GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: כמה מתוך ה -144 זה תאונות דרכים?
אורלי סילבינגר: תכף ניכנס לדו"ח.
אורלי סילבינגר: תרשה לי להשאיר אתכם עדיין , השקף הזה הוא לא שקף מדעי למרות שיש בו נתונים מדעיים מבחינתי מאחר שהדו"ח הוא דו"ח מחקרי ומאחר הוא דו"ח סטטיסטי חשוב לי שתראו ש144 הילדים האלה הם 144 נפשות שמייצגות ופה תרשו לי לייצג את כבוד סגן השר ליצמן, הם 144 דורות שאנחנו מאבדים כל שנה.
אורלי סילבינגר: הצבעים מייצגים בנים ובנות כפי שאתם רואים יש לנו ייצוג יתר לבנים פה.
זבולון אורלב: שוב יש אי שוויון.
אורלי סילבינגר: ההשוואה הראשונה שאנחנו עושים, זו השוואה בינלאומית.
אורלי סילבינגר: מדינת ישראל בהשוואותיה עושה השוואה למדינות ה OECD אנחנו, מדינת ישראל ממוקמת במקום ה -15 מתוך 34 מדינות ה-OECD נכון שממוצע של מדינות ה OECD בשיעורים של מאה אלף הוא 7.4 ומדינת ישראל אם נתסכל שנמצאת בקו תכלת למעלה היא בשיעורים של 6 למאה אלף, יחד עם זאת למרות שאנחנו מעל הממוצע של מדינות ה OECD אנחנו יודעים להיות בטכנולוגיה במקומות מאד מתקדמים ואנחנו היינו רוצים להיות איפה שמגיע לנו להיות במסגרת שלושת הראשונים שוודיה, אנגליה, דנמרק שהמספרים שלהם משמעותית הרבה יותר קדימה מהמספרים שלנו.
זבולון אורלב: מה פרוש נפגעים זה לא כולל שום מחלות?
אורלי סילבינגר: זה לא כולל מחלות.
אורלי סילבינגר: תאונות ש95% מהם ניתנים למניעה יחסית באמצעים סבירים.
זבולון אורלב: מליון מאה ארבעים,
אורלי סילבינגר: נפגעים בקהילה.
אורלי סילבינגר: סקר על פי דיווח עצמי.
אורלי סילבינגר: הנתון הבא מגיע מחדרי המיון.
אורלי סילבינגר: מתוך 500,000 ילדים שמגיעים לחדרי המיון כל שנה, 182,000 מתוכם נפגעו בתאונה ולא הגיעו כי הם חולים.
אורלי סילבינגר: זה מעל שליש מהפניות למיון.
אורלי סילבינגר: 24,000 ילדים מתאשפזים כלומר הפגיעה שלהם יותר קשה.
אורלי סילבינגר: 144 ילדים מתים כאמור כפי שראינו השקף הקודם.
זבולון אורלב: מזה היפגעות מכוונת?
אורלי סילבינגר: לא אלימות.
אורלי סילבינגר: כשמסתכלים על הנתונים אפשר לכוון את הנתונים ועם אני מרשה פה ומבקשת את מיכל לעזור לי במקומות ספציפיים.
אורלי סילבינגר: הקו העליון מייצג תמונת היפגעות כוללים גם מכוונת וגם בלתי מכוונת.
זבולון אורלב: מהי ההבחנה בין היפגעות מכוונת להיפגעות לא מכוונת?
מיכל אונקובסקי: היפגעות מכוונת היא היפגעות כתוצאה מאלימות וכתוצאה מפגיעה עצמית.
אורלי סילבינגר: יחד עם זאת אני כן חייבת לומר כדי שכן נשבר את האוזן, בסך הכל בכל רמות ההיפגעות אנחנו יכולים לומר שדרגות החומרה העיקריות של היפגעות בלתי מכוונת הם בין 70-90 אחוז מסך ההיפגעויות אם זה בתמותה, אם זה באשפוז ואם זה במיון ככה שכשאנחנו מדברים על העיקר,
זבולון אורלב: ה 144 הרוגים זה לא מכוונת או שזה הכל?
אורלי סילבינגר: זה הכל ביחד ואם אנחנו מסתכלים,
זבולון אורלב: את מדברת על אותו שקף ש-80 אחוזים זה לא מכוון.
אורלי סילבינגר: דווקא שם אנחנו מדברים על סדר גודל של 81%
מיכל אונקובסקי: ה 114 ילדים נהרגו כתוצאה מלא מכוונת.
אורלי סילבינגר: מה שחשוב להראות בשקף הזה שאמנם מסתמנת ירידה בתמותה מהיפגעות גם בחברה הערבית וגם בחברה היהודית.
אורלי סילבינגר: החברה היהודית שהיא הקו התחתון הכחול בעצם מייצגת ירידה יותר גדולה.
אורלי סילבינגר: מה שבעצם אנחנו רואים שעם הזמן לצערי הרב למרות שמדברים על צמצום הפער בין החברה היהודית לערבית ב -25% הנתונים של הדו"ח הספציפי מראים על פתיחת פער בין החברה היהודית לערבית ובסך הכל אנחנו רואים שהנתונים בחברה הערבית משמעותית הרבה יותר גבוהים מאשר בחברה היהודית.
