GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: אין לנו מחלוקת מהותית איתך.
יבינה זכאי-בראונר: אני מבינה.
יבינה זכאי-בראונר: אבל הנוסח לפעמים הוא אפילו יותר ---
זבולון אורלב: תריבו איתם.
: אני לא רבה.
: די, אני גמרתי להיום.
זבולון אורלב: הלשכה המשפטית של הכנסת תמיד מנצחת.
יבינה זכאי-בראונר: אני כבר ראיתי אדוני חוקים שכל המשפטנים הבינו פרשנות ---
זבולון אורלב: חברים, אני מעמיד להצבעה.
זבולון אורלב: איפה מולה?
זבולון אורלב: תראי אם מולה בחוץ?
זבולון אורלב: הוא אמר שהוא הולך לעשן.
גיא רוה: אפשר דקה?
זבולון אורלב: אתה רוצה שאני לא אצביע?
גיא רוה: לא, אני רוצה להגיב.
זבולון אורלב: לא, אני צריך להצביע, אנחנו אחרי הזמן.
זבולון אורלב: הייתי צריך לסיים ב-11:00.
זבולון אורלב: אלא אם כן, אם אתה מגיש בקשה בכתב שאתה מבקש לא להצביע היום, אני לא אצביע היום.
זבולון אורלב: אתה רוצה להגיש בקשה?
זבולון אורלב: כי תם הזמן.
זבולון אורלב: חברים, אני מעלה להצבעה.
: אז בואו רק נגמור את הסעיף.
: אני רק אגיד ש-18 (ג) יותאם, הנוסח צריך כמובן להיות מותאם לסייג, אותו דבר מה שהסכמנו שם.
: ויש לי עוד שאלה למשרד הפנים.
: רק עניין של הבהרה.
: בעצם ההודעה הזאת היא חד פעמית, זאת אומרת אם ההורה משנה, ההורה השני נקרא לו, משנה מען – אז אוטומטית מתעדכן שהמען החדש שלו הוא גם כתובת נוספת של הקטין, נכון?
: זאת אומרת זה לא שהוא כל פעם צריך להודיע.
: טוב, זה רק עניין טכני שרציתי לבדוק.
זבולון אורלב: אני פשוט מצביע.
: יש רק עוד תיקון לחוק מרשם אוכלוסין.
: אתה רוצה לעבור עליו?
: מה לא? יש עוד סעיף בהמשך.
זבולון אורלב: אה, כן, כן, אז צ'יק צ'אק.
זבולון אורלב: אני לא שמתי לב.
זבולון אורלב: תקראי אותו צ'יק צ'אק.
זבולון אורלב: חוק מרשם האוכלוסין, תשכ"ה-1965 [תיקון אחרון: 22/03/10]
: בחוק מרשם אוכלוסין יתווסף בסעיף 2.
: ---
זבולון אורלב: עליו לא הייתה באמת אף הערה של אף אחד, לכן לא תשמע הערה.
: הוא טכני לחלוטין.
: בסעיף 2.
: המרשם ופרטי הרישום – תיווסף פסקה (11 ב), זה בסוף העמוד: (11ב) כתובת נוספת למשלוח דואר לקטין, ככל שנרשמה לפי חוק עדכון כתובת.
זבולון אורלב: ואני מעלה להצבעה לקריאה ראשונה את נוסח החוק, כפי שהוקרא בתוספת התיקונים שנעשו וההשלמות שיצטרכו להיעשות בתיאום עם משרדי הממשלה.
זבולון אורלב: מי בעד – ירים את ידו.
זבולון אורלב: מי נגד?
זבולון אורלב: הצבעה בעד – רוב נגד- אין נמנעים – אין החוק אושר לקריאה ראשונה אני קובע שהחוק אושר לקריאה ראשונה.
זבולון אורלב: הישיבה נעולה, תודה רבה לכם.
זבולון אורלב: על סדר היום: יום לימודים ארוך במעון "עלה" בירושלים, לאור פנייה שקיבלתי ממעון "עלה".
זבולון אורלב: לצערי הרב, התרשמתי שכמו במקרים לא מעטים ככל שעניינו של אזרח, אדם, או ילד מטופל על ידי כמה משרדי ממשלה כך יש נטייה שהעניין ייפול בין השולחנות לצערי הגדול.
זבולון אורלב: ככל שמדובר באדם שהוא יותר פגוע כך יש סיכוי גדול יותר שהוא ייפול בין השולחנות, אם מנסים להפיל אזרח רגיל בין השולחנות הוא יודע לדפוק על השולחן ולפעמים גם להפוך אותו, אבל ככל שמדובר בילד פגוע מאוד ושגם שהוריו עסוקים בו מאוד ואין להם את היכולות לעמוד על ענייניהם, כך משום הרשויות נוטות לא לפתור את הבעיות ולהשאיר דברים שנופלים בין השולחנות.
זבולון אורלב: בכל פעם שאני שומע עניין כזה אני ממש מתקומם, ממש, כי אני חושב שבמדינה מתוקנת ובחברה מתוקנת דברים כאלה לא צריכים להתחרש.
זבולון אורלב: אנחנו יודעים שהטיפול באדם עם פיגור הוא מכוח חוק.
