GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב פיש: לא קרה שביקשו ממשרד הבריאות לעשות פיקוח על מוסד ואנחנו לא עושים.
זאב פיש: זה לא קיים.
עירית ליבנה: העל יסודי הוא מוכר, וזה באותה רוטינה של בקרה.
חיים הלפרין: כל העל יסודי הוא מוכר שאינו רשמי.
זאב פיש: אני מניח, שזה אותו דבר.
זאב פיש: אותו תהליך.
עירית ליבנה: זה אותו דבר.
עירית ליבנה: זה אותו הליך של בקרה.
זבולון אורלב: האם אתה חושב שאנחנו נסתפק בכך, שאתה אומר ש"אתה מניח".
זאב פיש: אני יודע בוודאות מוחלטת, שאם משרד החינוך פונה ומבקש חוות דעת ממשרד הבריאות או מבקש לבצע פיקוח, אנחנו עושים זאת.
זאב פיש: אין כזה דבר שלא עושים.
זאב פיש: אין דוגמא אחת כזו לאורך כל השנים.
זבולון אורלב: אבל אתה שומע מהם, שלא עלה על דעתם לבקש מכם.
זאב פיש: אני לא בדקתי את זה.
זבולון אורלב: אולי מישהו לפני 20 שנה ביקש.
זאב פיש: יכול להיות.
זבולון אורלב: אגב, אני הייתי מנהל מוסד פנימייתי לפני 30 שנה, אבל מה שהיה לפני 30 שנה זו לא דוגמא.
זבולון אורלב: אין ספק, שיש פה לקונה שצריך לטפל בה.
זבולון אורלב: נציגת השלטון המקומי, בבקשה.
רות דיין מדר: כמו ששמענו, הווטרינר הרשותי או הרופא הרשותי של העיר מטפל בנושא הזה מכוח זה שמטפלים בכל נושא של תזונה ובריאות בעיר, ולא מכוח איזושהי חקיקה או תקנה המחייבת אותו לפקח.
זבולון אורלב: האם יש לך נתונים: מי כן ומי לא, איפה כן ואיפה לא?
זבולון אורלב: האם זה וולונטארי?
רות דיין מדר: כל עיר מטפלת בזה בהתאם ליכולת שלה, אבל וטרינר רשותי יש בכל עיר.
זבולון אורלב: האם זו החלטה של העירייה, האם היא רוצה להיות מעורבת או לא רוצה להיות מעורבת?
זבולון אורלב: ירצו יאכלו, לא ירצו לא יאכלו?
זבולון אורלב: זה עצוב.
זבולון אורלב: ראינו בדוח, שיש רשויות מקומיות שהן באמת מעורבות ומקדישות מאמץ, וראוי לשבח אותן.
רות דיין מדר: המדינה צריכה להחליט של מי האחריות, מי המפקח.
זבולון אורלב: האם החוזר מנכ"ל שיצא, שקרא לערב את הווטרינרים, לא מתואם אתכם?
עירית ליבנה: היתה ועדה משותפת, בה השתתפו המרכז לשלטון מקומי, הורים, רשויות ספציפיות, מנהלי אגפי חינוך, משרד הבריאות ומשרד החינוך.
עירית ליבנה: חוזר המנכ"ל ממנו אתה מצטט מדבר על כל ההיבטים: תפקיד ההורים, תפקיד המערכת, תפקיד הרשות המקומית, תפקיד בית הספר והגן.
עירית ליבנה: לכל אחד יש תפקיד.
זבולון אורלב: אני רוצה שיידע הציבור, שחיפה, ירושלים וטבריה לא מעורבות בפיקוח על ההסעדה במוסדות החינוך, ומטילות את האחריות על משרדי הממשלה.
זבולון אורלב: לעומת זאת, במודיעין ובחולון השירות הווטרינרי בודק את הארוחות המגיעות למוסדות החינוך.
חיים הלפרין: גם באשקלון ובתל אביב.
זבולון אורלב: את אלה שמעורבות צריך לציין לטובה, כדי שהציבור יידע להעריך את הרשויות המקומיות האלה.
זבולון אורלב: אני חושב, שכאן יש מקום לשיפור.
זבולון אורלב: למה הווטרינר בתל אביב כן בודק והווטרינר בחיפה לא בודק?
זבולון אורלב: האם זו לא אותה מדינה?
זבולון אורלב: אם הבדיקה של השירות הווטרינרי דרושה, אז היא דרושה בכל הארץ.
זבולון אורלב: אם היא לא דרושה, אז למה מבזבזים כוח אדם ברשויות שכן עושות את זה?
זבולון אורלב: האם אי אפשר לקיים דיון בעניין הזה ולקבוע עמדה בשלטון המקומי?
חיים הלפרין: אנחנו לא מייצגים את משרד החקלאות, אבל נדמה לי שעל פי האחריות של הווטרינרים מול משרד החקלאות הם כן מחויבים לעשות זאת.
קריאה: רק לגבי מזון מהחי.
קריאה: אני מדברת מהשטח.
קריאה: לי יש קייטרינג.
זבולון אורלב: נדמה לי, שמשרד החקלאות הוא משרד ממשלתי וגם משרד החינוך הוא משרד ממשלתי, אז למה שלא ידברו אחד עם השני?
