומית עושה מכרז גם לגבי המכונות האוטומטיות – ואל תרדו מהם – וגם לגבי מזנונים, המכרז שנבנה על ידי הרשות בשיתוף ועד ההורים היישובי וכל הגורמים יהיה תואם את חוזר המנכ"ל – ועשינו ניסיון כזה בהוד השרון.
עירית ליבנה: חוזר המנכ"ל שלנו הוא טוב, מפרט בדיוק מה מותר ומה אוסר.
זבולון אורלב: גם למזנונים?
עירית ליבנה: גם למזנונים וגם למכונות.
עירית ליבנה: הבעייתיות פה היא, שהרבה מאוד כסף מסתובב סביב המזנונים והמכונות האוטומטיות.
עירית ליבנה: כאשר יצא החוזר, אחד הספקים בא ואמר לי: תדעי שמכונה כזו של פחיות שתייה למיניהן, שעומדת בבית ספר על יסודי שיש בו 2,000 תלמידים, מכניסה 20,000 שקלים בחודש.
עירית ליבנה: לכן, היו איומים אישיים עליי: את פוגעת בכלכלה.
זבולון אורלב: זה לא נכון מה שהוא אמר.
זבולון אורלב: זה הרבה יותר.
עירית ליבנה: זה מה שהוא אמר לי.
עירית ליבנה: חוזר המנכ"ל שלנו הוא טוב.
עירית ליבנה: החקיקה שנעצרה תסייע מאוד ליישם את החוזר.
עירית ליבנה: החוזר הוא טוב, הוא מדבר על מפרט מאוד מגוון, הרבה יותר בריא ממה שאנחנו רואים היום.
עירית ליבנה: מנהל לא יכול לבוא לבעל קיוסק ולהגיד לו: אתה סוגר את הדלת.
זבולון אורלב: האם את רוצה להגיד לי, שמשרד החינוך לא מוסמך להורות לשלטון המקומי ולבעלויות, שלא להתיר התקשרות עם מזנונים או דוכני מזון אלא אם החוזה כולל את המפרט המדויק של חוזר מנכ"ל.
עירית ליבנה: זה באמצעות השלטון המקומי.
עירית ליבנה: בעלויות הן בעלויות, אבל בהרבה מאוד בבתי הספר העל יסודיים הבעלות היא של השלטון המקומי.
זבולון אורלב: למה אתם לא רשאים להורות זאת?
זבולון אורלב: מה ההבדל בין צ'יפס בפיתה לבין מרצה?
זבולון אורלב: האם כל אחד יכול להיכנס לבית הספר ולהרצות שם?
עירית ליבנה: אנחנו לא מעורבים במכרז.
זבולון אורלב: אתם בורחים מאחריות.
עירית ליבנה: ממש לא.
אהוד פלג: מה היה קורה אם מישהו היה מוכר סמים בבית הספר?
זבולון אורלב: זו עבירה על החוק.
קריאה: לכן צריך לעשות חקיקה.
זבולון אורלב: מר פלג, זו דוגמא לא טובה.
זבולון אורלב: זה כמו שאני אסרתי בחוק כניסה של גורמים מסחריים.
זבולון אורלב: אגב, זה גורם מסחרי.
עירית ליבנה: אבל אתה לא מדבר על פרסום.
עירית ליבנה: אתה מדבר על מכירה.
אהוד פלג: כפי שאמרתי בדבריי, אם תהיה חקיקה תהיה אפשרות לעשות.
זבולון אורלב: למה זה לא במסגרת החוק?
עירית ליבנה: כיוון שהוא ספק.
עירית ליבנה: זה משהו אחר לגמרי, אבל אני מוכנה לבדוק את זה.
זבולון אורלב: האם יש לך מושג אם שר החינוך תמך בחוק הזה?
עירית ליבנה: לדעתי, כן, אבל החוק הטיל את האחריות על השלטון המקומי מבחינת הפיקוח.
זבולון אורלב: נו אז מה?
עירית ליבנה: אני חושבת שהוא תמך, אבל אני מוכנה לבדוק את זה.
עירית ליבנה: בנושא של מניעת השמנה – בתי ספר רבים מצטרפים להקניית אורח חיים בריא ומניעת השמנה.