זבולון אורלב: 'חוק הסעד, טיפול במפגרים' וגם ילדים שעברו וועדות השמה מקבלים את שירותי החינוך שלהם מתוקף 'חוק החינוך המיוחד'.
זבולון אורלב: כלומר דווקא לגבי אותם ילדים לגביהם יש לכאורה חוקים שמסדרים מאוד את חובות המדינה.
זבולון אורלב: הנה בתאום הזה בין משרד החינוך לבין משרד הרווחה ולבין העירייה, כי העירייה בסופו של דבר, מחלקת החינוך ברשות מקומית אמורה לבצע את השירותים החינוך, כאשר משרד החינוך מנחה, מפקח, קובע את הסטנדרטים והמחלקה לשירותים חברתיים ברשות המקומית אמורה גם כן לבצע את השירותים שמשרד הרווחה מממן, מנחה ומפקח וכדומה.
זבולון אורלב: יש לנו שלושה גורמים שלטוניים, מקצועיים: משרד החינוך, משרד הרווחה ובמקרה הזה גם עיריית ירושלים, הנה אנחנו מקבלים פנייה שיש בעיה קשה עם אותם ילדים שהופנו על ידי העירייה ללמוד בבית הספר של החינוך המיוחד במעון "עלה" אבל בתום הלימודים צריכה להתקבל תכנית של משרד הרווחה לזכאים לכך, אבל עיריית ירושלים לא מממנת את התכנית הזאת, לא במעון "עלה" וגם לא במקום אחר.
זבולון אורלב: קודם כל אני חייב לומר לפרוטוקול, על פי עצה שקיבלתי מהלשכה המשפטית של הכנסת, יש לי בן שעובד בעמותת "עלה" שאיננו קשור בפרשה הזאת.
זבולון אורלב: הואיל והוא אינו קשור בפרשה הזאת מותר לי לנהל את הדיון.
זבולון אורלב: אני מעביר את ההבהרה הזאת בצורה מפורשת לפרוטוקול כי זו העצה שקיבלתי מהלשכה המשפטית.
זבולון אורלב: בינתיים קיבלתי אתמול טלפון שלכאורה יש אור בקצה המנהרה, יש הבטחות שזה יסודר, כשאני שומע הבטחות מהממשלה אני ממש ממש רגוע, אני בטוח שהכול בסדר, מאחר שאני בטוח שזה יהיה מסודר אמרתי שבכל זאת נקיים את הישיבה כי דברים שאומרים לי בטלפון הם דברים, אבל דברים שנאמרים כאן בכנסת הם בכל זאת מקבלים מעמד אחר כולל גם מעמד משפטי.
זבולון אורלב: אני מציע שגברת שלומית גרייבסקי מנהלת העמותה תציג את הבעיה, מדוע פניתם אלי, מה העניין, כמה זמן נמשך העניין.
זבולון אורלב: אני אבקש ממך לשים את כל הדברים על השולחן.
שלומית גרייבסקי: "עלה" מטפלת בילדים עם פגיעות מוחיות, פיזיות, קוגניטיביות קשות מאוד.
שלומית גרייבסקי: הילדים הפגועים ביותר בסקאלת ילדים פגועים.
שלומית גרייבסקי: מזה כשנתיים אנחנו מפעילים בית ספר לחינוך מיוחד עבור ילדי המעון.
זבולון אורלב: בית הספר הוא בית ספר מוכר על ידי משרד החינוך?
שלומית גרייבסקי: הוא מוכר על ידי משרד החינוך כ- "מוכר שאינו רשמי".
שלומית גרייבסקי: לפני כשנתיים נתבקשנו על ידי עיריית ירושלים ועל ידי גורמים בקהילה לקלוט לתוכנו ילדים אחרים שמצבם דומה לילדים שלנו שלא נמצאה עבורם מסגרת מתאימה בבתי ספר אחרים בקהילה.
זבולון אורלב: והם לא במעון?
שלומית גרייבסקי: הם לא במעון, ילדים מהקהילה.
שלומית גרייבסקי: ילדים שגרים בבית.
שלומית גרייבסקי: אימא של ילד אחד נמצאת איתנו כאן בישיבה.
שלומית גרייבסקי: בשנה הראשונה קלטנו תשעה ילדים.
שלומית גרייבסקי: הבנו שכדי להפעיל מערכת יום ארוך אנחנו זקוקים למכרז, מעולם לא עלינו על מכרז כזה כי מעולם לא טיפלנו בילדים בני הקהילה –בילדים אקסטרניים.
זבולון אורלב: מי פנה אליכם כדי לקלוט את הילדים האלה?
שלומית גרייבסקי: מחלקת החינוך של עיריית ירושלים.
זבולון אורלב: כלומר, אתם לא אספתם אותם מהרחוב והחלטתם על דעת עצמכם, אלא עיריית ירושלים בכבודה ובעצמה פנתה אליכם וביקשה שתקלטו את הילדים – "ועדת ההשמה של מחלקת החינוך".
שלומית גרייבסקי: נכון, ועדת ההשמה.
שלומית גרייבסקי: תשעה ילדים קלטנו בשנה הראשונה, בשנה השנייה מספרם עלה לתשעה עשר ובמהלכה הגענו לעשרים ואחד ילד, עכשיו עשרים ושניים.
זבולון אורלב: מי העוזרת שלך, מנהלת בית הספר?
שלומית גרייבסקי: כן, רחל פישהיימר.