זבולון אורלב: כמעט פי 4
אורלי סילבינגר: כן, אנחנו תכף ניכנס ונראה כשנדבר על הקבוצות בסיכון ואני אתן את הנתון הזה.
אורלי סילבינגר: ועכשיו נסתכל מי בסיכון?
אורלי סילבינגר: אז קודם כל אנחנו רואים מבחינת הגרף הספציפי בנים הרבה יותר מבנות פי 2.4 .
אורלי סילבינגר: בני נוער בגילאי 15-17 הם קבוצת סיכון מאד משמעותית וילדים עד גיל 4 בהשוואה לשיעור התמותה של ילדים בגיל 5-14 קבוצת סיכון נוספת.
זבולון אורלב: למה עד גיל 4?
זבולון אורלב: אני רואה גם בגיל 0 יש- - -
אורלי סילבינגר: מ 0-4 אני אומרת עד 4 כולל.
אורלי סילבינגר: קבוצת הסיכון הנוספת היא קבוצת הילדים הערבים.
אורלי סילבינגר: הקבוצה של הילדים הערבים נמצאת בסיכון גבוה לתמותה.
אורלי סילבינגר: אם אנחנו מסתכלים דברנו על היפגעות והיפגעות לא מכוונת, בסך נתוני התמותה מהיפגעות אנחנו רואים של הילד הערבי למות מהיפגעות הוא פי 2.8 אבל אם נדבר על היפגעות לא מכוונת אז אנחנו מדברים על פי 3.3 כלומר הנתונים הם באמת משמעותית הרבה יותר גבוהים בתוך החברה הערבית ולכן היא קבוצת סיכון מאד עיקרית.
אורלי סילבינגר: אם אנחנו מסתכלים עכשיו על ממה נפגעים הילדים, אז אם תשימו לב בראי התמותה כמעט שישים אחוז, החלק הכתום והצהוב שאתם רואים בגרף שנמצא לפניכם אלו תאונות הדרכים.
אורלי סילבינגר: תאונות הדרכים מהווים 56.7% מהתמותה של ילדים במדינת ישראל ודווקא תאונות בית ופנאי מהווים כרבע מהתמותה וזה אני מציינת בראי התמותה.
אורלי סילבינגר: מגיל שנה ואילך תאונות דרכים היא הסיבה המרכזית לתמותה וחלקם היחסי של הילדים הערבים בולט מאד בקרב התמותה בתאונות דרכים דווקא בקרב הולכי רגל ולא נוסעים ברכב כפי שנראה בקרב החברה היהודית.
אורלי סילבינגר: דיבר עופר מקודם על המצב הסוציו אקונומי.
אורלי סילבינגר: קודם כל זה דו"ח ראשון שאנחנו עשינו איזה שהיא בדיקה בין המצב הסוציו אקונומי חברתי וההיפגעות בתאונות.
אורלי סילבינגר: אנחנו מסתכלים פה על ראי התמותה.
אורלי סילבינגר: בראי התמותה עשינו חלוקה של תמותה על מול אשכולות חברתיים , כלכליים כפי שנהוגים במדינת ישראל כאשר האשכול מספר אחד הוא האשכול החברתי הנמוך ו 10 הגבוה.
זבולון אורלב: ספרתם אבל במספרים מוחלטים?
זבולון אורלב: כי בעשירון התחתון יש הרבה יותר ילדים מאשר בעשירון העליון.
אורלי סילבינגר: ספרנו מספרים מוחלטים אבל אחר תרגמנו אותם לשיעורים למאה אלף.
אורלי סילבינגר: אז מה שאנחנו באמת רואים שהמספרים הגבוהים, השיעורים הגבוהים 10.7 הם באשכול הראשון וככל שאנחנו יורדים באשכולות אנחנו מגיעים לאשכול האחרון שהוא שלושה יישובים.
זבולון אורלב: ואם היית עושה לכל אלף ילדים מה שיעור ההיפגעות פה ומה שיעור ההיפגעות פה, מה היית מקבלת?
מיכל אונקובלסקי: לפי כל היישובים במדינת ישראל.
זבולון אורלב: אני מבין שהנתון הזה זה לקחו את ממספר הילדים שנפגעו במדינת ישראל, שנהרגו, ספרו כמה ילדים נהרגו מהעשירון התחתון וכמה מהעשירון העליון וזה הנתון .
מיכל אונקובסקי: לא, זה לא כך.
מיכל אונקובסקי: לקחו את הילדים שנהרגו במדינת ישראל ומצאו מאיזה ישוב הם בכל אחד מהישובים יש לנו את מספר הילדים שנהרגו את הישובים האלה פלחו לאשכולות סוציו אקונומיים שהם הומוגניים ואז ספרו, אבל עשינו שיעורים למאה אלף, כלומר אין פה עניין של גודל זה משוקלל לגודל האוכלוסייה בכל אחד מהישובים ובכל אחד מהאשכולות.
זבולון אורלב: בכל אחד מהעשירונים,
עופר נאמן: זה לא העשירון, לקחו את סך ההרוגים באשכול וחלקו אותו במספר הילדים באותו אשכול .
זבולון אורלב: אז מדובר על אשכול חברתי כלכלי של הרשויות המקומיות.