זבולון אורלב: אם חוזר המנכ"ל הוא מחייב, אז צריך שגם משרד החקלאות יוציא חוזר לווטרינרים ויאמר שזה שירות חובה שצריכים לתת.
זבולון אורלב: נראה שהדבר הזה לא סגור.
זבולון אורלב: אהוד פלג, מנכ"ל המועצה לצרכנות, בבקשה.
אהוד פלג: אני מבקש להתחבר לנושא של הדוח דרך פסקת הסיום שלו, ולהתריע על היבטים בעייתיים אחרים בנושא של הפיקוח על המזון בבתי הספר.
אהוד פלג: מסכמת עורכת הדוח את הדוח שלה במילים האלה: "ממצאי הבדיקה שנערכה במסגרת מסמך זה מעידים כי תמונת המצב שעליה מדבר דוח מבקר המדינה בשנת 2009 לא השתנתה באופן מהותי מאז פרסום דוח המבקר, וכי הליקויים המהותיים שמצא המבקר ופעולות הפיקוח והבקרה על מפעל ההזנה עומדים בעינם".
אהוד פלג: אני מבקש להתייחס לא למפעל ההזנה אלא לתופעה שהיינו עדים לה פה, שמאוד בלטה בדיון עד כה, של נפילה בין הכיסאות של נושא כל כך חשוב וכל כך חיוני לבריאות של ילדנו.
אהוד פלג: אני מבקש להתייחס לאיכות המזון וההשפעה הבריאותית שלו, בייחוד על נושא ההשמנה.
אהוד פלג: אני לא אכביר מילים, משום שהבית הזה נדרש לסוגיה לא אחת וגם משרד החינוך קבע את ההוראות המתאימות, שהן צריכות להיות נר לרגלי כל פעולת הפיקוח על נושא התזונה בבתי הספר.
אהוד פלג: ישנו מסמך שלא צריך לשנות בו פסיק, שהוא חוזר מנכ"ל 2006 של משרד החינוך.
אהוד פלג: מסמך זה מפרט בצורה חיובית ושלילית: מה מותר, מה אסור, מה רצוי, מה מומלץ.
אהוד פלג: זה מסמך שחובר אחרי שיתוף פעולה טוב בין הגורמים הנוגעים לעניין.
אהוד פלג: נשאלת השאלה – והשאלה הזו נשאלת, לצערי, לא בפעם הראשונה ולא בפעם השנייה - מה קורה עם המסמך הזה.
אהוד פלג: המסמך הזה בא להתמודד במערכת החינוך עם תופעה שהיא בעיה עולמית.
אהוד פלג: בעיית ההשמנה היא בסדרי גודל ובמונחים של מגיפה.
אהוד פלג: היא אחראית להרבה מאוד תחלואה ותמותה.
אהוד פלג: אני לא ארחיב על זה, כי הדברים ידועים.
אהוד פלג: השמנת הנוער בישראל גם היא כבר בעיה ידועה.
אהוד פלג: לכן, ההוראות האלה הן מאוד חשובות.
אהוד פלג: השאלה היא, האם הן נאכפות.
אהוד פלג: המועצה לצרכנות ערכה כמה וכמה בדיקות במהלך השנים, ומהן עלה שמידת היישום של הוראות חוזר המנכ"ל הזה בבתי הספר היא מועטה ביותר.
אהוד פלג: האכיפה של ההוראות האלה היא מועטה ביותר.
אהוד פלג: בדיונים קודמים שערך הבית הזה, גם בוועדת החינוך בראשותך, אדוני, עלתה תמונה הדומה לתמונה שעלתה פה - נפילה בין הכיסאות בין שלוש הרשויות: משרד החינוך, משרד הבריאות והשלטון המקומי.
זבולון אורלב: עכשיו גילינו גם צלע רביעית - השירותים הווטרינריים.
אהוד פלג: לגבי סוגיית הבשר.
אהוד פלג: המועצה הציעה בדיונים הקודמים, לחייב את מנהלי בתי הספר.
אהוד פלג: צריכים להתחיל באיזשהו מקום.
אהוד פלג: צריך קצה חוט, וממנו להתקדם.
אהוד פלג: המועצה הציעה לחייב את מנהלי בתי הספר, כמי שאחראים על מה שקורה בתחומם, לתת דוח מצב למשרד החינוך על מידת ההתאמה של המזון הנמכר בבתי הספר - מכונת המשקאות המתוקים ומהמזון הנמכר בבתי הספר – לחוזר המנכ"ל, על מנת שאותו גורם יוכל לאסוף את נתוני שלושת הגורמים.
אהוד פלג: אנחנו מציעים, שמשרד החינוך ירכז את זה, היות ואנחנו מדברים על מה שקורה בבתי הספר.
אהוד פלג: זה יהיה כוח שיפסיק להשליך מאחד לשני את האחריות.
אהוד פלג: פתאום נהיו מנומסים מאוד.
אהוד פלג: זה לא מבקש, וזה מבלי שמבקשים ממנו לא עושה.
אהוד פלג: יופי של תרבות התנהגות, אבל אנחנו מדברים פה על חרדה לבריאות התלמיד.
אהוד פלג: על בסיס דוח כזה שחייב להתבצע, תוצף הבעיה ונוכל לטקס עצה.
אהוד פלג: דבר שני – אני מזכיר שיש קוד, שאומץ לאחרונה על ידי ארגון הצרכנים הבינלאומי, לגבי המותר והאסור בנושא של מכירת מזון משמין או מזון לא בריא לקטינים.