שלומית גרייבסקי: גם השנה הזאת פנינו לעירייה מספר פעמים כדי לאפשר לנו להפעיל מערכת של יום לימודים ארוך, הבנו שמדובר במכרז, היו הרבה מאוד דיונים בכל הדרגים: בין מנהלת החינוך, מנהלת מחלקת הרווחה של עיריית ירושלים לבין נציגי משרד הרווחה.
שלומית גרייבסקי: בשורה התחתונה לא קיבלנו אישור להפעיל יום לימודים ארוך.
שלומית גרייבסקי: "עלה" מפעילה היום את המערכת הזאת על חשבונה.
זבולון אורלב: למה העירייה לא לוקחת את הילדים האלה ומעבירה אותם אחרי הצהריים למערכת אחרת?
זבולון אורלב: יש לך מושג?
שלומית גרייבסקי: היה ניסיון להעביר אותם ל"שלווה", אני לא שמעתי מעבר - - -
זבולון אורלב: אתם לא החזקתם את הילדים בכוח, ואמרתם אל תיקחו אותם בתום יום הלימודים.
זבולון אורלב: למי שלא מבין, יום הלימודים של משרד החינוך מסתיים בשעה מסוימת, 14:30, ומשעה זאת הילדים שזכאים לכך צריכים לקבל יום לימודים ארוך עד השעה 18:00 או 18:30, במימון משרד הרווחה.
זבולון אורלב: בזה עוסקת מחלקה אחרת בעירייה ומשרד אחר בממשלה.
זבולון אורלב: אני מכיר, נדמה לי שאני היחידי כאן שעבד בשני המשרדים האלה.
זבולון אורלב: מנכ"ל במשרד אחד ושר במשרד השני, רק בעירייה לא עבדתי.
שלומית גרייבסקי: בשורה התחתונה, אין לנו עד היום מסגרת מאושרת של אף רשות.
זבולון אורלב: בינתיים מי ממן את זה?
שלומית גרייבסקי: אנחנו.
זבולון אורלב: כמה זה עולה?
זבולון אורלב: יש לכם הערכה כספית על מה מדובר?
שלומית גרייבסקי: הנתון הכספי לא נמצא בידי כרגע.
זבולון אורלב: אם העירייה הייתה משתתפת, כמה היא הייתה צריכה להקציב?
זבולון אורלב: מדובר בעשרות אלפים, מאות אלפים?
שלומית גרייבסקי: לא.
שלומית גרייבסקי: מספר אלפים ולא עשרות אלפים.
זבולון אורלב: אני מתכוון לילד לכל השנה.
שלומית גרייבסקי: לילד לכל השנה מדובר בעשרות אלפים נמוכים.
זבולון אורלב: 20,000?
שלומית גרייבסקי: בערך.
זבולון אורלב: ואם מדובר ב- 20 ילדים זה 400,000 שקל בשנה.
זבולון אורלב: זה ממש סכום לא גבוה.
זבולון אורלב: אני מכיר את הציבור הזה, שברגע שמכריזים שיש ישיבה בכנסת מתקיימים דיונים, זה במקרה, זה לא קשור בכלל לדיון בוועדה.
זבולון אורלב: אנחנו מכירים את התופעה.
זבולון אורלב: האם במקרה, כתוצאה, במקרה בימים האחרונים הייתה התרחשות?
שלומית גרייבסקי: הבנתי שביום שני בצהריים פורסם מכרז.
זבולון אורלב: כן, הכול במקרה, אין לזה שום קשר למועד הישיבה.
זבולון אורלב: כך האזרח התמים חושב תמיד, הרי אנחנו יודעים את האמת.
רעיה לוי גודמן: אני מנהלת האגף לחינוך מיוחד.
רעיה לוי גודמן: אני רוצה להבהיר, שאכן בית הספר עובד עד 14:00.
זבולון אורלב: את המנהלת החדשה?
רעיה לוי גודמן: נכון.
זבולון אורלב: קודם כל בהצלחה ונעים לי להכיר אותך, נכנסת לנעליים גדולות.
רעיה לוי גודמן: נכון, תודה.
זבולון אורלב: מה עשית קודם, איך הגעת לתפקיד?
רעיה לוי גודמן: ניהלתי את "מתי איתן", שנותן שירותי חינוך מיוחד במודיעין ובית שמש.
רעיה לוי גודמן: קוראים לזה איתן כי זה אהבה, יושרה, תמיכה ונחישות.
זבולון אורלב: כמה זמן את כבר בתפקיד?
רעיה לוי גודמן: כבר חמישה חודשים.
זבולון אורלב: אני מאחל לך הצלחה רבה, יש לך משימה לא פשוטה.
רעיה לוי גודמן: תודה.
רעיה לוי גודמן: אכן יש בית ספר במקום, זכיתי אפילו לבקר בו ביקור קצר במהלך השיפוצים היפים שנעשים שם.
רעיה לוי גודמן: בית הספר עובד עד השעה 14:30 ואחרי השעה 14:30 זה יום שהות ארוך, זה לא יום לימודים אלא יום שהות ארוך.
שרית רחמים: קוראים לזה הארכת יום, יש לזה שם אחר במשרד.
זבולון אורלב: והמשרד איך קורא לזה?
זבולון אורלב: נו, גם השם נופל בין שלושה כיסאות.
