GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איילת ששון: צווי הגנה מעצם טיבם הם קצרי מועד.
איילת ששון: החוק מדבר על צו הגנה לשלושה חודשים, אפשרות הארכה לשישה חודשים ולכל היותר לשנה.
איילת ששון: ברגע שבתי המשפט לענייני משפחה יהיו מודעים גם כן לשינוי הזה בחוק, והם יהיו מודעים כי זה התפקיד שלהם להיות מודעים.
איילת ששון: במקרים שבהם ייראה הצורך לחסום את המידע ממקורות מסוימים במקרה ספציפי לתקופה מסוימת של צו ההגנה או לתקופה אחרת – יש את האופציה לעשות את זה.
איילת ששון: אנחנו לא חושבים שזה נכון שכל צו הגנה שניתן באשר לכל בן משפחה, אוטומטית ירוץ למשרד הפנים.
איילת ששון: אנחנו גם מדברים כאן על פקיד רישום שאני לא רוצה לסבך אותו עם יותר מדי סיטואציות שהוא צריך להבין ולפרש.
: בהקשר הזה, אולי רק צריך להוסיף אם ככה, לאור ההסבר שלך, החלטה של בית משפט בעניין הזה.
: זאת אומרת – גם אם זה לא החלטה להגביל או לשלול אפוטרופסות ---
איילת ששון: כן, אבל אני חושבת שזה נכלל.
איילת ששון: אין לי התנגדות לשפר את הנוסח.
איילת ששון: אני חושבת שזה כן נכלל, כי כתוב כאן – פסק דין לפיו נשללה או הוגבלה לעניין זה האפוטרופסות של ההורה.
איילת ששון: אבל בעצם כל הגבלה על זכות של הורה היא הגבלת אפוטרופסות.
איילת ששון: אבל זאת פרשנות משפטית.
: השאלה אם זה מצריך להיות משני.
איילת ששון: אין לי בעיה שזה יהיה ---
: השאלה אם שלילת אפוטרופסות לפי חוק הכשרות המשפטית אפוטרופסות, או שזה החלטה אחרת, נגיד ---
איילת ששון: עם זה אין לי בעיה, לעניין החוק הזה.
איילת ששון: עכשיו, דרך אגב ---
זבולון אורלב: שיהיה כתוב לפי חוק האפוטרופסות?
: לא, להיפך, אנחנו רוצים להרחיב את זה.
איילת ששון: ודרך אגב, רק בהערה אני אומר שמאד יתכן, מאד סביר בעיני שהחלטה של בית משפט שתינתן בסיטואציה כזאת תהיה ספציפית לגופים שלא יעבירו את המידע, ולא לשינוי מרשם במשרד הפנים, עוד פעם.
איילת ששון: אנחנו מדברים על תקופות קצרות.
איילת ששון: אנחנו יכולים בדיוק לנסות ולהגדיר מה הם הגופים שמעבירים את המידע ולחסום שם את העברת המידע שעלולה לסכן את הקטין או את אימו, ולכן אני מניחה שלא תהיה.
איילת ששון: אבל בכל אופן, יש כאן אופציה כמובן להעביר למשרד הפנים.
: אפשר להוסיף החלטה אחרת בעניין זה?
זבולון אורלב: להוסיף החלטה אחרת בעניין זה של בית המשפט.
זבולון אורלב: אני רק רוצה לומר שנמצאים איתנו תלמידים מתיכון לידה, התיכון שליד האוניברסיטה, כיתה י"א.
זבולון אורלב: אני אומר לתלמידים – הדיון הקודם היה במסגרת התפקיד של הכנסת כפיקוח על הרשות המבצעת.
זבולון אורלב: יש כרגע בעיה שבגלל סכסוך בין ארגוני המורים למשרד התמ"ת ---
: ארגוני הנשים.
זבולון אורלב: ארגוני הנשים לבין התמ"ת, יש כרגע עיכוב ברישום תלמידים לשנה הבאה, שמשבש את החיים.
זבולון אורלב: וזה היה הדיון שהגעתם בסיומו.
זבולון אורלב: הדיון הזה הוא התפקיד המרכזי של הכנסת לחוקק חוקים.
זבולון אורלב: אנחנו כרגע עוסקים מנקודת מבטו של טובת הילד, לגבי המידע שהורים גרושים יקבלו הודות הילד, וזה דרך רישום הכתובות שלהם ושהרשויות השונות, ביניהן גם בית ספר, יעביר מידע לשני ההורים הגרושים, כדי שכל אחד מההורים יוכל למלא את חובתו כהורה לילד, ואנחנו עוסקים בהכנה לקריאה ראשונה.
רות דיין: אנחנו מבקשים להוסיף סעיף שאומר שהרישום לבית הספר יהיה על פי הכתובת הראשונה, כדי שלא ייווצר מצב ---
זבולון אורלב: רות, אני שאלתי מקודם, אני שאלתי בתחילת הדיון כדי לתכנן את הדיון, שאלתי למי יש הערות.
זבולון אורלב: לא הרמת את היד.
זבולון אורלב: תשאירי את זה כבר לקריאה השלישית.
רות דיין: בסדר, אבל זה נושא משמעותי – איפה ירשמו את הילד.
זבולון אורלב: למה נזכרת עכשיו?
: לדעתי אין בעיה אבל.
רות דיין: כי רק עכשיו הנושא התגבש להבנה.