אהוד פלג: בנושא הזה לא יצטרכו לשנות הרבה מחוזר המנכ"ל, שהוא המסמך המנחה וממנו אפשר להתקדם.
אהוד פלג: ישנה חקיקה שנעצרה בכנסת, שיזמה אותה חה"כ אורית נוקד, שרת החקלאות, והמשיכה אותה בכנסת הקיימת חה"כ רוחמה אברהם.
אהוד פלג: החקיקה הזו לא מתקדמת.
אהוד פלג: אשמח אם הוועדה הזו תקרא לקדם את אותה החקיקה של איסור פרסום מזון משמין לקטינים, שגם לה בסופו של דבר ישנה השפעה על מה שנמכר בבתי הספר.
אהוד פלג: מדוע?
אהוד פלג: מחקר שהמועצה לצרכנות הזמינה הראה את ההקשר הוודאי – ומחקרים דומים כאלה קיימים בעולם – בין פרסומות של מזון משמין לבין צריכת אותם מזונות משמינים על ידי התלמידים.
אהוד פלג: בדיונים קודמים בבית הזה באו בעלי המזנונים ואמרו: "אנחנו ניסינו להציב מזון בריא, על פי ההוראות החיוביות של חוזר המנכ"ל, אבל לא היה לו ביקוש מצד התלמידים, והם יצאו מחוץ לבתי הספר לחנויות הסמוכות שאינן כפופות לחוזר המנכ"ל ודרשו את המזון המשמין האסור על פי הוראות חוזר המנכ"ל.
אהוד פלג: כלומר, המאמצים צריכים להיות פה משולבים.
אהוד פלג: אם אנחנו נטפל בקידום החקיקה שתגביל את הפרסומות, אנחנו גם נטפל בסוגיית הביקוש על ידי הקטינים.
אהוד פלג: בצורה כזו נוכל להשפיע על המצב.
אהוד פלג: בנוסף, אני מבקש להכניס את הוראות חוזר המנכ"ל כסעיף חובה במכרזים לאספקת שירותי מזון בבתי הספר.
זבולון אורלב: האם בדקת את המכרזים והם לא כאלה?
אהוד פלג: אם המכרזים הם כאלה, היה צריך באופן מיידי לשלול את רישיון העסק.
זבולון אורלב: האם אתם מוכנים לבדוק את המכרזים?
אהוד פלג: אנחנו מוכנים לעשות בדיקה, אבל יושב פה השלטון המקומי.
אהוד פלג: למה אנחנו צריכים להרחיק לכת?
אהוד פלג: זה צריך להיעשות בשיתוף פעולה, והגורמים יושבים כאן.
רות דיין מדר: זה מתקיים.
אהוד פלג: אז מי אוכף את זה?
רות דיין מדר: הרשות המקומית מכניסה את זה כתנאי בהסכם.
אהוד פלג: האם היא בודקת שאכן ה מכובד ואם לא היא שוללת רישיון עסק?
רות דיין מדר: זה תנאי בהסכם.
קריאה: זה לא נכון מה שאתם אומרים.
אהוד פלג: הנקודה הזאת, לדעתי, לא מטופלת.
אהוד פלג: ישנה נקודה אחרונה שאני רוצה לציין, והיא הנקודה הכי עדכנית.
אהוד פלג: לפני כחודש המועצה לצרכנות בשיתוף עם ערוץ 10 בטלוויזיה ערכה בדיקה בנוגע להיגיינה של הברזיות בבתי הספר, ומצאה ממצאים איומים ונוראים.
אהוד פלג: אנחנו קראנו למשרד החינוך, משרד הבריאות והשלטון המקומי, לנצל את חופשת הקיץ, שגם לא התקצרה ואין בעיה, ולחטא ולהכשיר את הברזיות מהן שותים הילדים שלנו.
זבולון אורלב: אני רוצה לומר לאנשי משרד החינוך, שאתי וייסבלאי לקחה את החוברת החדשה שלכם ורשמה עבורי את הנתונים המעודכנים של הסעיפים שקראתי בראשית הישיבה.
זבולון אורלב: זמן הגעת המזון – בגני הילדים הנתון הישן היה 33% ועכשיו זה 27%.
זבולון אורלב: ישנה ירידה.
זבולון אורלב: בקרב בתי הספר 20% היה לא תקין, ועכשיו 0%.
זבולון אורלב: אחסון המזון – בגני ילדים דובר על 34% ועכשיו מדובר על 49%.
זבולון אורלב: אתם אמרתם שיש התקדמות.
זבולון אורלב: בבתי הספר דובר על 4%, ועכשיו 0%.
זבולון אורלב: מספר המנות – בקרב גני הילדים 6% היה לא תקין, ועכשיו 19%.
זבולון אורלב: בקרב בתי הספר 12% היה לא תקין, ועכשיו 25%.
זבולון אורלב: בדיקות מעבדה – ישנה ירידה מ-15% ל-3%.
זבולון אורלב: לצד הירידה, שצריך תמיד לשבח אותה, יש גם נתונים אחרים.
זבולון אורלב: זה לא חד משמעי שהנתונים הם יותר טובים.
עירית ליבנה: יש שיפור.
זבולון אורלב: אבל לצד השיפור יש גם הרעה.
עירית ליבנה: בסדר.