רעיה לוי גודמן: חשוב לעשות את ההבחנה כי יש לנו מוסדות, בתי הספר שלנו עובדים עד 16:45 מטעם משרד החינוך, לא מטעם משרד הרווחה.
רעיה לוי גודמן: "עלה" הוא לא מוסד כזה, הוא מוסד שזכאות הלקות שלו היא עד השעה 14:30.
רעיה לוי גודמן: יש הבדלים בין הלקויות, יש הבדלים - - -
זבולון אורלב: כלומר יש לקות יותר קשה מהילדים שנמצאים ב"עלה"?
רעיה לוי גודמן: יש לקות, שנחשבת כזכאית ליום לימודים יותר ארוך מטעם משרד החינוך.
רעיה לוי גודמן: לא אני קבעתי את הקריטריונים, אני לומדת בימים אלה את הנושא- - -
זבולון אורלב: כדאי שתלמדי כי על פניו יש משהו תמוהה.
זבולון אורלב: איך אומרים, מידע אישי שלי מתפקידיי הקודמים, אין עוד מקרים יותר קשים במדינת ישראל מהמקרים שנמצאים ב"עלה"?
זבולון אורלב: אולי חלק באלין, אני מתייחס לסוגיית הפיגור שאין אוכלוסיית עם פיגור קשה יותר.
רעיה לוי גודמן: אין אוכלוסיית פיגור שזכאית יותר ליום לימודים ארוך יותר מאשר "עלה".
זבולון אורלב: יכול להיות שה- 16:45 לא חל על פיגור?
זבולון אורלב: כנראה בגלל החוק.
רעיה לוי גודמן: בגלל שיש משרד ממשלתי אחר, זה מה שהספקתי כבר ללמוד, משרד אחר שלוקח את האחריות להארכת השהות של הילדים במוסדות ולכן משרד החינוך לא מאריך שם.
רעיה לוי גודמן: חשוב לציין, שעד השעה 14:30.
רעיה לוי גודמן: משרד החינוך מממן את ההסעות הלוך ושוב, אבל הוא מממן הסעה אחת.
רעיה לוי גודמן: הוא לא מאשר שתי הסעות חזרה, כך שאם יש ילד - - -
זבולון אורלב: שתי הסעות לאותו ילד?
רעיה לוי גודמן: בוודאי שלא.
רעיה לוי גודמן: בוודאי שלא, וזה לא כל כך פשוט כי זה תקציב מדינה.
רעיה לוי גודמן: אבל יש כאן סוגיה, שהבעייתיות שלה שאם הילד היה במעון מסוים ועובר לפעילות של הרווחה במקום אחר, משרד החינוך מסיע אותו עוד פעם אחת, אם הוא הלך למועדונית מתוקף חוק הרווחה.
זבולון אורלב: אם הוא נשאר באותו מוסד ובמקום בשעה 14:30 הוא מסיים בשעה 18:30?
רעיה לוי גודמן: אין בעיה.
רעיה לוי גודמן: יש תיאום בין המשרדים.
זבולון אורלב: בלוד הייתה בעיה מסוימת, אבל בית המשפט פסק.
זבולון אורלב: הרי לצורך זה בתפקידי הקודם כיושב ראש וועדת החינוך והתרבות הקמתי וועדה שלא נגמרת.
רעיה לוי גודמן: אני אסביר איפה הבעיה ולמה יש ועדה אחרת שמטפלת בכל נושאי ההסעות ולא רק במסגרות עם פיגור.
רעיה לוי גודמן: יש מצב שהוא מצב נתון, מצב שילד עבר על ידי הסעה של משרד החינוך למקום אחר ואז מהמקום האחר או מועדונית רווחה או מרכז טיפולי שמשם צריך להחזיר אותו הביתה ואז משרד החינוך לא ממן הסעה נוספת, זאת בעיה אחת.
רעיה לוי גודמן: הבעיה השנייה, אם באותו מוסד חינוכי יום הלימודים הסתיים בשעה 14:30 ויש משפחות שרוצות שהילד יחזור הביתה בשעה 14:30, אז משרד החינוך מחויב להחזיר בשעה 14:30, אז אם יש שני ילדים מאותה רשות אז גם הילד שרצו שהוא יישאר מאוחר חייב להתאים את עצמו להסעה.
זבולון אורלב: הוא זכאי להסעה נפרדת, זה מה החליט בית המשפט בלוד, אם הוא לא יפסוק כך נעשה חוק.
זבולון אורלב: זה חל רק על לוד, כי המדינה אמרה בלוד שיושבת ועדה.
זבולון אורלב: יש ועדה וכבר אמרתי שהועדה לא נגמרת כבר שנה וחצי, היא הוקמה בפברואר 2010 לפי המסמך שהכינה אתי וייסבלאי, היום אנחנו במחצית יוני 2011.
זבולון אורלב: תגידו זה לא מוגזם, אני בטוח שאם היא הייתה עוסקת במשכורות של אלה שמקבלים את ההחלטות היו גומרים כבר את ההחלטות.
רעיה לוי גודמן: הייתי כאן בוועדה בראשותך, שדנה בנושא ההסעות.