זבולון אורלב: לכן שאלתי.
זבולון אורלב: את מכירה הליכי חקיקה.
זבולון אורלב: אני לא יכול לעבוד ככה.
: אני אשאל את יבינה, אבל לדעתי ---
זבולון אורלב: היא העלתה את הסוגיה של הרישום של בתי הספר.
זבולון אורלב: תיכף נגיע לזה.
: לא, לדעתי הרישום הוא לפי המען ולא לפי רישום הכתובת.
יבינה זכאי-בראונר: לא, אבל מצבת תלמידים במשרד החינוך מסונפת למינהל אוכלוסין של משרד הפנים והיא כן ---
זבולון אורלב: על איזה סעיף אתם מדברים?
: אבל זה מען וכתובת למשלוח דואר, זה שני דברים שונים.
יבינה זכאי-בראונר: אה, זה יהיה רשום בשתי כותרות שונות?
: לדעתי אין בעיה.
יבינה זכאי ברוארנר: אז צריך רק לוודא אולי שבתקנות הרישום אכן רשום מען, ולא משהו אחר.
: כן, שיהיה כתוב מען, בדיוק.
זבולון אורלב: אז את זה את צריכה לעשות בעקבות תיקון החוק הזה.
זבולון אורלב: יש עוד הערות ל-2.א.
רועי קרת: מהביטוח הלאומי, יש לי הערה כללית.
זבולון אורלב: לא, אין לנו זמן להערה כללית.
זבולון אורלב: יש לך הערה ל-2.א.?
רועי קרת: לא ל-2.א.
רועי קרת: ספציפית.
זבולון אורלב: הלאה, אנחנו מתקדמים.
זבולון אורלב: אני מתנצל, אנחנו ממשיכים הלאה.
: זו הערה שהביטוח הלאומי העלה.
: זה משהו כללי, הם רוצים להחריג את עצמם.
זבולון אורלב: נגמור, ובסוף.
זבולון אורלב: שמם מופיע בתוספת והם רוצים לגרוע את שמם מהתוספת.
זבולון אורלב: שנגיע לתוספת נדבר על זה, חברה.
זבולון אורלב: אנחנו לא נעבוד ככה, כל אחד יתפרץ מתי שהוא רוצה ובאיזה סעיף שהוא לא נוגע לעניין.
זבולון אורלב: מה הסעיף הבא?
: אוקי.
: כפי שאמרתי לגבי 2.א.
: (ג) זה עניין של ניסוח.
זבולון אורלב: יותר קל להשתלט על תלמידים מאשר על המבוגרים.
: טוב.
: סעיף 2.א.
: (ג), כפי שאמרתי זה לא סעיף 4 לא יחול, אלא זה סעיף אחר, ואנחנו ננסח את זה.
: אנחנו צריכים לנסח את זה באופן פוזיטיבי.
זבולון אורלב: אנחנו עוברים לחוק הכשרות המשפטית?
: רגע, אז כאן נכנס העניין של הביטוח הלאומי.
: ככה, אני אסביר.
: חוק עדכון כתובת, אם תסתכלו בסוף ---
זבולון אורלב: רגע, עד לתוספת אין לנו הערות?
: כי זה סעיפים קיימים בחוק.
: התיקון היחידי זה בתוספת.
זבולון אורלב: עכשיו הגענו לתוספת, אנחנו בעמוד 3.
: התוספת של החוק מדברת על ארבעה גורמים – תוספת (סעיף 1) רשות הרישוי, כהגדרתה בפקודת התעבורה המוסד לביטוח לאומי רשות המיסים בישראל עיריות ומועצות מקומיות זה אומר שהמשמעות של התיקון של החוק הזה, פלוס מה שתיכף נדבר עליו, התיקון של חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, התוצאה היא שכל ארבעת הגופים האלה בעצם, ברגע שהם מקבלים מפקיד הרישום את הרשימה של המענים פלוס הכתובות למשלוח דואר, מהרגע הזה הם חייבים כל דואר שהם שולחים לקטין, הם בעצם שולחים לשני ההורים.
: זאת המשמעות.
: עכשיו, ביטוח לאומי טוען שיש לו בעיה עם זה ואני מציעה שהם יסבירו.
זבולון אורלב: נשמע, בבקשה.
רועי קרת: רוב המידע שנוגע לקטין שאנחנו מוסרים, וקודם כל אני רוצה שהתוספת מאד הצטמצמה.
: לא, זאת התוספת המקורית.
: זה חוק עדכון כתובת, זה לא אפוטרופסות.
רועי קרת: אה, אוקי.
רועי קרת: היו בנקים בפנים.
: לא, זה בכשרות ובאפוטרופסות, זה בחוק השני.
: זה תיקוני חקיקה.
זבולון אורלב: ידידי, לעניין.
רועי קרת: רציתי להגיד באופן כללי לפני השאלה, כיוון שמה שאנחנו נותנים זה רק כסף, אנחנו לא מוסד חינוך, אנחנו לא מספרים שום דבר על מה הילד עשה היום בבית הספר, דברים מהסוג הזה, ולכן ההכללה שלנו, אני לא בטוח שהיא ממן העניין, אבל הבעיה המשפטית שלנו, ואותה ביקשנו שהיועצת המשפטי של הוועדה תפתור לנו, היא הסתירה שהחוק הזה יוצר על חוק הגנת הפרטיות.
