GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מארק אזואלוס: עכשיו כבר אין בעיה לגב של המטפלות, אבל צריך להוריד את זה לאפס.
מארק אזואלוס: הבעיה היא שמבחינה מקצועית, פיזית – זו בעיה.
מארק אזואלוס: כי אם יש את התשתית של הביוב בגובה הריצוף – ברגע שאתה רוצה לחבר מחבר לאגנית למטה, אתה צריך לפרק את הכל.
מארק אזואלוס: עכשיו אני ניסיתי לעשות את זה במקום אחד, הבאתי אנשי מקצוע ---
זבולון אורלב: חברה, הורדתם את הוועדה הזאת.
מארק אזואלוס: לא, אני רק רוצה לומר שלא הכל אפשרי.
תמר אלמוג: זה סטאז' לקראת התקנות לחוק.
תמר אלמוג: זה בסדר.
מארק אזואלוס: אני רק רוצה לומר עוד דבר אחד.
מארק אזואלוס: בקשר לחלונות הצפייה, אני ניסיתי במעון באור עקיבא להיענות לדרישה של המפקחת שלהם.
מארק אזואלוס: אמרתי, אתה יודע מה, עזוב, בוא לא נלך ונריב, בוא נעשה את זה.
מארק אזואלוס: הבאתי אנשי מקצוע, ניסו לפרוץ את זה, פתאום שני העמודים, בדיוק במקום היחיד ששייך, יש דלת ויש עוד חתיכת קיר בחדר השירותים האלה.
מארק אזואלוס: בדיוק שני עמודים.
מארק אזואלוס: אז יצא מן חלונון כזה, צפייה.
מארק אזואלוס: הוא לא בגודל הנדרש.
זבולון אורלב: חברים, אני מתנצל, אני לא מתכוון להתמודד על ניהול מעון, אז תשחררו אותי רגע.
זבולון אורלב: הזמן תם.
זבולון אורלב: טליה, נתתי לך זמן היום עם הצמדה וריבית.
זבולון אורלב: די.
זבולון אורלב: יש לי עוד שאלה אחת – הייתם בפגישה עם השר כשהשר נפגש עם הארגונים?
תמר אלמוג: לא השר, ראש הלשכה שלו.
טליה לבני: המזכירה של השר.
תמר אלמוג: היא ראש מטה השר.
זבולון אורלב: בקשתי לא לזלזל באף עובד מדינה, מה עוד שהייתי עובד מדינה 25 שנים, והייתי גם פעם מזכיר של שר, ראש לשכת שר.
זבולון אורלב: אני מבקש לא לזלזל.
טליה לבני: אגב, לא זלזלנו והגענו לישיבה בכבוד.
זבולון אורלב: חברים, מתי המנכ"ל קיים פגישה איתם בפעם האחרונה?
תמר אלמוג: בתחילת מאי.
זבולון אורלב: זה אותו סיכום דיון.
זבולון אורלב: הוא לא עסק אז ברישום, נדמה לי.
זבולון אורלב: הוא עסק בהפסקת הרישום?
יעל שמרגד: גם סיכום הדיון לא יכול להיכנס לשיטתם להסכם, שאנחנו חושבים שזה סביר שייכנס להסכם.
טליה לבני: אדוני, אני מוכרחה לומר משפט אחד.
טליה לבני: השר בכנסת אמר שני דברים, שלושה.
טליה לבני: האחד, שאנחנו מתנהגים בבריונות ואני חושבת שיש פה אי הבנת הנקרא, אבל הוא אמר גם ---
זבולון אורלב: מתי הוא אמר את זה?
תמר אלמוג: מתי?
תמר אלמוג: השר?
טליה לבני: השר אמר בכנסת בתשובה לשאילתא של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.
טליה לבני: הוא דיבר על הנושא של אי הרישום.
טליה לבני: הוא אמר – הארגונים מתנהגים בבריונות.