זבולון אורלב: עכשיו אני מניח ששיעור הילדים באשכול חברתי כלכלי מספר אחד הוא שיעור גבוה יותר של מספר הילדים באשכול מספר אחד שגדול יותר ממספר הילדים באשכול מספר 10.
אורלי סילבינגר: ושקללו את שני הנתונים האלה יחד ולכן מה ששאלת אם אפשר לעשות , זאת התוצאה שמוצגת על הלוח.
עופר נאמן: זה מה שרצית הנתונים לאלף אם אתה רוצה.
זבולון אורלב: כלומר אם באשכול מספר אחד 10.7 ,
מיכל אונקובסקי: 10.7 ילדים מכל מאה אלף ,
זבולון אורלב: מכל מאה אלף ילדים נהרגים ובאשכול 10 אין ילד אחד שנהרג ממאה אלף ילדים.
אורלי סילבינגר: אני חושבת שהתמונה ברורה מה שכן חשוב לי לציין, אנחנו יודעים מהעולם שביישובים שבאמת,
זבולון אורלב: סליחה, מה ההסבר?
זבולון אורלב: יש כאן דבר לא קונסיסטנטי למה באשכול מספר 2 הוא יותר נמוך מאשכול מספר 3 ולמה ב7 נמוך מ 8?
זבולון אורלב: הוא העלה כאן תיאוריה שאני נשמעת לי סבירה ואני חושב שהיא גם נכונה שיש מתאם בין האשכול החברתי הכלכלי לבין ההסתברות להיפגע אבל שימי לב זה לא,
מיכל אונקובסקי: זה לא מתאם של מאה אחוז, זה מתאם של שישים אחוז ונחשב גבוה במדדי החברה.
מיכל אונקובסקי: אם היינו מקבצים את האשכולות ועשינו את זה רק רצינו לתת את התמונה הכי מלאה שאפשר, היינו מקבצים היינו מקבלים תמונה מאד ברורה.
אורלי סילבינגר: כן חשוב לי להגיד שהנתונים שאנחנו מראים פה הם נתונים שהם מוכרים בעולם.
אורלי סילבינגר: מהספרות העולמית אנחנו יודעים שיישובים ואוכלוסיות במעמד סוציו אקונומי נמוך מספר ילדים גבוה, קשב נמוך של הורים בגלל בעיות יומיום, אנחנו יודעים שהאוכלוסיות האלה מועדות להיפגעות יותר גבוהה ואני חושבת שמה שיפה שהנתונים שלנו הצליחו להראות את זה.
אורלי סילבינגר: אז יש כאן ככה כמה הסברים ויהיו עוד הרבה הסברים ואני לא אתן את כל ההסברים שעלו באגף המחקר שלנו.
מסעוד גנאים: אולי אם ניקח בחשבון את המרחק הגיאוגרפי,
אורלי סילבינגר: אז כן, אמרתי המרחק הגיאוגרפי היה הפרמטר השני.
מירי כהן: כי האשפוזים, אם זה מגיע לאשפוז אז זה נמצא בנתונים של הטראומה כלומר של רישום הטראומה זה אומר שזה מקרים שלא הגיעו לאשפוז וטופלו בעוד חדרי מיון או במר"מים בקהילה.
מיכל אונקובסקי: זה לא בהכרח, יכול להיות מקרים שפנו לחדרי מיון ואחר כך הועברו לאשפוז.
מיכל אונקובסקי: זה לא אלו של מר"מים בקהילה, אלו לא כלולים.
אורלי סילבינגר: אז זה ככה להציג את הנתון הזה.
אורלי סילבינגר: אני רוצה ככה לסגור את החלק הראשון של הצגת הנתונים ולומר שהנתונים האלה מבחינתנו כל פעם יש עוד ועוד ירידה, יש מגמה אבל זה מרתון וכדי לעשות שינוי משמעותי, כדי להגיע למספרים אחרים כמו שקרה בשודיה שהורידה את היפגעות הילדים בשמונים אחוז, אנחנו צריכים לעבוד הרבה יותר ממוקד והרבה יותר שיטתי ולכן באמת הפעולה וההמלצות שלנו בעקבות הדו"ח הזה, האחד הלך פה מאד חזק לתכנן וליישם תוכנית לאומית לבטיחות ילדים ופה אני אולי אעשה עדכון, יש אישור של משרד האוצר לשלב של תכנון התוכנית הלאומית , יש כבר סגירה עם חמישה מתוך ששת המשרדים המובילים לתוכנית הלאומית לבטיחות ילדים ואנחנו מדברים על משרד התמ"ת, משרד החינוך, משרד הרווחה, משרד התחבורה, פנים וביטחון פנים ולא אמרתי לפי סדר חשיבות.
זבולון אורלב: אני אגיד לך את האמת, זה ממש לא אומר לי כלום כל עוד אני לא יודע מהי התוכנית.
אורלי סילבינגר: יש לתוכנית הלאומית שתי מטרות עיקריות.
אורלי סילבינגר: האחת לשים את הנושא על בסדר לאומי יותר גבוה, שתיים שכל אחד ממשרדי הממשלה תהיה לו תוכנית הרבה יותר רחבה, הרבה יותר קוהרנטית ויהיה לו קשר בין העשייה של המשרדים.
זבולון אורלב: התוכנית כבר קיימת?