רועי קרת: משום שכשאנחנו מוסרים מידע על הילד, אנחנו מניה וביה ברוב המקרים מוסרים מידע גם על ההורה השני לו, בסיטואציה שבה גם יש סכסוך משפטי בין ההורים.
רועי קרת: אם אני אומר שהילד מקבל הבטחת הכנסה, אני בעצם מגלה שגם אמא שלו מקבלת הבטחת הכנסה, מה שאולי היא לא תרצה שהאבא יידע.
רועי קרת: ויש לי פה בעיה, משום שזו פגיעה בפרטיות של ההורה.
רועי קרת: השאלה איך הדברים מתיישבים?
: לא, אז את זה הייתם אמורים לפתור ביניכם.
רועי קרת: הפתרון שאני הצעתי הוא ---
זבולון אורלב: לא, לא, יש לך קודם כל דיון איתי.
זבולון אורלב: ממש ממש לא הבנתי אותך.
זבולון אורלב: לא הבנתי אותך.
זבולון אורלב: הילד מקבל הבטחת הכנסה.
זבולון אורלב: יש משמורן והמשמורן הזה מקבל הבטחת הכנסה.
זבולון אורלב: הילד מקבל הבטחה כנסה?
רועי קרת: בעדו ובעד הילד.
רועי קרת: הבטחת הכנסה היא גמלה משפחתית.
זבולון אורלב: יש הפרדה בין שניהם?
רועי קרת: יש, הסכום הוא אחד.
רועי קרת: לכסף אין צבע, אבל חלק מהסכום הזה הוא בעד ההורה וחלק מהסכום הזה הוא בעד הילד, הכל משתלם בחשבון הבנק ביחד.
רועי קרת: זה לא נפרד.
: כשאתה שולח דואר, אנחנו מדברים פה על משלוח דואר, אני רוצה להבין פשוט ולמקד את הסיטואציה.
: איזה דואר אתה שולח למשל?
רועי קרת: אני שולח לאמא.
זבולון אורלב: מה אתה שולח לאמא?
רועי קרת: הרי אני לא שולח לילד דואר בנפרד.
רועי קרת: אני שולח לאמא הודעה – תביעתך התקבלה.
רועי קרת: כאם יחידה פלוס שניים, את זכאית לגמלה בשיעור X, שמורכב מהשיעור להורה ומהשיעור לילדיו.
: אוקי, אז השאלה היא כאן עכשיו – האם זה דואר לקטין, כי אנחנו מדברים על משלוח כתובת דואר נוספת לקטין.
: האם זה דואר לקטין, אני שואלת?
: כי אם זה דואר לקטין, לכאורה באמת אתה צריך לשלוח את שני הדברים.
: האם זה דואר לקטין?
רועי קרת: אני חושש שכן.
רועי קרת: זה לא לגמרי ברור מנוסח החוק, אבל אני חושש שכן, משום שזה דואר שמתייחס לזכות של הקטין.
רועי קרת: אם תאמרו לי שלדעתכם לא, אז הבעיה לא קיימת.
: אז אתם תצטרכו לתת חוות דעת בתוך הממשלה מה חל ומה לא חל.
זבולון אורלב: בואו נשאל רגע את המשפטנים.
זבולון אורלב: פרץ, מה דעתך?
פרץ סגל: אני לא רואה בזה דואר לקטין, אני חושב שזה באמת הדואר להורה, שהוא זכאי לקבל גם עבור הילד הקטין שנמצא איתו.
פרץ סגל: לכן לא נראה לי שזה דואר לקטין.
: זאת אומרת הפתרון הוא בחוות דעת פנימית שלכם איזה סוג של דואר זה דואר לקטין.
זבולון אורלב: משרד הרווחה, מה דעתך?
איילת ששון: אני קטונתי מלהבין בחוקי הביטוח הלאומי, אבל אני גם חושבת שדברים שהאמא זכאית להם, או האבא אם הוא ההורה המשמורן זכאי להם, הם לא רלבנטיים לילד.
איילת ששון: זאת אומרת הילד הוא לא, כפי שלא היית שולח לילד עצמו את הדואר.
זבולון אורלב: טליה, מה דעתך?
רועי קרת: אז מה בעצם המשמעות של התוספת?
זבולון אורלב: אתה יכול להמתין רגע?
רועי קרת: אני חושש משום ש---
זבולון אורלב: גם אחרת וגם אתה מתפרץ?
זבולון אורלב: זה מוגזם.
רועי קרת: אני מתנצל, אבל אנחנו ---
זבולון אורלב: אל תתנצל, תהיה בשקט.
זבולון אורלב: טליה, מה את אומרת?
טליה אגמון: זו שאלה באמת של פרשנות האם כאשר הנמען הוא הורה אבל הנושא הוא גם הילד בעקיפין, אז זה לא נראה לי כמו דואר לילד.
זבולון אורלב: משרד הפנים, מה אתם אומרים?
אודליה אדרי: הסיבה שזה מוגדר כמשלוח דואר לקטין, מתייחסת לכך שהכתובת הזאת תרשם בפרטי המרשם של הקטין.
אודליה אדרי: זו המשמעות.
אודליה אדרי: זאת אומרת שחלק במפרטי הרישום של הקטין, בתיק של הקטין, יהיה אותה כתובת.