רעיה לוי גודמן: זאת הייתה הוועדה הראשונה שלי בתפקיד, אכן מכאן יצאנו למה שאני קוראת, 'פקודת מבצע', לזרז את כל העניין והוגש מסמך מאוד מקיף ורציני לצורך דיון בוועדה הזאת בהקשר כל הבעיות בנושא ההסעות וההשלכות, הסעות, כפל הסעות, מלווים בהסעות, קריטריונים למרחק.
זבולון אורלב: את יושבת בוועדה הבין משרדית שעוסקת בנושא?
זבולון אורלב: באיזה שלב זה נמצא?
רעיה לוי גודמן: כן.
רעיה לוי גודמן: המסמך ממשרד החינוך הוגש אליכם.
זבולון אורלב: את רוצה לומר לי, שהוועדה הבין משרדית סיימה את עבודתה?
רעיה לוי גודמן: אני רוצה לומר שהמסמך גמור, הוועדה לא התכנסה מאז.
זבולון אורלב: הוועדה הבין משרדית, בראשותו של יגאל צרפתי, שאמורה לעשות הסדר בין משרדי הממשלה ביחס להסעות?
רעיה לוי גודמן: לא הסתיימה, אולם המסמך שהוכן לצורך הוועדה הזאת הסתיים.
זבולון אורלב: לא מעניינים אותי כל התהליכים הפנימיים, יש לך מושג אם יש לה מועד להתכנסות?
רעיה לוי גודמן: אני לא יודעת בעל פה, אני יכולה לבדוק.
קריאה: עניין ההסעות לא רלוונטי לדיון.
זבולון אורלב: דרך הנושא הזה, אני רוצה לברר עוד כמה עניינים מידע אישי.
זבולון אורלב: בבקשה הילה רכס מילק, מפקחת ארצית על מסגרות יום בשירות לאדם המפגר, בשירות לקהילה.
הילה רכס מילק: ראשית אני חייבת לציין לפרוטוקול שנכנסתי לתפקיד רק בחודשים האחרונים לכן אני שומעת על הסוגיה הזאת - - -
זבולון אורלב: בהצלחה רבה.
זבולון אורלב: מה עשית קודם?
הילה רכס מילק: הייתי מפקחת באגף באדם המפגר אבל בדיור.
הילה רכס מילק: מפקחת על מעונות במסגרות דיור.
זבולון אורלב: במסגרת הזאת פיקחת על "עלי נגב"?
הילה רכס מילק: על "עלי נגב" לא.
הילה רכס מילק: אני יודעת על הסוגיה המורכבת הזאת משיחה שהייתה עם נציגה של עיריית ירושלים וממה שקראתי והסבירו לי במשרד.
הילה רכס מילק: נכון להיום אני יודעת שיצא מכרז, נדמה לי אתמול.
הילה רכס מילק: זאת אומרת שיש פתרון כרגע לסוגיה הזאת.
זבולון אורלב: הפתרון לסוגיה הוא לא תלוי מכרז.
זבולון אורלב: איך את מסבירה את זה שיד אחת של עיריית ירושלים שולחת לשם ילדים ויד שנייה של עיריית ירושלים לא מטפלת בילדים האלה אחרי השעה 14:30?
זבולון אורלב: אם אין מכרז שייקחו את הילדים האלה למען כזה או אחר שיסיעו אותם הלוך חזור.
הילה רכס מילק: אני מניחה שהציעו לילדים האלה אלטרנטיבות אחרות.
זבולון אורלב: את לא יודעת, מיד נשמע.
הילה רכס מילק: לידיעתי כן הציעו להם אלטרנטיבות אחרות שהמשפחות החליטו לא לקבל משיקולים שלהם.
הילה רכס מילק: בעיקרון על מנת לקבל סמל ולקבל תקצוב וברגע שלא הרשות מפעילה צריך לעבור מכרז, כך זה עובד.
זבולון אורלב: אינני כופר במכרזים, אבל הבירוקרטיה אמורה לשרת בני אדם ולא בני אדם נועדו לשרת את הבירוקרטיה.
זבולון אורלב: יש כאן איזה היפוך יוצרות.
זבולון אורלב: הבירוקרטיה לאי יכולה למנוע שירותים שאנשים זכאים להם.
זבולון אורלב: מה שקרה כאן זה שבגלל הבירוקרטיה שאת מציינת יוצא שזכותם של ילדים מקופחת.
זבולון אורלב: מעון "עלה" עושה כאן חסד עם העירייה ועם הילדים, הוא יכול להגיד חבר'ה יש גבול, אני צריך לגייס 20,000 שקל לכל ילד, אני לוקח את ה- 400,000 שקל האלה מילדים אחרים.
זבולון אורלב: ה- 400,000 שקל האלה נלקחו מילדים אחרים שמעון "עלה" מטפל בהם.
זבולון אורלב: הכסף לא צומח על העצים, קופחה זכותם של ילדים בהיקף של 400,000 שקל במעון "עלה".
זבולון אורלב: אני לא מאמין שהם קיבלו תרומה רק לעניין המחדל והכשל הניהולי של עיריית ירושלים.
זבולון אורלב: אני מניח שהם לא קיבלו כזאת תרומה והם לקחו את זה מהתקציב הכללי, מהו התקציב הכללי?
זבולון אורלב: – השירותים של יתר הילדים.
זבולון אורלב: אנחנו לא יכולים על כזה דבר לעבור לסדר היום, אי אפשר שזרוע אחת של העירייה לא תדע על הזרוע השנייה.