עירית ליבנה: נבדוק.
זבולון אורלב: ממה שדיווחתם האדם הסביר כמוני הבין שיש לברך.
זבולון אורלב: בצד השיפור שיש בזמן הגעת המזון ובבדיקת המעבדה, יש בעיה בתחום אחסון המזון ומספר המנות.
זבולון אורלב: אלה דברים לא פשוטים.
זבולון אורלב: אלה דברים קריטיים.
זבולון אורלב: זה לא חד משמעי.
זבולון אורלב: ד"ר זיוה שטאל, מנהלת המחלקה לתזונה במשרד הבריאות, בבקשה.
זיוה שטאל: על פי מה שנדרש לאחרונה על ידי מבקר המדינה וגם לאור מה שקורה בעולם למען מניעת השמנה, משרד הבריאות פועל למניעת השמנה ועידוד הפעילות הגופנית.
זיוה שטאל: אנחנו עובדים ביחד עם המשרדים השונים, בעיקר עם משרד החינוך, התרבות והספורט, להפעיל בשנה הקרובה תוכנית לאומית למניעת השמנה ועידוד הפעילות הגופנית.
זיוה שטאל: באוגוסט השנה תוגש הצעת מחליטים למשרד ראש הממשלה לאישור התוכנית.
זיוה שטאל: במסגרת הזו לכל משרד יש תפקיד וחלק במניעת ההשמנה.
זיוה שטאל: משרד החינוך יכולים לפרט את התפקיד שלהם.
זיוה שטאל: כך גם משרד התמ"ת ומשרד הספורט.
זיוה שטאל: זו תוכנית מאוד גדולה ומאוד מפורטת.
זיוה שטאל: פרוייקטור שגויס לנושא והתחיל לעבוד לפני חודשיים.
זיוה שטאל: גם נושא ההסעדה במוסדות השונים, החל מהמעונות לגיל הרך ועד לאוניברסיטאות, נלקח בחשבון בתוכנית הזו.
זבולון אורלב: כאשר הזכרת את המנות לגיל הרך, היו פה שני אנשים שחייכו.
זיוה שטאל: מה נעשה עד עכשיו?
זיוה שטאל: יש לנו המלצות ותוכנית פעולה לכל המשרדים.
זיוה שטאל: במסגרת משרד החינוך 60 בתי ספר אמצו את התוכנית של בתי ספר מקדמי בריאות, והם גם אחראים לבדוק את התזונה בבתי הספר ולהסביר לילדים מה לאכול ומה לאכול, ולא רק לקפוץ לצד השני של הגדר.
זבולון אורלב: מה זה בית ספר מקדם בריאות?
עירית ליבנה: אני אסביר.
זיוה שטאל: בשנת 2011 יתחיל פיילוט ב-7 רשויות מקומיות של עיר פעילה ובריאה ביחד עם העירייה.
זיוה שטאל: לשכות הבריאות של המשרד מפעילות 40 תוכניות קהילתיות שונות, ממוקדות בנושאים של תזונה ופעילות גופנית, כולל כניסה לבתי ספר והסברים לילדים.
זיוה שטאל: יש מפגשים עם תעשיית המזון – ואני אישית עושה אותם – כדי לשפר את האיכות התזונתית של המזון המתועש.
זאב פיש: היום היא עושה את זה.
זבולון אורלב: היא אמרה שזה יהיה.
זיוה שטאל: היום אני מקיימת מפגשים עם תעשיית המזון, כדי לשפר את האיכות התזונתית של כלל המזון.
זיוה שטאל: אנחנו מפחיתים את כמות הנתרן במזונות, אנחנו מפחיתים בסוכרים.
זיוה שטאל: זה לא תהליך של בום וגמרנו.
זיוה שטאל: זה תהליך הדרגתי, כדי שהציבור יתרגל לטעם החדש לאורך זמן בלי שינויים גדולים מדי כדי שיאכלו את המזון.
זיוה שטאל: הוקצו 26,000,000 שקלים לשנת 2011 לקידום אורח חיים בריא.
זיוה שטאל: אמרתי קודם, שגם מונה פרוייקטור לנושא.
זבולון אורלב: אני מודה לך על הדברים.
זבולון אורלב: תמיד כאשר מגיעים לכנסת יש נטייה כזאת לומר: עכשיו אנחנו מתכננים לשנה הבאה.
זבולון אורלב: הדברים נרשמים, והם גם ודאי ייבדקו יום אחד.
זבולון אורלב: למה זה לא התחיל לפני שנה?
זבולון אורלב: למה את לא יושבת היום ואומרת: בתחילת השנה התחלנו לפעול ב-60 בתי ספר?
זבולון אורלב: אין לי שום דבר נגדך אישית.
זבולון אורלב: זו מגיפה כללית בכל משרדי הממשלה.
זבולון אורלב: יושבים פה ואומרים: "בשנה הבאה נתחיל".
זבולון אורלב: יותר טוב מאוחר מאשר לעולם לא.
זבולון אורלב: אני מאחל הצלחה.
זיוה שטאל: תודה רבה.
זבולון אורלב: גאולה פרבר בעלת חברת מזון, בבקשה.
גאולה פרבר: אני באה מהשטח, ואני תזונאית במקצועי.
גאולה פרבר: אני עובדת עם קרן קרן רש"י ועם יובל חינוך, שזאת תוכנית בעיריית תל אביב המפעילה את ההזנה.