אודליה אדרי: זה לא מתייחס למה התוכן.
זבולון אורלב: לא, אבל הודעה כזאת היא נראית לך הודעה לקטין או הודעה לאמא?
אודליה אדרי: לפי סעיף 2.א.
אודליה אדרי: – המידע נשלח להורה, הוא לא נשלח לקטין.
אודליה אדרי: הוא נשלח ביחס לקטין.
זבולון אורלב: לא, את לא איתי.
איילת ששון: אם המידע שנשלח מהביטוח הלאומי זה מידע על קצבת נכות שהילד זכאי לה לדוגמא, ומעלים את אחוזי הנכות שלו, ברור שזה מידע שהוא של הילד ושזה הזכות גם של האבא וגם של האמא לדעת ממנו.
זבולון אורלב: נכון מאד.
: אבל הבטחת הכנסה, לכן שאלתי אותך, שזה נוגע לאמא ---
זבולון אורלב: היא לא אישית, זה לא תעודת הציונים שלו, זו לא המחלה הפרטית שלו.
איילת ששון: נכון, אני חושבת שגם אם גובה הבטחת ההכנסה, אני לא יודעת, יכול להיות שמה שאני אומרת זה שטויות לגמרי, אבל גם אם גובה הבטחת ההכנסה משתנה בגלל שיש בחזקתה ילד, עדיין היא זאת שמקבלת את הבטחת ההכנסה כי עליה לכלכל אותו.
זבולון אורלב: מי גברתי?
שירה לב-עמי: מ, מערכות מידע.
שירה לב-עמי: השאלה שלי היא מה כן נכלל ב--- קצבאות ילדים ---
זבולון אורלב: הלשכה המשפטית תנחה אתכם.
זבולון אורלב: זאת שאלה משפטית.
איילת ששון: זאת שאלה מעניינת, אני חייבת להגיד.
איילת ששון: זאת לא שאלה שהתשובה עליה היא חד משמעית.
זבולון אורלב: אני שאלתי בראשית הדיון, אמרתי, תעלו את זה בקריאה השנייה והשלישית.
זבולון אורלב: שאלתי בראשית הדיון.
שירה לב-עמי: אנחנו הנחנו שכן נכלל.
זבולון אורלב: הממשלה צריכה להחליט.
זבולון אורלב: אתם משפטנים, תחליטו מה כן ומה לא.
: תראו, חוק הכשרות אומר – מידע בכתב להורה בעניין ילדו הקטין.
: וזה משפט שכל גורם שמופיע בתוספת צריך לפרש.
: כי אי אפשר לתת תשובה אחת.
זבולון אורלב: אנחנו בשלב הזה לא מוחקים כי יש גם הודעות אחרות שנוגעות ישירות לקטין של הביטוח הלאומי, כגון נכות.
רועי קרת: אני מבקש אם יורשה לי, שתתווסף הבהרה שככל שאין פגיעה בזכותו לפרטיות של ההורה.
: אז אולי לקראת השנייה והשלישית ---
זבולון אורלב: אני מקבל את העצה הזאת, אנחנו בקריאה הראשונה נשאיר את זה כך, ואני מבקש שלקראת השנייה והשלישית תדונו עם משרדי הממשלה, תדונו בתוככם ותגבשו עמדה ממשלתית מה זה נקרא הודעה לקטין.
זבולון אורלב: האם הודעה על הבטחת הכנסה, שזה של האמא והילד ילד, האם זו הודעה לקטין כן או לא, או יש מקרים אחרים, וכל משרד יודע מה המקרים שלו.
זבולון אורלב: גברתי ממערכות המידע של מתבקשת להיות בשקט.
גיא רוה: לנושא התוספת, ברשותך אדוני.
זבולון אורלב: הביטוח הלאומי?
גיא רוה: לא.
זבולון אורלב: לא, זה לא בהצעת החוק, אין כאן שום שינוי בתוספת.
גיא רוה: אני מבקש אם ברשותך אפשר להסביר שינוי.
גיא רוה: הסעיף 1 כולל כרגע ארבעה גופים, שניים מהם, מספר 1 ו-3 אינם קשורים בכלל לילד.
גיא רוה: סעיף 2 זה הביטוח הלאומי, כבר סיימנו.
גיא רוה: סעיף 4 זה עיריות, הוא מאד חשוב.
גיא רוה: אני אשמח מאד אם לתוספת הזאת יתווסף כמובן משרד החינוך, שזה הגוף העיקרי והחשוב ביותר שקשור למידע על הילד.
גיא רוה: כל החוק הזה זה לחינוך.
זבולון אורלב: יבינה, בבקשה.
יבינה זכאי-בראונר: קודם כל זאת הפעם הראשונה שאני שומעת את ההצעה הזאת, היא מעולם לא הועברה אלינו, לא בדקנו אותה, לא חשבנו עליה, לא דנו בה, ולכן בשלב הזה אני ---
זבולון אורלב: אני מבקש לקראת השנייה והשלישית לדון.
זבולון אורלב: אנחנו נדון גם באפשרות של תוספת זו.
יבינה זכאי-בראונר: זה לגמרי הצעה חדשה אדוני.
יבינה זכאי-בראונר: זה צריך לדעתי דיון בוועדת שרים.
זבולון אורלב: לא, יש לי חדשות בשבילך.