אורלי סילבינגר: לא, המטרה היא להיכנס לשלב תכנון של שנה עם ועדה רב משרדית וכל משרד,
זבולון אורלב: כלומר הצעת המחליטים תהיה שרוצים להקים, הממשלה מחליטה להקים תוכנית לאומית.
אורלי סילבינגר: הנושא השני ואני אדלג ברשות
אורלי סילבינגר: כם לנושא השלישי ואני אחזור אחר כך לשני.
אורלי סילבינגר: פעילות ברמה המקומית.
אורלי סילבינגר: אנחנו בנינו תוכנית מובנית שמביאה לראשי הרשויות את היכולת לעשות שינוי מכיוון שבסופו של דבר הילד לא גר במדינה, ראש הממשלה לא עסוק בלטפל בו באופן אישי , מה שדואג לרווחתו של הילד ומשפחתו זה ראש העיר ויש לנו כלי מובנה ומסודר לתת להם את הדרך לעשות שינוי.
מסעוד גנאים: אתם מציעים רק תוכנית עבודה?
אורלי סילבינגר: יש לנו תוכנית מובנית וליווי לרשות המקומית.
אורלי סילבינגר: הנושא השלישי והוא הנושא שהדו"ח הזה מעלה, זה הצורך להקים מערך לאומי לאיסוף נתונים על היפגעות ילדים ופה אני רוצה לשים את שלושת המעגלים שבעצם הם הבסיס העיקרי לסיבה שבה אנחנו רואים.
אורלי סילבינגר: כפי שאמרתי בהתחלה ואמרתי הנה רמז לבאות, הנושא של זמינות הנתונים.
אורלי סילבינגר: נכון הוא שבמקומות נקודתיים יש נתונים מתאריכים יותר מאוחרים אבל בסופו של דבר בשביל לעשות דיון קוהרנטי אנחנו צריכים שכל הנתונים יהיו הרבה יותר עדכניים.
אורלי סילבינגר: המקום של ההיפגעות.
אורלי סילבינגר: האם זה קרה בבית, במוסד חינוכי, שוב זה מכוון אותנו לאופי הפעילות ההמשכית.
אורלי סילבינגר: אגב כשאנחנו מדברים על מקום היום אנחנו מדברים גם על מקום ספציפי.
אורלי סילבינגר: פיילוט שמתקיים היום בבית חולים וולפסון בבת ים ועוד שלושה בתי חולים נוספים סורוקה, שניידר ורמב"ם מביא לרשויות המקומיות סביבו את המקום המדויק שבו קרתה התאונה.
אורלי סילבינגר: האם זה גן שעשועים בכתובת מסוימת, האם זה רחוב ארלוזורוב 77, כדי שהעירייה תוכל לחזור ולבדוק מה המפגע כדי לטפל בו וכדי לעשות מניעה מיידית.
אורלי סילבינגר: בואו נראה עוד אחד.
אורלי סילבינגר: כשאנחנו מדברים על האחדת השפה עם כולם יאספו את אותם נתונים, לא משנה אם הנתונים יהיו במקום אחד, ניתן יהיה לקחת ולהשתמש בנתונים.
אורלי סילבינגר: והדבר האחרון זמינות הנתונים מצד אחד והאחדת השפה מצד שני יכולים לתת לנו תמונת מצב כוללת, יסייעו לנו בקביעת מדיניות, יסייעו לנו בהתמקדות, יסייעו לנו באיגום משאבים הן כלכליים והן אנושיים.
אורלי סילבינגר: אם אני הייתי יכולה להגיד היום בדיוק מה אני צריכה לעשות כדי לעשות שינוי באותם מספרים בקבוצות שינוי מאד ממוקד הממשלה לא היתה צריכה להשקיע מאה מאתיים מליון שקל, היתה יכולה להשקיע רק שבעים אז זה מאד חשוב ובעצם זה המערך.
אורלי סילבינגר: דבר אחרון, אני חושבת שדברנו על הדברים האלה, מגמת ירידה, קבוצות בסיכון, ראינו את המתאם של ישובים סוציו אקונומיים ואנחנו באמת ממליצים על הקמת מערך כשבע
אורלי סילבינגר: צם הנושא של האחדת השפה מבחינתנו הוא מאד משמעותי בשלב הראשון ומאד משמעותי לשותפים הרבים.
זבולון אורלב: לפעמים אני חושב ביני לבין עצמי איפה יש בעיה יותר קשה לעשות שינוי שקשור בתקציב או שקשור בתודעה.
זבולון אורלב: שנינו אומרים תודעה יותר כי,
מסעוד גנאים: אני לא מפריד אפילו בדיור כי הבעיה לא רק תקציבית אלא ,
זבולון אורלב: פה אני מסכים איתך אבל פה גם כן אין כאן השקפה, אין כאן חילוקי דעות, אין כאן אופוזיציה שאומרת אני רוצה להגיע לשיעור גבוה של ילדים נפגעים אין לנו אופוזיציה כזו וגם אין לנו חילוקי דעות באשר לאחריות עולם המבוגרים להתייחס לבעיה הזו.
זבולון אורלב: הבעיה כל כולה להערכתי היא תודעה ותודעה לשנות ולשנות הרגלים זה משימה מאד קשה.