עירית ליבנה: הנושא השנתי בשנה הבא הוא אורח חיים בריא.
עירית ליבנה: בראשון לספטמבר מטמיעה את תחום הבריאות.
עירית ליבנה: כל ההיבטים של זה יקבלו מינוף.
עירית ליבנה: לגבי ילדים עם אלרגיה – זו שנה ראשונה שבה משרד החינוך נותן סייעות לילדים עם רגישויות מזון ומשגיח עליהם מגיל גן.
עירית ליבנה: זה לא היה.
עירית ליבנה: כאשר צריך לשבח, צריך לשבח.
עירית ליבנה: אנחנו נותנים את מלוא תשומת הלב לילדים השונים הייחודיים ולכלל, בכל התוכניות השונות.
זבולון אורלב: חה"כ יוליה שמאלוב-ברקוביץ' היתה גם כן מהיוזמות של המסמך שהכינה מחלקת המחקר והמידע של הכנסת.
זבולון אורלב: אני שמח שהצטרפת לדיון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גיליתי היום בבוקר בתקשורת, שאני נמצאת איתך פה בוועדה הזו, וכי הדרישה שלי ממחלקת המחקר והמידע לפני כ-7 חודשים הגיעה לתקשורת לפני שהיא הגיעה אלי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני התכוונתי לטפל בנושא הזה באופן קצת שונה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בדברים האלה נטפל בדרכים אחרות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לגופו של עניין – אני לא הייתי בתחילת הדיון, כי לא ידעתי שאני נמצאת איתך היום בוועדה הזו ושהמחקר כבר נעשה, כפי שאמרתי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מחדל, שצריך לטפל בו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ממה שאני שומעת, אתם מדברים פה לא על מה שאני ביקשתי ממחלקת המחקר והמידע של הכנסת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני ביקשתי ממחלקת המחקר והמידע של הכנסת לבדוק את הנושא של שרשרת הקירור של המזון, ולא חשוב על איזה מזון אנחנו מדברים: מזון עם ביצים, מזון בלי ביצים, מזון לאלרגניים או לילדים אחרים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבינה, שיש מחדל אמיתי של הובלה ואחסנה של ארוחות הילדים, מעבר לכל הרגישויות שאתם דיברתם עליהן.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על כך מדבר המחקר שאני הזמנתי, בעיקר בנושא של הפיקוח על הקירור והחימום של המזון המגיע לגני ילדים ובתי הספר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל מה שאתם מדברים כאן יכול להיות לא רלוונטי, גם אם תעשו את האוכל הכי טרי, הכי טעים והכי מזין ולא פיתה עם צ'יפס, אם ב-64% מגני הילדים האוכל מגיע במצב קירור גרוע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שנכתב במסמך: "בבדיקה שנערכה על ידי המשרדים השונים ואגף מבקר המדינה, נמצאו ליקויים חמורים בהרכב המזון, הובלתו, אחסנתו, כמותו ואופן הגשתו".
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא משנה על מה אתם מדברים כרגע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין אף אחד המפקח איזה מזון מקבלים הילדים שלנו בבתי הספר ובגנים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה שאחד מפיל על השני: משרד החינוך ומשרד הבריאות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן מפקחים, לא מפקחים, "אני לא רוצה שתצאו לתקשורת, תבואו אליי".
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל זה לא מעניין אותי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמחוקקת במדינת ישראל, מעניין אותי לקבל נתונים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כתוב פה שחור על גבי לבן, כי ב-33% מגני הילדים האוכל מגיע לא תקין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ב-34% מבתי הספר אחסון המזון גם כן לא תקין.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: טמפרטורת המזון לא תקינה ב-63% מגני הילדים ובתי הספר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אף אחד לא נותן על כך את הדעת, אדוני היו"ר?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על זה התכוונתי לעשות את המחקר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מדברת כרגע על איזה מזון מביאים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה עם הפיקוח?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבינה שצריכים לסיים את הישיבה, אבל הבעיה העיקרית והמחדל הגדול הוא שיש 60 קבלנים גדולים במדינת ישראל המחלקים 200,000 מנות כל יום.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זו תעשיית כסף של מיליוני שקלים ולא של 20,000 שקלים, שאין עליה פיקוח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כאשר באים אנשים ושואלים את משרד הבריאות – לא בתקשורת – משרד הבריאות עונה: אין לנו כסף למפקחים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זו התשובה של משרד הבריאות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שאמר לפני 5 דקות אדוני היושב ראש.