זבולון אורלב: בהליכי החקיקה, כמו שאת יודעת, אין טענה לנושא חדש בהכנה לקריאה ראשונה.
זבולון אורלב: אין טענה.
זבולון אורלב: אין כזאת טענה.
זבולון אורלב: אנחנו יודעים מה המציע התחייב, אנחנו יודעים מה הקואליציה מחויבת.
זבולון אורלב: אני כרגע מבקש לדעת עמדה.
זבולון אורלב: אי אפשר להגיד הואיל וועדת השרים לא דנה – אז לא נדון.
זבולון אורלב: זה לא מקובל.
יבינה זכאי-בראונר: אדוני, אבל אתה מבקש עמדה של משרד החינוך, שר ומנכ"ל משרד החינוך, או עמדה של כל הממשלה?
יבינה זכאי-בראונר: הרי יכול להיות שיש לזה השלכות על משרד הפנים ועל גורמים נוספים.
זבולון אורלב: אני מבקש כרגע עמדה של משרד הפנים, שאם אפשר שהיא תהיה מתואמת עם יתר משרדי הממשלה.
זבולון אורלב: תראו, הקריאה השנייה והשלישית לא תהיינה כנראה במושב הנוכחי.
זבולון אורלב: יש זמן.
זבולון אורלב: תדונו בדבר הזה.
זבולון אורלב: למה אני לוחץ עליך?
זבולון אורלב: כי הוא צודק מבחינה זו שעיקר ההתעניינות בילד זה סוגית החינוך.
טליה אגמון: ובריאות.
זבולון אורלב: ובריאות.
זבולון אורלב: אני מקבל את התיקון.
גיא רוה: אדוני, אם אפשר גם לגבי ---
זבולון אורלב: אתה יודע שתפסת מרובה לא תפסת, תיזהר.
זבולון אורלב: בסוף תהיה פה קואליציה ---
גיא רוה: לא, בריאות הגברת הציעה לא אני.
: לא, רגע, אני רוצה להבין, יבינה – המשרד בניגוד למוסד החינוך.
: זאת אומרת מוסדות החינוך מופיעים בתוספת שזה בנפרד, והרשויות המקומיות, שזה נושא הרישום, מופיע בנפרד.
: הנושאים של משרד החינוך, אולי כדאי למפות איזה נושאים במשרד החינוך.
: בתי ספר מכוסה.
: רשויות מקומיות לא מכוסה דרך אגב דרך החוק הזה אלא דרך החוק השני.
: אבל לא משנה.
יבינה זכאי-בראונר: מירב, אבל השאלה היא אם החוק הזה, ואני לא מדברת עכשיו על חוק הכשרות, שתיכף נדבר עליו, ששם גם מוסד חינוך יכול לקבל.
: לא, אז הוא לא מציע להוסיף פה מוסדות חינוך, ורשויות מקומיות כבר קיים.
: הוא לא הציע.
: הוא הציע את משרד החינוך.
יבינה זכאי-בראונר: לא, הוא הציע את משרד החינוך, בדיוק.
יבינה זכאי-בראונר: אבל זה בדיוק מה שאני אומרת.
יבינה זכאי-בראונר: השאלה אם אדוני רוצה שאני אביא עמדה של שר ומנכ"ל האם להוסיף את משרד החינוך לתוספת, כי למשרד אין לו דיוור ישיר מול האזרח.
גיא רוה: שנייה, התכוונתי למוסדות חינוך, אני מתנצל.
יבינה זכאי-בראונר: אני רוצה להבהיר משהו - משרד החינוך זה לא מוסדות החינוך, זה שני דברים שונים.
זבולון אורלב: הוא מתכוון למוסדות החינוך.
יבינה זכאי-בראונר: אוקי, אז אם זה ככה אז זה מעורר בעיות של פרטיות, כי מדובר פה על מוסדות פרטיים.
יבינה זכאי-בראונר: אם אתם שמים לב, המוסדות פה זה הכל מוסדות שלטוניים, המוסדות שמקבלים ישירות ממרשם האוכלוסין.
יבינה זכאי-בראונר: זה שתי בעיות אחרות.
זבולון אורלב: הוא מתכוון למוסד חינוך ממלכתי רשמי.
יבינה זכאי-בראונר: לא, אז אני לא חושבת שאפשר לעשות את האבחנה הזאת.
יבינה זכאי-בראונר: אי אפשר לעשות את האבחנה הזאת.
: אלה שאלות משפטיות, אדוני.
: אני יכולה להעביר לו, גם מוסד חינוך ... לקבל ממרשם האוכלוסין את הכתובת.
יבינה זכאי-בראונר: עולות פה 1,000 שאלות משפטיות אדוני.
קריאה: שמשרד החינוך יעביר למוסד החינוך.
יבינה זכאי-בראונר: אני לא יודעת.
יבינה זכאי-בראונר: זו שאלה אחרת.
יבינה זכאי-בראונר: צריך להבין שזה שני דברים שונים.
גיא רוה: אני לא משפטן, הכוונה הייתה למוסדות חינוך.
גיא רוה: אני יודע שאבות גרושים שאני מכיר, לא מקבלים מידע מבתי הספר, לא מקבלים מידע על תוצאות מבחנים וכו'.
גיא רוה: לא מקבלים שום מידע.
גיא רוה: אנחנו צריכים לדאוג שהמידע על הילד שלומד בבית ספר, יגיע לשני ההורים.