זבולון אורלב: תכף נשאל את מערכת החינוך, מנח"י אם היא לא מכירה את המחלקה לשירותים.
זבולון אורלב: מנהל מנח"י היה עובד משרד החינוך תקופה קצרה, מנהלת המחלקה לשירותים חברתיים בעיריית ירושלים הייתה עובדת מדינה, בוני, היא הייתה מפקחת מחוז במשרד הרווחה והיא אישה משכמה ומעלה, גם אני הייתי בין הממליצים שתקבל את התפקיד.
זבולון אורלב: לא מדברים ומעון "עלה" הרי פונה, לא יושבים ומדברים האחד עם השני ומנסים לפתור את הבעיה?
זבולון אורלב: לא מגישים בקשה לפטור ממכרז.
זבולון אורלב: הרי גם בשירות המדינה יש מי שמוסמך לפטור ממכרז במקרים ייחודים, מיוחדים, לתקופה קצרה, החשב הכללי במשרד האוצר רשאי לפטור ממכרז.
זבולון אורלב: מישהו בקיא בפרוצדורות האלה?
זבולון אורלב: זה עלה לדיון אצל מנכ"ל העירייה?
זבולון אורלב: זה עלה לדיון אצל ראש העירייה?
זבולון אורלב: מישהו בכלל טיפל?
זבולון אורלב: למישהו זה היה בכלל איכפת או שמסתתרים מאחורי מכרז?
זבולון אורלב: מכרז זה לא מילת קודש, אגב בדקתי עשר פעמים בעשרת הדיברות ולא מצאתי את המילה מכרז, אחרי זה המשכתי לעלעל בתנ"ך ועד סוף דברי הימים לא מצאתי את המילה מכרז.
זבולון אורלב: אי אפשר להסתתר מאחורי מכרז, יש למדינה מנגנונים להתגבר במקרה הצורך, במקרה מסוים, לתקופה מסוימת, אי אפשר לעצום עיניים.
זבולון אורלב: זה דבר בלתי סביר לחלוטין, מה אני אתן לכם עכשיו את הרשימה של פטור ממכרזים כולל עיריית ירושלים?
שרית רחמים: כל הגורמים שציינת היו מעורבים בפרשה החל מראש העיר, מנכ"ל העירייה, מנהל האגף במשרד הרווחה המנהלת דוקטור חיה עמינדב וגם הסגן שלה.
רעיה לוי גודמן: הסגן שלה, אבנר זקן, היה מעורב מאוד בעניין הזה ובכל קונסטלציה אפשרית.
רעיה לוי גודמן: זה חזר לנושא המכרז וזה חזר למחלקה הספציפית שמטפלת.
רעיה לוי גודמן: זה אחד.
רעיה לוי גודמן: דבר שני להערתך, הפתרון שהוצא היה לחלק מההורים, המשא ומתן בנושא הזה נגדע באיבו, לא נמשך ולא הוצע להם פתרון ב"טנא", הוצא פתרון לחלק קטן מהילדים ולא היה הורה אחד שהוצע לו וסירב.
רעיה לוי גודמן: זה למען הפרוטוקול.
זבולון אורלב: עיריית ירושלים, מי קודם החינוך או הרווחה?
שרית רחמים: אני לא חושבת שיש כאן מהחינוך, אני מהרווחה, אני לא יודעת אם הוזמנו מהחינוך.
זבולון אורלב: מהחינוך לא הוזמנו?
זבולון אורלב: יש מסמך שאומר בדיוק מה העניין ומי הגורמים הרלוונטיים.
שרית רחמים: אני מנהלת את היחידה לשירותים בקהילה במחלקת השיקום ובין היתר אחראית גם תחום הארכת יום הלימודים.
שרית רחמים: ראשית, כן חשוב להתייחס לאמירה שלך בנוגע לבירוקרטיה, מי כמונו מרגישים את הבירוקרטיה הזאת כל יום.
שרית רחמים: אבל אותה בירוקרטיה דווקא בנושא של המכרזים באה כדי להבטיח, צריך וחשוב לזכור את זה, היא באה להבטיח סטנדרטים שכולנו רוצים שיתקיימו בכל המסגרות האלה.
שרית רחמים: מאוד יכול להיות שבמקרה של "עלה" מפעילים מסגרת טובה ומקצועית והשירות טוב ומובטח אבל המטרה שלנו - - -
זבולון אורלב: הביקורת שלי הייתה על כל המכרזים?
זבולון אורלב: אמרתי רק שאסור להסתתר אחרי הכלל הזה במקרים ספציפיים, מה עוד שכאן את אומרת שאין לכם שום טענה לגבי הרמה.
שרית רחמים: זה נכון ועדיין אנחנו כרשות מקומית, ולא צריך להגיד את זה, מחויבים למכרז.
שרית רחמים: "עלה" ניגשו אלינו בעצם עם הבקשה.
זבולון אורלב: יש לך טעות קונספטואלית, אתם מחויבים לאזרח.
שרית רחמים: אם רק תרשה לי לסיים.
זבולון אורלב: אני לא אתן לך לסיים.
זבולון אורלב: יש לך טעות קונספטואלית לגבי עובדי ציבור, אני עשרים ושתיים שנה הייתי עובד מדינה.