רותם זהבי: אני רוצה לחזק את דבריך בעניין הזה באמת של פעולות שהעלויות שלהם יחסית מזעריות וללכת כאן להמלצה ולחזק את העניין של מרכז לאומי לאיסוף נתונים.
רותם זהבי: אני חושב שבאמת זו אחת הנקודות שצריך לשים עליהן דגש.
רותם זהבי: אני רוצה להביא דוגמא שבאמת מה שקורה שבמדינת ישראל פעילות הפנאי היא הולכת ומתגברת וזה בגלל סיבות כאלה ואחרות ובאמת ילדים הולכים ונפגעים ומה שקורה בגלל שאין נתונים אין אפשרות להתמודד עם הפקת לקחים מהירה יחסית ויש המון פעילויות חדשות שנכנסות וילדים נפגעים מהם בגלל בורות, בגלל חוסר יכולת באמת לאסוף נתונים ומיד להוציא מסקנות ולקחים ובאמת להפוך אותנו כמערכת לומדת ומגיבה בצורה נכונה וראויה.
עמי גיל: ההסתדרות הרפואית.
עמי גיל: האמת שאני אומר בקצרה, זהו תחום שכידוע אנחנו מאד נאבקים עליו, בכל מקרה אנחנו מאד מברכים על הדו"ח הזה, רואים בו חשיבות רבה מאד גם בנתונים שהועלו כאן וגם בניתוח שלהם ומבחינתנו יש שתי נקודות קצרות מאד.
עמי גיל: אחת, אני חושב שאסור להתעלם מהדגש המאוד חזק שצריך להינתן לנושא של אי שוויון מהדברים שעולים כאן, הנושא הזה שוב כלכלי חברתי בין יהודים לערבים משפיע ומבטא מפורשות איך אי שוויון מתבטא גם בבריאות ונגישות לתשתיות וכולי וזה נושא קריטי והוא מלווה אותנו לכל אורכו וזה בינינו עוד ביטוי להכרח לשים את הנושא של אי שוויון במרכז סדר היום הלאומי גם בכל מה שקשור לבטיחות ולבריאות.
זבולון אורלב: אני אגב אמרתי, רמזתי בדבריי באיזה שהוא שלב, אנחנו לא רוצים להיעצר רק בסוגיה של איסוף נתונים לאומי כי אם יאספו נתונים ברמה הלאומית והחזון הזה נצליח להגשים אותו זה לא יעזור אם אין אחריות לאומית כדי להסיק את המסקנות ולטפל.
זבולון אורלב: כלומר זה לא יכול להיעצר רק באיסוף הנתונים ולכן אנחנו באמת מדברים וכרגע בודקים את כל המשמעויות של מעין הקמת נציבות לזכויות הילד.
זבולון אורלב: אין היום שולחן ממשלתי שבו יושבים כל הגורמים שעוסקים בילדים לא שולחן וולונטרי, שולחן מחויב או מתוקף חוק או מתוקף החלטת ממשלה ויש יד אחת שהיא מכוונת סטטוטורית כדי למנוע את הדברים במקרה הזה אנחנו מדברים על היפגעות ילדים במקרה אחר מדברים בטיפול ילדים נפגעי מין ובשורה ארוכה מאד שכל משרד אחראי תלוי באיזו קובייה הוא נמצא, הקובייה שהוא נמצא בה הוא רואה רק את שלו והתיאומים הם מאד בעייתיים.
זבולון אורלב: יש רשות אחת שהיא רואה את כל משרדי הממשלה, את הביטחון פנים, את הרווחה וכולי אז יש איזה שהוא רגולציה ממשלתית בסוגיה הזו.
זבולון אורלב: קח את הנציבות לשוויון זכויות של אנשים עם מוגבלויות במשרד המשפטים, אז יש לך רגולטור אחד הוא לא לקח סמכויות ממשרדי ממשלה אחרים אבל יש מישהו שדופק על הראש והולך לממשלה אם יש איזה בעיות בין משרדי ממשלה כי השוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות קשור בכל משרדי הממשלה.
זבולון אורלב: החוק הזה מקיף את כל משרדי הממשלה.
זבולון אורלב: בסוגיה של ילדים זה לא קיים ואנחנו בכל ישיבה נתקלים כמעט באותה בעיה.
זבולון אורלב: אני מכיר את משרד הפנים מהעניין של הסורגים של החלונות, לכאורה מה פתאום משרד הפנים, אגב זה לקח לי שנתיים לגלות מי אחראי ואני בכל זאת עבדתי 22 שנים בשרות המדינה ועברתי את כל המדרג ממורה עד מנכ"ל ואני חושב שאני מכיר את שרות המדינה וכל פעם מתברר לי שיש לי עדיין מה ללמוד.
עמי גיל: מה הסטטוס של הנציבות הזו?
זבולון אורלב: היא לא לוקחת סמכויות במשרדי ממשלה אחרים, יש לה סמכות לדפוק על הראש, להכין דו"ח שנתי.
זבולון אורלב: הדו"ח השנתי למשל הוא יכיל לא רק את הנתונים אלא גם מי היה בסדר ומי לא היה בסדר.
זבולון אורלב: יש פרמטרים, לדוגמא יש, מדינת ישראל חתומה על אמנה לזכויות ילדים.