גיא רוה: זה תפקיד הוועדה.
זבולון אורלב: אני בכל זאת מבקש, מפאת חשיבות הנושא, שתעשה עבודה על סוגית מוסדות החינוך, אם אפשר לעשות אבחנה או לא.
: לא, אם כן זה רק שזה יעבור דרך המשרד.
: זאת אומרת שקובץ הנתונים ממשרד הפנים לא יעבור ---
זבולון אורלב: אני לא רוצה עכשיו לקיים את הדיון.
זבולון אורלב: תקיימו את הדיון, תראו אם יש אפשרות לדבר הזה, נחזור לזה בקריאה שנייה ושלישית גם כן.
זבולון אורלב: אני מבקש שתעשו עבודת הכנה לקראת הקריאה השנייה והשלישית, לאור ההערה הזאת.
זבולון אורלב: אם זה אפשרי או לא אפשרי ניכנס בדברי ההסבר, כשאנחנו נחזור גם לשאלה הזאת של אפשרות להרחיב את זה גם למוסדות החינוך.
זבולון אורלב: נדון בכל הבעיה.
זבולון אורלב: צריך לדון בזה.
זבולון אורלב: אין לי עמדה ואין לי דעה, מלבד שזה נושא מספיק חשוב שנדון עליו.
זבולון אורלב: מבחינת טובתו של הילד – זה מספיק חשוב לבדוק את האפשרות הזאת, לראות מה המשמעויות, אם זה אפשרי, לא אפשרי.
זבולון אורלב: זה בעיות לוגיסטיות, זה בעיות תקציביות, זה בעיות משפטיות.
זבולון אורלב: בואו נדון.
זבולון אורלב: אין כאן דעות מראש, אבל אי אפשר למנוע דיון.
גיא רוה: רציתי רק לדעת אם בקשתי ל והתמ"ת התקבלה או לא?
זבולון אורלב: אני לא שמעתי שהייתה בקשה כזאת שלך.
זבולון אורלב: אתה ביקשת ---
גיא רוה: הייתה בקשה ואמרת – אתה מנסה יותר מדי.
זבולון אורלב: כתוספת.
טליה אגמון: מה, להוסיף את ?
זבולון אורלב: כן, בתוספת אתכם.
טליה אגמון: לא, לזה אנחנו לא הסכמנו.
יבינה זכאי-בראונר: שוב, זה לא אותו דבר וקופות חולים.
יבינה זכאי-בראונר: זה שני דברים שונים.
זבולון אורלב: תראה, אי אפשר לשבת פה ולירות בצרורות.
זבולון אורלב: אתה ביקשת רשות דיבור וביקשת לגבי ילדים.
זבולון אורלב: היא הוסיפה משהו בריאות, כרגע אנחנו נבדוק את החינוך בלבד.
זבולון אורלב: את מוסדות החינוך, סליחה.
זבולון אורלב: אנחנו מתקדמים רבותיי, השעון רץ ואני מודיע לכם שאני אהיה מאד קפדן.
זבולון אורלב: אני רוצה לסיים את החוק היום, זו קריאה ראשונה, קדימה.
זבולון אורלב: חוק הכשרות המשפטית.
זבולון אורלב: חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, תשכ"ב-1962
: אוקי, התיקון השני הוא באמת לחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות.
: התיקון הוא בסעיף 18 (ב) ו-(ג) לסעיף.
: ב' אומר: (ב) גוף המנוי בתוספת ומחויב על פי הוראות כל דין למסור מידע בכתב להורה בעניין ילדו הקטין, המקבל ממשרשם האוכלוסין פרטי מרשם על מען של קטין, יישלח את המידע גם לכתובת הנוספת למשלוח דואר לקטין; (ככל שקיימת, כמובן).
: מבלי לגרוע מהאמור, גוף המנוי בתוספת ומחויב על פי הוראות כל דין למסור מידע כאמור אשר קיבל מהורהו של הקטין הודעה בכתב על רצונו לקבל עותק מהמידע בנפרד מהמידע שנמסר להורהו האחר של הקטין, ימסור את המידע גם להורה המבקשת.
: (ג) לא ישלח ולא ימסר מידע לפי סעיף קטן (ב) אם המציא הורה או מי שמעוניין בדבר לגוף המנוי בתוספת פסק דין לפיו נשללה או הוגבלה לעניין זה האפוטרופסות של ההורה הרשום בכתובת הנוספת או המבקש את המידע; השר באישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, רשאי, בצו, לשנות את התוספת.
: וזה משהו שכבר קיים.
: היו"ר זבולון אורלב: תודה רבה.
: בהערות שביקשתי לא הושמעה אף הערה לגבי הסעיף של הכשרות.
יבינה זכאי-בראונר: הושמע.
יבינה זכאי-בראונר: אנחנו ביקשנו להוסיף.
זבולון אורלב: נכון, סליחה, אני טועה.
גיא רוה: גם אני ביקשתי.
זבולון אורלב: לא, אתה לא ביקשת.
זבולון אורלב: אתה ביקשת רק על רשאי.
יבינה זכאי-בראונר: אני אפילו וידאתי הבוקר עם מנכ"ל המשרד שנוסח הסעיף מקובל עליו, הסייג.