זבולון אורלב: יש לכם טעות גדולה, החובה שלנו היא קודם כל כלפי האזרח ואת זה אני אומר, היא לא כלפי הבירוקרטיה.
שרית רחמים: בכפוף לחובות שחלות עלינו, דווקא כעובדי ציבור, ובין היתר בנושא המכרזים.
זבולון אורלב: כאן את צריכה קודם כל לתת את השירות.
זבולון אורלב: עכשיו תראי איך במסגרת החוקים העומדים לרשותך את יכולה לתת השירות המיטבי.
שרית רחמים: אם רק תרשה לי לענות אני אגיד אז גם מה עשינו במחויבות כלפי הלקוחות.
שרית רחמים: באמת לגבי האמירה הזאת של הבירוקרטיה שאנחנו מרגישים אותה, עדיין יצאנו למכרז.
שרית רחמים: "עלה" רק לאחר פרסום המכרז ניגשו אלינו ואמרו שיש אצלם ילדים שמגיעים מהקהילה ורוצים עבורם יום ארוך.
שרית רחמים: אני כן רוצה לחזור ולומר שלא בכל מסגרת חינוכית - - -
זבולון אורלב: אני רוצה להבין, רק אחרי שיצא המכרז הם באו ואמרו שיש להם ילדים מהקהילה, עד אז לא ידעתם?
שרית רחמים: לרווחה פנו ואמרו שהם מעוניינים בהפעלה של יום לימודים ארוך.
זבולון אורלב: אין תיאום בין החינוך לרווחה?
זבולון אורלב: לא ידעתם שהחינוך שלח לשם את הילדים?
שרית רחמים: זה המשפט הבא שרציתי להגיד, שלא בכל מסגרות החינוך המיוחד.
שרית רחמים: בעיר ירושלים, מופעלות תכניות של יום לימודים ארוך.
זבולון אורלב: אני עדיין רוצה לשאול אותך, במקרה של "עלה" כשהמחלקה לחינוך שלחה לשם ילדים על פי החלטת וועדת ההשמה, אף גורם אחד ברווחה לא ידע ששולחים לשם ילדים שצריכים אחרי זה הארכת יום הלימודים?
שרית רחמים: אנחנו לא מקבלים דיווח על כל ילד שמושם במסגרת בוועדות ההשמה של החינוך.
שרית רחמים: אנחנו עובדים מול מסגרות חינוך המיוחד.
זבולון אורלב: את נותנת לי תשובה כללית, אני שאלתי שאלה לגבי מסגרת ספציפית.
זבולון אורלב: אני שאלתי האם במסגרת של "עלה" המחלקה לא ידעה ששולחים לשם ילדים?
זבולון אורלב: אני לא שואל שאלות כלליות, לא מכרזים ולא כללי.
שרית רחמים: בנושא הזה של ילדים אקסטרניים, שוב אני אומרת, קיבלנו את הפנייה להפעלה של יום לימודים ארוך מ"עלה".
זבולון אורלב: לא שאלתי אם קיבלתם, שאלתי אם ידעתם או לא ידעתם לפני פרסום המכרז שיש ילדים מהקהילה שנשלחו על ידי זרוע אחרת של עיריית ירושלים ל"עלה"?
שרית רחמים: לפני פרסום המכרז לא היו.
שרית רחמים: המכרז פורסם בשנת 2008.
שרית רחמים: כמו שהיא אמרה, כן רק לאחר פרסום המכרז הופנו ילדים, זה לא היה רלוונטי לפני המכרז.
שרית רחמים: זאת אומרת שהמכרז פורסם ורק לאחר מכן הופנו הילדים ורק אז נדרשו להפעלה של יום לימודים ארוך.
שרית רחמים: מיד כשקיבלנו את הפנייה הזאת, בעצם קודם כל אמרנו את עניין המכרז, אבל גם בדקנו מה אפשר להציע למשפחות - זה באמת החלק השני כששאלת של המחויבות שלנו כלפי הילדים.
שרית רחמים: במכרז בעצם היו שתי חלופות, חלופה אחת הייתה הפעלה בתוך מסגרת וחלופה שנייה שהיה חשוב לנו להבטיח שילדים שלא בהכרח רוצים להיות באותה מסגרת מ- 07:00 ועד 18:00, להם כן היה לנו חשוב לאפשר חלופה של שיבוץ ילדים מחוץ לבית הספר, לעניין הזה הארגון שזכה היה ארגון "שלווה".
שרית רחמים: "שלווה" זכו בעצם בחלופה השנייה של הפעלה של תכנית יום לימודים ארוך מחוץ למתחמים של בית הספר.
שרית רחמים: כך שאם יש בית ספר שאין בו מספיק ילדים להפעלה של יום לימודים ארוך או אם יש בית ספר שבהם יש משפחות שלא מעוניינות להשאיר שם שכן תהייה להם אופציה ושיוכלו להפנות למסגרת חלופית.
שרית רחמים: האופציה הזאת באמת נבדקה עם "עלה".
שרית רחמים: מלכתחילה מה שנאמר לנו על ידי "עלה" זה שההורים מעוניינים להישאר במסגרת כדי לא להטריח אותם בהסעות וכולי.
שרית רחמים: כן, נבדקה האפשרות הזאת ופתרון לילדים הוצע והיה.