זבולון אורלב: למשל היא צריכה להקים מרכזים לטיפול בילדים, מרכזי הגנה.
זבולון אורלב: הוקמו או לא הוקמו?
זבולון אורלב: למה לא הוקמו?
זבולון אורלב: היום זה מתחת לשולחן אף אחד לא יודע, ככה זה צף על השולחן מתקיים באיזה שהוא מקום הדיון ולא ויכוח בין משרד הרווחה למשרד הבריאות למה משרד הבריאות לא נתן את החצי תקן למרכז ההגנה ובגלל זה משרד הרווחה לא פתח את המרכז.
זבולון אורלב: אני יכול לכתוב אנציקלופדיה על הסיפורים האלה ונחזור לענייננו הסוגיה הזו אני ממש מודה לכם שהעלתם אותה כי היא נותנת עוד תמריץ לטפל באופן יסודי מאד בסוגיה הזו.
מסעוד גנאים: הוא הזכיר משהו חשוב נציג הרפואה, ההסתדרות הרפואית את האי שוויון.
זבולון אורלב: אתה לא היית כשמר נאמן יו"ר בטרם הדגיש הדגשה יתרה בדבריו את הסוגיה הזו זה כמו שראית אנחנו באמת נתייחס לכך אין ספק.
אכרם חסון: בוקר טוב לכולם אני אכרם מהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
אכרם חסון: אני מנהל אגף מגזרים אמון על האוכלוסייה הערבית והדתית חרדית במדינה.
אכרם חסון: אני בהחלט מסכים על מה שהוצע ע"י בטרם אנחנו גם עושים עשייה משותפת מזה הזמן רב.
אכרם חסון: אני רוצה לפתוח ולומר שאם ממשיכים לעשות על הזמן אותו הדבר אנחנו נגיע לאותו הדבר כל הזמן.
אכרם חסון: הגיע הזמן שלא נשלים עם הנתונים שיש בידי כאן , הם נתונים הייתי אומר אפילו מבהילים, מחרידים.
אכרם חסון: בשפעת החזירים בשנתיים האחרונות כמה מתו?
אכרם חסון: עשרה עשרים אנשים ?
אכרם חסון: המדינה קמה ועשתה מעשה.
אכרם חסון: לא ייתכן שבשנת 2010 ימותו 144 ילדים מגיל 0-14 ואנחנו לא נעשה דבר.
אכרם חסון: אני חושב שיש מקום לתוכנית חרום לאומית שישתתפו בה כמעט כל משרדי הממשלה ואני לא מסכים שתקציב הוא לא חשוב.
אכרם חסון: אתה דיברת על הסברה וידע וגב' סילבינגר הוכיחה חד משמעית למרות שהידע קיים במגזר הערבי, הילדים עדיין נפגעים.
זבולון אורלב: אנחנו מייחדים דיון ב 11 במיוחד לחברה הערבית.
זבולון אורלב: הואיל ויש בעיה קשה חשבנו שמן הראוי לא ל"מרוח" את העניין נקיים דיון כללי על כלל מדינת ישראל ובשעה 11 דיון מיוחד על החברה הערבית.
אכרם חסון: אז אני אסכם ואומר דבר כזה, הפורום הזה אני ממליץ שיצא עם החלטה, עם המלצה לממשלת ישראל חייבים לעשות תוכנית חרום לאומית לטיפול בנושא היפגעות ילדים בנושא.
זבולון אורלב: אכרם, יש לי שאלה אליך.
זבולון אורלב: לו אתה השר המופקד על העניין בתוכנית החרום, אלו החלטות היית מקבל כדי לצמצם את ההיפגעות?
אכרם חסון: קודם כל מערכת החינוך שלנו לצערי הרב, היום מלמדים בטיחות בדרכים בכיתות א-ד ובכתות י"ב ששנה מלמדים ושנתיים מקרטעים.
זבולון אורלב: אגב, הם מקרטעים בגלל הרשות הלאומית אתה יודע.
אכרם חסון: לגמרי להאשים אותנו אבל אנחנו סך הכל,
זבולון אורלב: זה לעובדות.
זבולון אורלב: מי שקצץ את התקציב.
אכרם חסון: זה לא הרשות קצצה לעצמה את התקציב.
זבולון אורלב: מי שהחליט ברשות בקיצוץ שעשו בלקצץ דווקא בחינוך היתה הרשות אבל אני לא רוצה להתווכח איתך.
אכרם חסון: המנהיגות הציבורית שלנו לא אמיצה שהיא תטפל בנושא הבטיחות בדרכים ושיהיה בראש סולם העדיפויות כי אנשים נהרגים ואני לא ראיתי עד היום שראש עיר נכשל בבחירות בגלל מספר ההרוגים שיש אצלו בישוב.
אכרם חסון: קרי לא משקיעים בהון האנושי.
אכרם חסון: אני יודע שילד ערבי נהרג כמעט שאין לו מקום לשחק אז הוא נאלץ לשחק בחצר הבית איפה שחונה הרכב או בכביש ולא מזמן שמענו על ילד שנדרס מתחת לאוטו אז יעדי המשחק והתשתיות במגזר הערבי,
זבולון אורלב: או קי על זה ב 11 .
זבולון אורלב: הבנתי את הכוון.