יבינה זכאי-בראונר: מה שאנחנו מבקשים להוסיף זה כדלקמן:
יבינה זכאי-בראונר: על אף האמור בסעיף זה מוסד חינוך, כמשמעו בתוספת לחוק זה, (שזה על פי חוק לימוד חובה כל המוסדות) יעביר מידע להורה בעניין ילדו הקטין בנפרד מהמידע שנמסר להורהו האחר של הקטין; רק מקום שההורה הגיש למנהל מוסד החינוך בקשה כתובה מראש בה יירשם להיכן הוא מבקש לשלוח את המידע ובאלה סוגי מידע הוא מעוניין.
יבינה זכאי-בראונר: ואני אסביר גם מדוע אדוני, אם ההסבר נחוץ.
יבינה זכאי-בראונר: אנחנו חוששים מאיזו שהיא פרשנות שאומרת שכרגע מנהל מוסד חינוך ייאלץ, על פי החוק נדמה לי ההוראה אומרת אחת לחודש, לוודא נתונים אל מול מרשם הפנים, מעבר לזה שכיום המוסדות יש להם את המרשם הפנימי שלהם, הם לא מסונפים למינהל האוכלוסין.
יבינה זכאי-בראונר: רק המצבת במטה המשרד מסונפת בגלל אלמנטים של הגנת הפרטיות ואותו נתון שאמרה קודם מירב שהוא נכון, שחלק מהמוסדות הם כידוע תאגידים פרטיים שמפעילים מוסדות על פי חוק הפיקוח.
יבינה זכאי-בראונר: מה שאנחנו אומרים, זה שהמנהלים בעצם לא יעמדו, במיוחד נניח מנהל בית ספר מקיף, 1,800 תלמידים ש-500 מתוך ה-1,800 זה ילדים להורים גרושים, לא יוכל מדי חודש בחודשו לעבור על כל הנתונים של כתובות כפולות ולשלוח הכל אוטומטי.
יבינה זכאי-בראונר: מה שאנחנו אומרים, גם בגלל, וצריך לראות את הראייה הספציפית של מערכת החינוך.
יבינה זכאי-בראונר: חשוב הקשר הישיר מול שני ההורים אגב, גם אם ההורים פרודים או גרושים, וחשוב שיבוא הורה, יציג את עצמו, יאמר – אני מבקש לשלוח מידע כזה וכזה, חיסונים, ציונים וטיולים נניח, זה מה שמעניין אותי, לכתובת אחרת שהיא לא הכתובת העיקרית, וזאת הכתובת, ואני מבקש.
יבינה זכאי-בראונר: כולה בקשה קטנה כתובה בפשטות, בכמה מילים אל המנהל, ולא להטיל על המנהלים נטל שבאמת, אני אפילו לתומי חושבת שזה ברמה של מחר בבוקר יהיה לנו סכסוך קיבוצי, כי המנהלים לא יעמדו בזה.
יבינה זכאי-בראונר: יש למנהל בית ספר כל כך הרבה מטלות, הוא לא יכול לעמוד גם בנטל הזה שהוא כבד מאד.
יבינה זכאי-בראונר: עכשיו, אני אגיד לאדוני עוד דבר.
יבינה זכאי-בראונר: גם אם אפילו באיזה מצב אידילי בתי הספר נתגבר על כל הגנת הפרטיות ובעיות משפטיות ובעיות טכניות, יהיה מסונף למינהל האוכלוסין של משרד הפנים ומדי חודש המנהל יקבל ל-E מייל שלו את כל הכתובות הכפולות של כל הקטינים בבית ספר וכדומה, עדיין הוא יצטרך לעשות בדיקה נוספת של מקום שיש באמת, כמו שנאמר פה, צווי הרחקה, צווי הגנה, שלילת אפוטרופסות וכו'.
יבינה זכאי-בראונר: הוא לא ייצא מזה.
יבינה זכאי-בראונר: אבל מקום שיש בקשה ---
זבולון אורלב: מירב, מה דעתך?
: אוקי, אז ככה, דעתי היא כזאת – קודם כל כפי שאמרתי כבר קודם, מה שכתוב בהתחלה של סעיף קטן ב' – גוף המנוי בתוספת הוא מחויב על פי הוראות כל דין למסור מידע, המקבל ממרשם האוכלוסין פרטי מרשם.
: לדעתי כאן ---
זבולון אורלב: ובית הספר לא מקבל פרטי מרשם.
: נכון, בדיוק.
יבינה זכאי-בראונר: בגלל עניין טכני.
: למה טכני?
: אין לו הסמכות לפי חוק עדכון כתובת.
: אז קודם כל לדעתי אם הכוונה, אז זה אני אמרתי גם בהערות שלי, שאם הכוונה היא לגוף המקבל ממרשם האוכלוסין פרטי מרשם, המנוי בתוספת של חוק עדכון כתובת, שאני מבינה שזאת הכוונה, לא מישהו שמקבל ---
יבינה זכאי-בראונר: זה לא רשום ככה, אבל.
: אז אני מבקשת לתקן את זה.
זבולון אורלב: אז נוסיף, נוסיף.
יבינה זכאי-בראונר: אז איזה טעם יש לדון בדיון הבא על האם להוסיף אותנו לחוק מרשם כתובת בתוספת?
: זה דיון אחר.
: נעשה תיקון, נתקן את זה.
: עכשיו אנחנו הולכים על משהו אחר.
זבולון אורלב: זה דיון אחר.