זבולון אורלב: בתל אביב זה מעבר לחוק ארוחה יומית.
גאולה פרבר: נכון.
גאולה פרבר: יש שיפור רב.
גאולה פרבר: אנחנו מקבלים מקרן קרן רש"י מידע עם איזה ספקים לעבוד.
גאולה פרבר: יש ביקורת שבועית, אם אכן אנחנו עובדים עם הספקים שקיבלנו הנחיות לעבוד איתם.
גאולה פרבר: כמו כן, מדי שבוע-שבועיים יש ביקורת של התזונאים הבאה לבקר את המזון אצלנו בקייטרינג.
גאולה פרבר: הועלתה כאן הסוגיה של הווטרינר.
גאולה פרבר: אני ביקרתי אצל הרבה וטרינרים בערים השונות שאנחנו עובדים איתן.
גאולה פרבר: לראשונה שבאתי הם אמרו: "מה את רוצה מאיתנו?
גאולה פרבר: אנחנו בודקים רק מזון מהחי, אנחנו לא בודקים מזון מבושל.
גאולה פרבר: אנחנו לא יודעים מה רוצים מאיתנו".
זבולון אורלב: מה פירוש מזון מהחי ולא מזון מבושל?
גאולה פרבר: כאשר בא מרבק עם האוטו הגדול עם הבשר, הם נכנסים לאוטו של מרבק ובודקים את הטמפרטורה ואת סוג הבשר.
זבולון אורלב: לא מזון מוכן.
גאולה פרבר: בדיוק.
זבולון אורלב: האם משרד החינוך לא יודע את זה?
גאולה פרבר: יש לנו בעיה עם זה.
גאולה פרבר: אנחנו פנינו גם למשרד החינוך.
גאולה פרבר: הם לא יודעים מה הם צריכים לעשות.
גאולה פרבר: מזון מבושל הם לא בודקים.
זבולון אורלב: האם פנית לווטרינריים בכל הרשויות המקומיות איתן את עובדת?
גאולה פרבר: הייתי אצל הווטרינריים בהרצלייה, בחולון.
זבולון אורלב: אבל על חולון כתוב אחרת.
גאולה פרבר: הבדיקה לא נעשית כמו שצריך.
גאולה פרבר: הם לא יודעים מה לבדוק.
זבולון אורלב: מי דיווח קודם שבחולון המצב בסדר?
אתי וייסבלאי: אני דיברתי עם הווטרינר בחולון.
גאולה פרבר: מה הם בודקים?
זבולון אורלב: האם את היחידה שנותנת את המזון בחולון?
גאולה פרבר: לא יודעת.
גאולה פרבר: האוכל מגיע בתוך קלקר סגור.
גאולה פרבר: מה הם יכולים לבדוק?
גאולה פרבר: האם זאת לא מלאכה לבטלה?
זבולון אורלב: אתי בנימין מהנהגת ההורים הארצית, בבקשה.
אתי בנימין: אני לא מסירה את האחריות ממשרד החינוך.
אתי בנימין: אני מופתעת ואולי מבולבלת מעצם העובדה שמשרד הבריאות לא מפקח על המזון שמקבלים הילדים שלנו בבתי הספר – לא על המזון שמגיע באמצעות קייטרינג ולא על המזון הנמצא במזנונים ובקיוסקים.
זאב פיש: אף אחד לא אמר כזה דבר.
אתי בנימין: אתה עכשיו אמרת שאתם לא מפקחים, שאתם נתתם את ההנחיות למשרד החינוך והוא פועל לפי התורה שלכם.
זאב פיש: לגבי מזנונים ובתי אוכל אמרנו דברים הפוכים.
זאב פיש: זה מפוקח לפי חוק רישוי עסקים, גם על ידי מרכז שלטון מקומי וגם עלי משרד הבריאות.
אתי בנימין: לפי דוח של האגף לביקורת מנהלית בשלטון המקומי ומשרד הפנים בשנת 2006, 43% מן העסקים בתחום המזון פעלו ללא רישיון עסק.
אתי בנימין: על איזה פיקוח אתה מדבר?
זאב פיש: את לא מבינה את החוק.
זאב פיש: זה לא רישיון עסק שלא אישרו אותו.
זאב פיש: היא לא מבינה את הנושא.
זבולון אורלב: מאיפה קראת את הנתון הזה?
אתי בנימין: סעיף 2 בדוח שלכם.
זאב פיש: הדוח הוא נכון, אבל את לא מפרשת אותו נכון.
אתי בנימין: סעיף 2 מתייחס למשרד הפנים והשלטון המקומי.
אתי בנימין: לפי דוח האגף לביקורת מנהלית בשלטון המקומי-משרד הפנים, בשנת 2006 43% מן העסקים בתחום המזון פעלו ללא רישיון עסק.
זאב פיש: אז מה?
אתי בנימין: "אף כי מנהל מוסד חינוכי איננו אמור להתקשר עם ספק המזון שאיננו בעל רישיון עסק, כאשר קיימים ספקי מזון רבים שאינם בעלי רישיון עסק המציעים שירותים לבתי ספר ובהעדר פיקוח ראוי, כפי שנראה להלן על התקשרות של בתי ספר עם הספקים, מחוץ לתוכנית ההזנה, הסיכוי כי המוסד החינוכי יתקשר עם ספק מזון שאיננו בעל רישיון עסק, עולה".