זאב פיש: זה לא משרד הבריאות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמר יו"ר הוועדה, שהכל זה עניין של כסף.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בגלל כסף אנחנו הורגים את הילדים שלנו במדינת ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמו שאמרת, זה לא רק מה שהם אומרים אלא גם מה הם מקבלים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם יושבים פה וזורקים אחריות אחד על השני.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה, מי בסופו של דבר מפקח על איכות המזון שמקבלים הילדים שלנו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שמישהו יבוא ויגיד לי.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היו"ר, זה מחדל רציני ביותר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני שמחה, שהזמנתי את המחקר הזה לפני מספר חודשים, ואתה כיו"ר הוועדה מקיים כרגע את הישיבה הזו.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא אשקוט עד אשר הנושא הזה לא יוסדר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו מדברים על מפעל הזנה ועל כך שאנחנו צריכים לתת אוכל לילדים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הכל טוב ויפה, אבל איזה איכות אוכל אנחנו נותנים להם?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה קוליפורמים יש בתוך האוכל הזה?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האוכל מגיע בקרטונים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא מתאים להנחיות של משרד הבריאות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה עם זה?
זאב פיש: הפיקוח נלקח ממשרד הבריאות.
זאב פיש: עושה את זה חברה.
זאב פיש: משרד החינוך נתן פה נתונים קצת שונים.
זאב פיש: אני לא יודע למה את מפנה את זה כלפי משרד הבריאות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מבחינתי, משרד הבריאות אמון על כך.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היו"ר אמר, שאם הוא היה שר הבריאות הוא היה פותר את זה תוך דקה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אלך קצת יותר הלאה ואומר, שאם הייתי ראש ממשלה והיו שואלים אותי איפה זה צריך להיות, הייתי אומרת שזה צריך להיות במשרד הבריאות.
זאב פיש: גם אם אני הייתי ראש ממשלה הייתי אומר שזה צריך להיות באחריות משרד הבריאות, אבל מדינת ישראל אמרה אחרת, אמרה שאחראי על כך הוא משרד החינוך.
זאב פיש: לצורך זה לקחו חברה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חברה פרטית?
זאב פיש: כרגע היה דיון על כך.
זאב פיש: על מה היה הדיון?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמרתי לך שזה נודע לי בתקשורת.
זאב פיש: גברתי, אני בסך הכל עובד מדינה במשרד הבריאות.
זאב פיש: שמענו פה נתונים שונים לחלוטין מפי משרד החינוך.
זאב פיש: אני לא יודע למה את מאשימה את משרד הבריאות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אאשים רק את משרד הבריאות.
זאב פיש: אפשר להאשים גם את משרד התיירות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: משרד הבריאות אמון על בריאותם של אזרחי ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: משרד החינוך לא אמור לטפל בזה.
זאב פיש: אבל ממשלת ישראל הטילה את זה על משרד החינוך.
זאב פיש: פה נאמרו דברים.
זאב פיש: אי אפשר סתם להאשים בדברים.
זאב פיש: אמרו לנו: אתם לא עושים פיקוח, ולכן אנחנו לא עושים פיקוח.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עכשיו יש אפידמיה גדולה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: משרד הבריאות ידע שיש אפידמיה, אבל באה הממשלה ואומרת שמי שיעשה את הזריקות זה וטרינר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה תעשה אז?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם תגיד: "כך אמרה הממשלה"?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין לכם אחריות?
זאב פיש: גברתי, יש קצת כבוד עצמי.
זאב פיש: אני לא מוכן לשמוע פה דברים כל כך הזויים, גם לא מחברת כנסת.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לומר משפט אחרון, כי אני רואה שחלק מהאנשים פה צריכים להירגע.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זו גם פנייה למשרד הבריאות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היו"ר, אנחנו רואים פה ליקויים מאוד חמורים בנושא הזה.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ברגע שאנחנו נצליח לפקח על איכות המזון שמגיע לבתי הספר ונדע שיש פיקוח...