זבולון אורלב: יפה ציונית מהמעוצה הלאומית לשלום הילד שגם המועצה הלאומית לשלום הילד גם היא לקחה על עצמה משימה במקום המדינה לפרסם שנתון באשר למצבם של ילדים בישראל באשר להיבטים רבים.
יפה ציונית: קודם כל אני מצטרפת לברכות על העבודה החשובה והמושקעת שעשו בטרם.
יפה ציונית: אני רוצה להאיר שני דברים.
יפה ציונית: אספקט מסוים של התאונות.
יפה ציונית: חמישית מהתאונות של ילדים מתרחשת בחופשת הקיץ.
יפה ציונית: אנחנו באמצע הקיץ סוף יולי ונהרגו 14 ילדים תאונות ואם המגמה תהיה דומה לשנה שעברה אנחנו נהיה עדים למספר כפול מזה.
זבולון אורלב: כלומר לייחד גם לראות אם שם יש נקודה תורפה באוכלוסיה הזו ששעורי ההיפגעות שלה יותר גבוהים.
יפה ציונית: כן , אני מניחה גם שעבודת המניעה וצורת העבודה עם האוכלוסייה הזו צריכה להיות קצת שונה מאוכלוסיה רגילה.
זבולון אורלב: למרות שלכאורה עם קו מודגש, מתחת ללכאורה זו אוכלוסייה יותר מוגנת.
יפה ציונית: זה לא מדויק במיוחד שמדובר בכך שחצי מהאוכלוסייה עם לא רובם עם בעיות של קשב וריכוז כשהמנגנון התגובה שלהם והפעולה שלהם בשטח הוא שונה משל ילד רגיל .
זבולון אורלב: תודה רבה יפה.
זבולון אורלב: ורד אורן, מכון התקנים.
ורד אורן: אני קודם כל רוצה שוב לברך את בטרם על העבודה הנהדרת שאתם עושים .
ורד אורן: אני חושבת שהדו"ח הזה חשוב מאד בטרם מאד מעורבים בפעילות התקינה במדינת ישראל וכולנו רואים, לכן הדו"ח הזה מאד חשוב ומה שעוד חשוב, אם יהיה יותר מידע, אם תהיה באמת אפשרות לדו"ח שמדובר בו לאסוף דו"ח נתונים אמיתי בזמן אמת , אני חושבת שזה יתרום מאד לתקינה, יתרום מאד לתקנים יותר טובים וישפיע גם על אלה שמתנדים לתקנים לפעול.
ורד אורן: יחד עם זאת אם היתה יותר מודעות ואם מדברים על המגזר הערבי ששם אין מודעות לנושא הזה ומספר התאונות שם גדול מאד אז לפי דעתי מודעות באה לפני תקציב וכמובן האכיפה שחסרה במדינת ישראל היא גם אלמנט חשוב.
זבולון אורלב: אני מאד מסכים איתך.
זבולון אורלב: תאמרי לי המתחמים לחדרי כושר פתוחים יש תו תקן?
ורד אורן: לא, עכשיו זה בדיוק בתהליך לעשות תקן לנושא הזה שוב מלחמות קצת בין משרדי ממשלה וכל מיני גורמים אבל המגמה היא לעשות תקן ייחודי זה אגב נושא שאנחנו העלנו ומשרד תמ"ת אימץ אותו.
זבולון אורלב: מה לוח הזמנים?
ורד אורן: אני לא יודעת בדיוק איפה עומד, אני אוכל לברר את זה.
זבולון אורלב: אז יש לי בקשה אם תוכלי לבדוק ולהעביר מכתב לוועדה מה לוח הזמנים הצפוי.
מיכל אונקובסקי: מה שמעניין שם היינו צריכים לחכות לנתונים שמראים על ההיפגעות הזו היינו מקבלים אותה עוד חמש שנים עם הזמינות של היום ועצם העובדה שאנחנו יכולים עכשיו לראות את עליות האלה בעקבות הפיילוטים שאנחנו עושים אז כבר זה מטופל ע"י מכון התקנים תראה את הקשר בין הזמינות לעשייה.
זבולון אורלב: ד"ר אברהם שכטר קופת חולים מאוחדת.
אברהם שכטר: שלום בוקר טוב וגם כמובן לברך את בטרם.
אברהם שכטר: לי יש תפקיד כפול גם יש לי תפקיד מינהלי אני אחראי על תחום רפואת ילדים מאוחדת בירושלים אבל אני גם רופא ילדים יש לי מרפאה ואני עובד כל יום כרופא ילדים ודווקא אני רוצה לדבר כמה מילים כרופא בשטח לפי החוברת כאן, אני בשלוש שנים האחרונות רופא בעיר שפה היא נחשבת כאשכול אחד זה ילדים בסיכון גבוה לפי כל המימדים ואני חושב שהמילה שחזרה פה כל הזמן, המודעות, היא הבעיה ויש פה עניין גם של היחידים, הורים וילדים וגם של המערכות של העיר.
זבולון אורלב: זה לא חוקי כי יש חוק שאני מכיר באופן אישי את זה שחוקק את החוק הזה שילדים עד גיל 6 מחויבים בהשגחה של מבוגר ולא של קטין.