אתי בנימין: זה הדוח של מחלקת המחקר של הכנסת.
אתי בנימין: אני מאמינה בדוח הזה.
אתי בנימין: אני מכירה את העבודה שלהם.
אתי בנימין: הם עושים עבודה נפלאה, ואני עובדת לפי הדוח הזה.
אתי בנימין: משרד החינוך לא מפקח מספיק.
אתי בנימין: משרד הבריאות לא מפקח מספיק.
אתי בנימין: הווטרינרים לא יודעים מה הם עושים, בתי הספר עושים מה שהם רוצים, ובסופו של דבר מי שנופל בין הכיסאות אלה הילדים שלנו.
אתי בנימין: אולי אנחנו כהנהגת הורים ארצית נצטרך לשקול צעדים, איך אנחנו פועלים עכשיו.
אתי בנימין: אולי נבקש לסגור את כל המזנונים בבתי הספר, אנשים שלנו ייכנסו לבקש רישיונות, ייכנסו למזנונים ויפקחו על האוכל שהילדים שלנו מקבלים שם ובאיזה תנאים המזון מוחזק שם, אם בכלל.
זבולון אורלב: אני מבין, שאם יש רישיון עסק לאותו מזנון מזון בתוך המוסד החינוכי, אזי יש גם פיקוח של משרד הבריאות.
אתי בנימין: רישיון עסק לא מספק אותי, ואני אגיד לך למה.
אתי בנימין: רישיון עסק ניתן בתחילת השנה.
אתי בנימין: אף אחד לא מפקח עליו במהלך השנה.
אתי בנימין: אני מודיעה לך, אדוני היו"ר, שלא פעם אני מקבלת תלונות מהורים על מה שקורה במזנונים האלה במהלך השנה.
זבולון אורלב: זאת שאלה שמשרד הבריאות צריך להתייחס אליה, מה קורה אחרי שנותנים בפעם הראשונה רישיון עסק.
זבולון אורלב: האם מאותו מועד ועד עולם לא מפקחים, לא בודקים וכו'.
זבולון אורלב: זאת שאלה טובה.
זבולון אורלב: בכל מקרה, אני מסכים איתך שפיקוח הורים הוא תמיד רצוי.
זבולון אורלב: מאיר אסרף מעמותת יה"ל – לטיפול ברגישויות מזון בקרב ילדים, בבקשה.
זבולון אורלב: אני קיבלתי פתק ממר אסרף, שבו נאמר שיש ילדים שמוגבלים בצורה כזו או אחרת.
זבולון אורלב: גם בזה טיפלנו בוועדה החינוך – ילדים בעלי רגישויות שונות ואלרגיות שונות.
זבולון אורלב: יש גם דברים שאפילו מסכני חיים: גלוטן וכו'.
זבולון אורלב: מה קורה איתם בתוך כל הסיפור הזה?
זבולון אורלב: בואו ניתן למר אסרף להציג את הבעיה.
מאיר אסרף: אני הקשבתי קשב רב על הדיון המעניין על הפיקוח על ההסעדה, ובטרם אני אפתח את דבריי אני רוצה לברך את משרד החינוך על המפעל החשוב הזה.
מאיר אסרף: זה מפעל חשוב, זה פרויקט ענק, הם עומדים במשימה באופן כללי.
מאיר אסרף: למה באופן כללי?
מאיר אסרף: כפי שחברי מהמועצה לצרכנות אמר, חוזרי המנכ"ל של משרד החינוך לא מהווים את הבסיס של המכרזים שבסופו של דבר יוצאים.
מאיר אסרף: איך אנחנו יודעים את זה?
מאיר אסרף: עמותת יהל היא עמותה המייצגת הורים לילדים שיש להם רגישויות מזון.
מאיר אסרף: הגברת עירית לבנה מוכרת לנו.
מאיר אסרף: היא משתפת פעולה, היא מקדמת את הנושא ימים כלילות ועושה כל שביכולתה כדי לסייע לעמותה.
מאיר אסרף: לצערנו, כאשר הדברים יוצאים החוצה לספקים חיצוניים הדברים נמצאים פחות בשליטה.
מאיר אסרף: למה אני מתכוון?
מאיר אסרף: חוזר מנכ"ל בנושא אורחות חיים במוסדות חינוך קובע את מחויבויות הספק: "הספק יכין מנות אישיות לילדים בעלי צרכים מיוחדים: צליאק, סוכרת, צמחוניים – על פי המידע שיימסר באמצעות בית הספר לספק, על ידי ההורים ובאחריותם".
מאיר אסרף: הורים פונים לבית הספר, פונים לספק, פונים להנהלה של משרד החינוך, ומציינים שלילדים שלהם יש רגישות למזון, ולא מקבלים שום מענה.
מאיר אסרף: התשובה הפורמאלית שהם מקבלים ממשרד החינוך: "עדיין אין ספק מזון שעומד באותן דרישות".
עירית ליבנה: של משרד הבריאות.
מאיר אסרף: כלומר, אין מזון לאותם ילדים אלרגיים בבתי הספר.
זבולון אורלב: מי השיב לך ככה?
מאיר אסרף: ב-5 לינואר משרד החינוך מסר תשובה לאחד ההורים: "מערך ההזנה פועל על פי הנחיות והרשות של משרד הבריאות.