שרית רחמים: הפתרון לא התקבל עליהם, ואנחנו מכבדים את זה.
זבולון אורלב: העירייה יצרה קשר ישירות ההורים או הכול באמצעות "עלה"?
שרית רחמים: לא.
שרית רחמים: זה נעשה באמצעות "עלה".
זבולון אורלב: למה לא ישירות מול ההורים?
שרית רחמים: זה לא נעשה ישירות כי זה באמת משהו שהוא מאוד רגיש, אנחנו לא רוצים להפעיל כאן לחץ לא מהכיוון הזה ולא מהכיוון האחר.
שרית רחמים: "עלה" בעצם מכירים את המשפחות, עובדים מולן, אנחנו כן רוצים לכבד את רצונם של ההורים אם הם אומרים שהם רוצים להישאר במסגרת, זה לגיטימי ומקובל.
שרית רחמים: דרך אגב ישבנו עם "שלווה" בפגישה ב"עלה" כדי לבדוק את האפשרויות האלה, אנחנו היינו מודעים לקשיים שיכולים לעלות, ההסעה לילדים המאוד לא פשוטים האלה היא הסעה מורכבת מאוד, זו לא הסעה פשוטה וזו הסעה שהרבה פעמים הם צריכים גם ליווי רפואי והשגחה רפואית, הדברים האלה באמת מורכבים והיינו מודעים להם.
שרית רחמים: לכן אמרנו, שבנוסף לכך שאמרנו שיש ילדים ממסגרות נוספות שגם להם אין מענה בתוך המסגרת.
שרית רחמים: ארגון כמו "פתחיה" למשל שלא ניגש למכרז, ראינו בעצם שיש עוד ילדים שאין להם מענה וקיבלנו החלטה לצאת למכרז משלים.
שרית רחמים: לשאלה למה בעצם לקח זמן מאז שיצא המכרז הראשון ועד שיצא מכרז משלים, רק כדי לשבר את האוזן, גם המכרז שיצא בסוף 2008 אושר בפועל ותוקצב בעצם בערך לפני כחצי שנה, זאת אומרת - - -
זבולון אורלב: זה שהמתנתם עד לפני חצי שנה?
שרית רחמים: כל הארגונים החדשים שזכו במכרז, אם באמת היו להם הכול - זה בסדר, אבל כל המסגרות החדשות שהיו תלויות בתוספת תקציבית שלא קיבלנו אותה וגם לא יכולנו לצאת למכרז משלים בלי שאנחנו יודעים שיש לנו את התקציב שמאפשר לנו ילדים נוספים, היינו צריכים תופסת של משהו כמו 200 מכסות כדי שיהיה אפשר לאשר אפילו ארגונים שזכו במרכז.
שרית רחמים: מטבע הדברים בוודאי אי אפשר לצאת למכרז משלים ולחייב ארגון להפעיל כשאנחנו יודעים שמבחינת משרד הרווחה אנחנו לא נקבל את התקציבים האלה.
זבולון אורלב: עכשיו לא הבנתי, פרסמתם מכרז בשנת 2008, ארגון שניגש בשנת ,2008 אבל אני מבין שבינתיים יש ילדים פה בירושלים, מה קורה איתם מרגע פרסום המכרז עד רגע הפעלת המכרז, מה קרה עם הילדים האלה?
זבולון אורלב: מי מימן אותם, איפה הם היו?
שרית רחמים: מסגרות שכבר היו מוכרות על ידי משרד הרווחה ויש להם סמל מסגרת - - -
זבולון אורלב: ל"עלה" יש סמל מסגרת?
שרית רחמים: לא, אין להם סמל מסגרת לתכנית הארכת היום.
שרית רחמים: אני מדברת על סמל מסגרת שניתן על ידי משרד הרווחה לצורך הפעלת התכנית של הארכת היום.
שרית רחמים: מסגרות שכבר היו מוכרות ותוקצבו זה בסדר, במכרז רצינו להרחיב כך שבכל בית ספר בירושלים - - -
זבולון אורלב: אגב, עלה בדעתכם לפנות למחלקת החינוך, לוועדת ההשמה ולומר אל תשלחו ילדים למעון "עלה" כי אין לנו פתרון להארכת יום הלימודים, תשלחו אותם למסגרת שיש לה סמל להארכה.
שרית רחמים: בהחלט, ברגע שראינו שנשלחים ילדים לבתי ספר שבהם עדיין לא מופעלת התכנית של יום לימודים ארוך, באמת ישבנו ואמרנו שצריך את העניין זה.
שרית רחמים: זה באמת קצת בעייתי כי זה בעצם להגיד למשפחה שעם כל זה שרוצים ללכת לבית ספר מסוים אבל בגלל שאין שם סמל ליום לימודים ארוך צריך לפעול הפוך.
שרית רחמים: צריך לפעול ולדאוג שבכל בית ספר יהיה את יום הלימודים הארוך.
שרית רחמים: הזכרת קודם את החוק ואני מסכימה במאה אחוז, יש 'חוק הטיפול באדם המפגר', אבל לצערנו, ואנחנו ברווחה נתקלים בזה לא מעט, את אותו דבר היה לנו בנושא הסעות של בוגרים לתעסוקה, יש חוק אבל אפילו היה בג"צ בנושא של הסעות בוגרים למסגרות תעסוקה.