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בכלל, אחת הבעיות בארץ, היא שאין אכיפה של שום דבר.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בכל שנה יש 2,000 חוקים, אבל אף אחד לא אוכף שום חוק.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו חייבים לטפל בנושא הזה, ולהעביר את אחריות הפיקוח על משרד החינוך למשרד הבריאות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אני אגיד לך?
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: משרד החינוך כל כך טוב אצלנו והחינוך בארץ כל כך טוב, אנחנו ברמה כל כך טובה בחינוך, שמה שנשאר להם זה לטפל במזון.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צודקים.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם עסוקים במשרד הבריאות.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: במשרד החינוך הגיעו לטופ.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו במקום אחרון ב-OECD מבחינת רמת החינוך בישראל, ועכשיו הם רק מטפלים בבריאות.
זבולון אורלב: אני רוצה לסכם את הישיבה: הוועדה רשמה לפניה את הדיווח של משרד החינוך, ומבקשת שמשרד החינוך ישלים את מסירת הנתונים למרכז המידע והמחקר של הכנסת, על מנת שהמרכז יכין מסמך מעודכן ככל האפשר.
זבולון אורלב: הוועדה סבורה, שמן הראוי שהפיקוח המקצועי על איכות המזון והאיכות התזונתית יהיה באחריות ישירה של משרד הבריאות ולא של משרד החינוך.
זבולון אורלב: הוועדה מתרשמת שככל שהפיקוח נעשה, הן בידי משרד החינוך והן בידי עמותת רש"י, היכולה המקצועית לפקח על החברות המבקרות את איכות המזון ואיכות התזונתית אין את הידע כדי לפקח על אותן החברות.
זבולון אורלב: הוועדה סבורה, שהפיקוח על איכות המזון והאיכות התזונתית חייב לכלול גם את המוסדות של המוכר שאינו רשמי וגם את כל המוסדות הפנימייתיים.
זבולון אורלב: הוועדה התרשמה, כי המלצת חוזר המנכ"ל של משרד החינוך בדבר המעורבות של השירות הווטרינרי איננו מתבצע הלכה למעשה, ומבקשת ממנכ"ל משרד החינוך להסדיר סוגיה זו בנהלים מחייבים מול מרכז השלטון המקומי.
זבולון אורלב: אנחנו קוראים לוועדי ההורים לקבל את ההמלצה שיהיו מעורבים, יקיימו פיקוח ישיר וידווחו לרשויות השונות: השלטון המקומי, הבעלות, משרד החינוך, משרד הבריאות והכנסת, על ממצאים המעידים על ליקויים.
זבולון אורלב: בכל הקשור בנו, אנחנו בהחלט נטפל בכך.
זבולון אורלב: אנו סבורים, שפיקוח של ועדי ההורים הוא פיקוח מאוד יעיל על טיב המזון הניתן לילדים, הן במסגרת החוק, הן במסגרת הסדרים אחרים והן במסגרת המזנונים בבתי הספר.
זבולון אורלב: הוועדה הצטערה להיוודע שמשרד הבריאות טרם קבע את התקנים המיוחדים להזנת ילדים עם צרכים מיוחדים(אלרגיות מיוחדות), ודורשת ממשרד הבריאות לקבוע את התקנים המחייבים על מנת שמשרד החינוך יוכל לבצע זאת מול החברות המספקות את ההזנה.
זבולון אורלב: הוועדה סבורה שזה בלתי מתקבל על הדעת ואין להשלים עם כך, שילדים עם צרכים מיוחדים אינם מקבלים את הארוחה על פי החוק.
זבולון אורלב: לאור חשיבות הנושא, הוועדה תקיים ישיבת מעקב בסוגיה.
זבולון אורלב: אני סבור גם כן, שאי אפשר להטיל על מנהל בית הספר עוד כל מיני משימות.
זבולון אורלב: כאשר הייתי מנכ"ל ביקשתי שיעשו לי רשימה של המשימות המוטלות על בית הספר.
זבולון אורלב: מי שהיה יו"ר המזכירות הפדגוגית באותה תקופה, ד"ר אליעזר מרקוס, ז"ל, הגיע ל-186 משימות ועצר.
זבולון אורלב: השאלה שלי היא, למה אי אפשר למנות בכל בית ספר נאמן בריאות מקרב המורים.