מאיר אסרף: כיוון שאין עדיין ספק מזון העומד בדרישות של משרד הבריאות לייצור מנות מזון המתאימות לרגישות זו, אין אפשרות לספק לתלמיד מנה מותאמת".
מאיר אסרף: הרגישות המדוברת היא רגישות לאגוזים.
מאיר אסרף: הרבה ילדים עם רגישות למזון רגישים לאגוזים.
זבולון אורלב: אני רוצה שמשרד הבריאות יקשיב לדברים.
זאב פיש: אני מקשיב.
זבולון אורלב: כלומר, כל הילדים בכיתה מקבלים את ההסעדה שלהם, ואותו ילד לא.
זבולון אורלב: כולם יושבים אוכלים, והילד הזה יושב בכיתה ומסתכל איך אחרים אוכלים.
מאיר אסרף: זה חמור מאוד.
מאיר אסרף: אותו ילד נפגע פעמיים.
מאיר אסרף: פעם אחת הוא לא מקבל את המזון שהוא אמור לקבל, ופעם שנייה זו פגיעה חברתית.
מאיר אסרף: נכון שהוא אמור לשבת בנפרד ממילא בגלל הרגישות למזון, אבל בזמן שאחרים אוכלים הוא צריך להביא אוכל מהבית ולרכוש זאת מחשבונו.
מאיר אסרף: יש כאן אי שוויון גם מבחינת חלוקת התקציב.
מאיר אסרף: התקציב מתחלק רק לאלה שאין להם רגישות מזון, ולא לאלה שיש להם את המוגבלות הזו.
מאיר אסרף: מן הראוי, שמשרד החינוך יפרוש את כנפיו הרחבות מבחינת פיקוח על הנושא הזה, ידאג שייצאו מכרזים המותאמים גם לילדים עם רגישויות למזון, ואפילו יפרוש את חסותו ואת פיקוחו – כי ממילא מדובר במכרז חיצוני וזה לא נעשה על ידי משרד החינוך באופן ישיר – גם על אותם צהרונים, על החינוך לגיל הרך ועל אותם גופים, כי ביתר הדברים שהוא מפקח עליהם הוא עושה עבודה לא רעה.
זבולון אורלב: בכמה ילדים מדובר?
מאיר אסרף: מדובר במספר אלפים עם אלרגיות למזון.
עירית ליבנה: לא כולם במסגרת מפעל ההזנה.
מאיר אסרף: נכון.
מאיר אסרף: אתמול בערב הכנתי קרן רשימה של שלושה אנשים שפנו בעניין קרן רש"י.
מאיר אסרף: אני מניח, שיש פניות רבות אחרות שלא מגיעות אלינו, כי לא כולם מכירים את העמותה ולא כולם פונים.
מאיר אסרף: יש פניות רבות שמגיעות למשרד החינוך באופן ישיר.
זבולון אורלב: רבקה גרובר, דיאטנית ראשית מבית חולים ברזילי באשקלון, בבקשה.
רבקה גרובר: ונציגת איגוד הדיאטנים בישראל.
רבקה גרובר: מתוך הדיון עלה צורך מאוד חזק בדיאטנית שתשב ברשות ותעשה את הסינתזה של כל הדברים.
רבקה גרובר: להגיד שהילדים עם הצרכים המיוחדים לא מקבלים הזנה, זה אומר שאיש מקצוע צריך להבין את זה ולתת פתרונות מקצועיים.
רבקה גרובר: כאשר אומרים שמקבלים פחות מנות, אז זה לא משנה מהי המלצת משרד הבריאות.
רבקה גרובר: כל אחד מקבל מנה מוקטנת יותר, וזה מבטל את כל זה שאנחנו עובדים לפי ההנחיה.
רבקה גרובר: אני מציעה לרשויות להציב שם דיאטנית.
רבקה גרובר: דיאטנית תעשה את העבודה.
רבקה גרובר: היא תוכל לעזור כדי לחבר את כל הגורמים מבחינה מקצועית.
זבולון אורלב: נציגי משרד הבריאות, אני מבקש התייחסות לסוגיה הזו של ילדים עם צרכים מיוחדים בתחום המזון.
זאב פיש: אני קודם כל רוצה לענות לגברת.
זאב פיש: לגבי כל מה שקשור לרישוי עסקים - חוק רישוי עסקים הוא חוק העובד עם ובלי קשר למוסדות החינוך.
זאב פיש: זו חקיקה של משרד הפנים.
זאב פיש: משרד הפנים ביחד עם השלטון המקומי מבצע את הפיקוח.
זאב פיש: הרישיון הוא לא לצמיתות.
זאב פיש: הרישיון הוא בהתאם לסוג העסק.
זאב פיש: במסעדות זה לשלוש שנים.
זאב פיש: בקיוסקים ובעסקים קטנים הרשות המקומית עושה את הפיקוח הישיר והעקיף.
זאב פיש: במסעדה שם הכנסת המזון היא מורכבת יותר, העירייה לא נותנת רישיון עסק ללא אישור של משרד הבריאות.
זאב פיש: לצורך קבלת הרישיון, משרד הבריאות בודק.
זאב פיש: בדרך כלל מדובר על ביקורת חוזרת על חוזרת.
זאב פיש: אני לא מכיר הרבה עסקים, שכבר בביקורת הראשונה מקבלים את האישור שלנו.