זבולון אורלב: בינתיים אתם בחוץ.
זבולון אורלב: יבינה, המטרה של מה שאת רוצה, אין לנו מחלוקת ---
יבינה זכאי-בראונר: זה תיקון משפטי ש---
זבולון אורלב: תקשיבי, אין לנו מחלוקת משפטית על בקשתך.
זבולון אורלב: סליחה, אין לנו מחלוקת מהותית עם מה שאת מבקשת.
זבולון אורלב: אני לא כמו שאת יודעת, כי אני בוגר משרד החינוך ובעוונותיי אני מחנך.
זבולון אורלב: תסכמו את הנוסח.
זבולון אורלב: אני חושב שמה שהיא אומרת ---
: לא, כי אז אם את מוסיפה את זה אז מה עם הבנקים?
: מה עם קופות חולים?
: את לא עשית להם סייג.
יבינה זכאי-בראונר: אבל אין דינו של בית ספר כדין בנק.
: אבל אין.
יבינה זכאי-בראונר: אין, אין.
יבינה זכאי-בראונר: הילד מגיע לשם פעמיים ביום ---
: עזבי אין דינו.
: לפי החוק המוסד לא מקבל ---
זבולון אורלב: את לא מקבל ולכן את לא --- מה את רוצה?
יבינה זכאי-בראונר: אני חושבת שזה יהיה פתוח ---
: בית חולים, גם אם הוא ממשלתי.
יבינה זכאי-בראונר: אני מבינה מה שאת אומרת, מירב, אני מבינה מה שאת אומרת.
יבינה זכאי-בראונר: אבל לא כולם הם משפטים מדופלמים בדיני חינוך.
יבינה זכאי-בראונר: זה יהיה פתוח לפרשנות.
: אבל זה חוק.
: לא, זה לא יהיה.
: אם אנחנו נכתוב שהוא מנוי ---
זבולון אורלב: יש לי שאלה גסה – מה איכפת לך לקבל את הגרסה שלה?
: אז אני מסבירה.
יבינה זכאי-בראונר: זה סייג של שורה וחצי.
: אני מסבירה.
: הסברתי שאם אני מכניסה סייג לגבי מוסד חינוך, אולי אני צריכה להכניס סייג ש---
יבינה זכאי-בראונר: לא.
יבינה זכאי-בראונר: כי לא.
יבינה זכאי-בראונר: כי המערכת היא שונה תכלית שינוי מכל המערכות האחרות.
: אבל משפטית – יבינה.
יבינה זכאי-בראונר: לאף גוף אחר ילד לא מגיע פעמיים ביום.
: היא לא צודקת משפטית.
: אין לי מה להתווכח.
זבולון אורלב: יבינה, ההערה שלך נשמעה.
זבולון אורלב: אנחנו נלך לפי הגרסה של, נעשה את התיקון---
: רגע, הדבר היחידי, רק להגיד שבסייג שלהם שלא מופיע, זה שכאילו רק לגבי מידע שהוא ביקש.
: שזה אומר שזה מסייג, שהמוסד לא חייב לשלוח את כל המידע, אלא רק שההורה יגיד לו.
: אז זה הדבר היחידי שהוא ---
זבולון אורלב: לא מקובל.
זבולון אורלב: כל מידע שיש על הילד ---
: אז לכן אין סיבה לסייג.
זבולון אורלב: זה כולל כל מידע.
זבולון אורלב: בזה אני חולק עליך.
: לא, אני אומרת זה מה שהם ביקשו.
זבולון אורלב: אני מקבל את התקנה, אבל יש לך הזדמנות עד הקריאה השנייה והשלישית לשכנע את משרדי הממשלה, עם כל משפטני הממשלה.
יבינה זכאי-בראונר: אין לי ויכוח בתוך הממשלה.
יבינה זכאי-בראונר: הויכוח שלי הוא מול הלשכה המשפטית של הכנסת – האם לכתוב את זה כסייג נפרד ---
: פרץ מסכים איתי שמשפטית יש בעיה פרשנית אם את מכניסה רק מוסד חינוך.
זבולון אורלב: הוא לא איתך.
יבינה זכאי-בראונר: פרץ אמר לי אתמול שאין לו בעיה שהם יציגו בפני הוועדה.
פרץ סגל: להציג, אבל אם את שואלת אותי אם צריך את זה, אני חושב שכמו שמירב אמרה – לא צריך את זה, זה ראשית.
פרץ סגל: שנית, זה יעורר את הבעיה מה עם מוסד בריאות למשל, האם גם שם לא?
פרץ סגל: כלומר, אנחנו נכנסים פה לסבך פרשנות.
יבינה זכאי-בראונר: סכסוך קיבוצי של המנהלים?
זבולון אורלב: יבינה, אין שום סכסוך.
פרץ סגל: אני לא חושב.
: יבינה! אני כותבת שזה רק גוף שמוסכם בתוספת לחוק עדכון כתובת.
זבולון אורלב: את לא מבינה שמגיעים לאותה תוצאה?
: חוק עדכון זה לא כתובת.
: תקשיבי מה שאני אומרת.
זבולון אורלב: יבינה, כל המשפטנים פה נגדך.
: אני מוסיפה תוספת.
יבינה זכאי-בראונר: את צריכה לומר את זה פעמיים.
: נכון, אני אגיד פעמיים, גם וגם.
זבולון אורלב: היא תגיד.