אברהם שכטר: אוקי זה יפה לחוק בשטח זה לא קיים והילדים האלה אז הדודה בת השבע נתנה את התינוק בן השבעה חודשים לחברה שלה באותו גיל והילד הזה פשוט נפל וחבט את הראש שלו והוא מופיע פה בסטטיסטיקה של נפילות.
אברהם שכטר: אז מה עושים?
אברהם שכטר: אני רוצה עוד דבר אחרון לומר לגבי נתונים.
אברהם שכטר: שוב אני מייצג את מאוחדת אבל אני יודע שזה מופיע גם בקופות אחרות, היום הכל ממוחשב ובתיאוריה יש מקום לסמן בתוכנת המחשב של הרופא מה סיבת הביקור האם זו תאונה, האם זו תאונת דרכים, האם זו תאונת בית.
אברהם שכטר: הנתונים האלה אף פעם לא ממולאים גם לא יפה להגיד, אין לנו זמן כשאני נכנס לתיק זה מחלה וכדי לתת נתון אמיתי אני צריך רגע לעצור, ללכת לשדה לתקן האם הרופאים מקפידים על זה?
אברהם שכטר: לא יפה להשמיץ אני מניח שלא כולם חלקם כן.
אברהם שכטר: אז בנושא הנתונים גם האבחנה שמכניסים היא לא תמיד מדויקת וגם אם מכניסים אם יבוא אלי ילד היום והוא נחתך אז אני אכניס אבחנה של חתך, זה לא ספציפי , זה לא אומר מה ומי ולכן הנתונים חלקם קיימים אבל הם לא מדויקים .
זבולון אורלב: תודה רבה לך ד"ר שכטר.
זבולון אורלב: נכנס אלינו סגן יו"ר הכנסת חבר הכנסת מגלי והרבה שבגלל שיש לו מחויבויות אחרות נוספות בקש רשות דיבור.
מגלי והבה: אדוני היו"ר החברים שנמצאים כאן, אין ספק ואני רוצה להגיד לכם ובכנות, אנחנו כאן בכנסת לא כולם מודעים אפילו למה שמתרחש בעולם הילד אמנם יש 2.4 מליון ילדים מגיל 0-17 ואני זוכר שהתחלנו להתעורר לנושא אחרי שבקיץ האחרון היו תשעה או עשרה ילדים שנפגעו בצורות שונות והלכו לעולמם.
מגלי והבה: אין ספק שאני במציאות כשהגיע הנושא גם אני בעצמי יזמתי הצעה לסדר בנושא ואז אתה היית שותף לאותה הצעה נגלה לפנינו גודל האסון כשאנו מדברים על גילאים אלו ואנחנו שמענו על מודעות שלצערי הרב גם רוצים להסתכל על כל החתך החברתי בישראל אז ישר קופץ גם הערבים שהם לא מספיק שהם, לא רוצה להשתמש במילה לא יפה, דפוקים יותר, גם בנושא הזה הם יותר בעייתיים כלומר 3.3 יותר מהמגזר היהודי והמודעות הזו של הדאגה לא רק להביא ילדים לעולם , היום דווקא שמעתי נתון מעניין שיש חזרה והממוצע של הילודה אצל הערבים היא ברברס פחות ובירידה מהיהודים.
מגלי והבה: היהודים צריכים להיות מודאגים עכשיו?
מגלי והבה: לא יודע כולנו צריכים להיות מודאגים שהילדים שלנו נביא אותם לעולם , נטפל בהם, נדאג לשלומם ולחינוכם ואני בסך הכל כשאני רואה את הנתונים, לממשלה יש סדר עדיפויות מאד יפה שאנחנו רואים אותו ולא רוצה להכניס אתכם לצרות אחרות שאתם חיים בהם אבל אני בטוח שתסכים איתי היו"ר שסדר העדיפויות שלנו הלאומי צריך לטפל בילדים שלנו שזה העתיד שלנו ואם נדע לטפל בהם ונקצה את המשאבים -
מגלי והבה: אז תרשו לי יש לנו הרבה מחויבויות וועדות אחרות וזה לנהל ועדות אחרות אז שוב להודות לכל מי שנמצא כאן ואדוני היו"ר אני יודע מה אתה עושה כיו"ר היה לך תרומה בנושא החינוכי על כל הדורות של הנוער שלנו ועכשיו יש לך תרומה ייחודית שאתה מקדם את הנושאים האלה ואתה מקבל את כל התמיכה שלנו ואני מודה לכם.
זבולון אורלב: לילי הלפרין מנהלת תוכנית אמת לנוער בסיכון.
לילי הלפרין: שש הערות קצרות.
לילי הלפרין: אני עובדת עם הורים , ילדים, מתבגרים וצוותים חינוכיים מה שיש לי לומר על הנושא הזה 4 הערות ושתיים ככה יישומי.
לילי הלפרין: הרבה פעמים אני נתקלת במצב של הורים מזניחים בגלל מצב כלכלי אבל איך שהוא בגלל זה הם גם מאמצים אידיאולוגיה חינוכית שזה ככה היה בזמנם זה בסדר כלומר הם משאירים את הילדים בלי ביבי סיטר כי אין כסף לביבי סיטר רק שהם מספרים את זה ומרגישים לא נוח אז הם אומרים שזה טבעי וזה בסדר אגב וזה לא נראה להם חריג.
לילי הלפרין: מה שאני מציעה אחד, הנושא הזה.