זאב פיש: אחרי שהעסק מקבל את הרישיון, יש ביקורת שוטפת של הפיקוח העירוני: אגף רישוי עסקים, אגף תברואה, אגף פיקוח עירוני.
זאב פיש: זה חוק רישוי עסקים, וזה ללא שום קשר לנושא כאן.
זאב פיש: אין חקיקה שבבית אוכל, בקיוסק או באיזשהו עסק אחר של מזון, הממוקם בקרבת בית ספר, צריך להיות פיקוח אחר.
זאב פיש: זה לפי צו רישוי עסקים.
זבולון אורלב: דוכן המזון בבית הספר.
זבולון אורלב: אני לא יודע איך לקרוא לו.
עירית ליבנה: קיוסק, מזנון.
זאב פיש: זה לא אותו דבר.
זאב פיש: צריך להבדיל.
זבולון אורלב: דוכן מזון.
זבולון אורלב: אני מבין שהוא מחייב רישוי עסקים.
זבולון אורלב: האם הבדיקה של משרד הבריאות זו רק בדיקה תברואתית או גם בדיקה לגבי איכות המזון הניתן שם?
זאב פיש: לגבי בתי האוכל אין חקיקה אחרת.
זאב פיש: הבדיקה היא תברואתית בלבד.
זאב פיש: זה לפי חוק רישוי עסקים.
זאב פיש: המדינה לא יכולה לומר, שלרישיון עסק מסוג מסוים, לפי חוק רישוי עסקים, יש דרישות א', ולעסק אחר דרישות מסוג ב'.
זבולון אורלב: כלומר, ד"ר שטאל יכולה לכתוב מה שהיא רוצה לגבי מה צריכה להיות המנה החמה שהתלמיד צריך לקבל, אבל בדוכן המזון באותו בית ספר יכול התלמיד לקבל מזון משמין ולא בריא.
אתי בנימין: ולא טרי.
זאב פיש: מי אמר לא טרי?
זאב פיש: אני לא יודע מאיפה הגברת לקחה את זה.
זאב פיש: זה חלק מהפיקוח.
זאב פיש: משמידים מזון.
זאב פיש: יש פיקוח על מזון במדינת ישראל.
יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו רואים פה דבר אחר.
זאב פיש: מה דבר אחר?
זבולון אורלב: לגבי המזון הנמצא בדוכני המזון תחת שמות שונים בבתי הספר אין סמכות לפקח על איכות המזון, טיב המזון וכמויות המזון, אלא רק בהיבטים התברואתיים.
זאב פיש: מה שאדוני ציין אלה הם היבטים תברואתיים.
זאב פיש: כלומר, יש פיקוח על זה.
זבולון אורלב: פיקוח תברואתי.
זאב פיש: איכות המזון, טיב המזון, טריות המזון – תברואתי.
זבולון אורלב: האם איכות המזון זה תברואתי?
זבולון אורלב: אם אדוני מדבר על היבט תזונתי, זה משהו אחר.
זבולון אורלב: כל מה שאדוני הזכיר זה תברואתי.
זבולון אורלב: אני גם צריך ללמוד עוד כמה דברים.
זבולון אורלב: אני מדבר על איכות תזונתית.
זבולון אורלב: לצורך העניין, הכל יכול להיות שם עתיר סוכר, מטוגן ועתיר פחמימות.
זבולון אורלב: אין שום מגבלה.
זאב פיש: זה עסק לפי חוק רישוי עסקים, וזה לא קשור למוסדות החינוך בכלל.
זבולון אורלב: יש הצעת חוק של חה"כ דני דנון ושל הדובר אליכם.
זבולון אורלב: לצערי, ועדת השרים לענייני חקיקה איננה מאשרת את החוק הזה משום מה.
זבולון אורלב: אנחנו חושבים שהמזנונים בבתי הספר מהווים פגיעה קשה בבריאותם של התלמידים.
זאב פיש: אנחנו בעד.
זבולון אורלב: המדינה משקיעה הון עתק כדי להבטיח את האיכות התזונתית של האוכל, ובמקביל הילדים מקבלים צ'יפס ופיתה.
רות דיין מדר: זה לא רע, כל זמן שזה במידה.
זבולון אורלב: האם את מומחית?
רות דיין מדר: לא, אני מאכילה ילדים.
זבולון אורלב: יש פה כמה מומחים, שכדאי שתקשיבי להם.
זבולון אורלב: גם אני ממרום גילי מתחיל להקשיב להם.
זאב פיש: אנחנו בעד קידום החקיקה הזו.
זאב פיש: אני רוצה להבהיר, שכל עוד זה רק על בסיס רישוי עסקים זה המצב.
זאב פיש: אנחנו בעד חקיקות כאלה.
זאב פיש: אנחנו רוצים להרחיב את הדברים האלה מההיבטים התזונתיים.
זאב פיש: עוד דבר לגברת שדיברה – אני מסכים, שיש עסקים שהם ללא רישיון.
זאב פיש: צריך להבדיל בין זה לבין חוסר פיקוח.
זאב פיש: אין להם רישיון כי לא חידשו להם את הרישיון.
זאב פיש: כאשר באים ועושים ביקורת לצורך חידוש הרישיון, במידה ויש ליקויים נותנים לוחות זמנים: "את זה תעשה בעוד שבוע, את זה בעוד חודש ואת זה בעוד שנה", הכל לפי דרגת הסיכון.