זבולון אורלב: הוא בטח לא התכוון לנעמ"ת.
טליה לבני: לא, הוא אומר כולם.
טליה לבני: אני מבקשת את הגנתך.
טליה לבני: הוא לא נכנס ---
יעל שמרגד: זה צעד ... לצד הארגונים.
יעל שמרגד: ולי אין שום כוונה להיכנס ואני לא אגרום לכך שמדינת ישראל תשלום כסף והילד לא יהיה מסודר במערכת תקינה, מסודרת.
יעל שמרגד: זה לא האינטרס לא שלך ולא שלי.
טליה לבני: אין להם כוונה להיכנס.
טליה לבני: אני לא חושבת שהובהר לשר בדיוק הנושא.
טליה לבני: אלף אנחנו מבקשים את הגנתך.
טליה לבני: אתה מבין את הנושא על בוריו.
טליה לבני: הוא רואה בזה צעד בריוני, הוא לא רוצה להיכנע.
טליה לבני: אני לא יודעת מה הוא מכתיב להם.
טליה לבני: אני יודעת רק דבר אחד, הוא גם אומר קודם שהשדרוג יעלה 2.4 מיליארד, שהם מתכוונים לעשות את זה ב-4 או 5 שנים, שהוא מתכוון להטיל את המימון על ההורים ---
זבולון אורלב: כל זה בדברי ימי הכנסת?
טליה לבני: הכל.
טליה לבני: ההורים, הארגונים, והמדינה.
זבולון אורלב: תוציאי לי את זה.
טליה לבני: אנחנו ניתן לך את זה.
טליה לבני: הקטע הזה שהחוק יעלה 2.4 מיליארד בכנסת, כשאנחנו בריונים כשאנחנו רוצים לחדד את המשמעות, אני מבקשת את הגנת הוועדה, כי אנחנו זקוקים להגנה.
זבולון אורלב: טוב, אני לא הייתי נוכח בזמן השאילתה הזאת.
זבולון אורלב: לא הייתי מודע עד רגע זה.
טליה לבני: אני לא יכולתי ללכת בלי להביא את זה לידיעתך.
זבולון אורלב: השר אומר – אנחנו מנהלים איתם משא ומתן, אנחנו נגיע בסופו של דבר להבנות.
קריאה: זה שאלות שהוא נשאל תוך כדי הדיון?
תמר אלמוג: אה, זה לא נכתב.
יעל שמרגד: זה נכתב.
טליה לבני: תראי לו, בעמוד האחרון.
טליה לבני: הארגונים מתנהגים בבריונות, ב-2.4, תראי לו.
יעל שמרגד: כי השאילתה הכתובה עברה גם את המנכ"ל וגם את הלשכה המשפטית, אבל זה שאלות שהוא נשאל תוך כדי הדיון.
ליאורה מינקה: האמת שיש לציין ששתיים שלוש פסקאות קודם הוא דיבר על העבודה החשובה שאנחנו עושים, אז אני לא מבינה למה הבריונות.
זבולון אורלב: מה משרד התמ"ת מציע, שאחראי?
זבולון אורלב: מה ההצעה שלכם?
יובל אביעד: אנחנו ננסה לברר.
יובל אביעד: אנחנו נחזור למשרד, אני אנסה לברר אם יש אפשרות, וקודם כל יש התקדמות, אני חייב לומר.
יובל אביעד: יש התקדמות בנוסח גם מצדנו וגם מצדם.
יובל אביעד: אני אנסה לבדוק עוד אפשרות אחת למקד את סעיף 1 לעניין מבנה המעון, לדרישות שיש בהן סכנה מיידית לשלום הפעוטות, וגם דרישות בטיחות שיש בהן סכנה מיידית לשלום הפעוטות, כדי לצמצם את גדר המחלוקת, זה מבחינה משפטית.
זבולון אורלב: סכנה מיידית זה גם כולל אסלות?
יובל אביעד: אני לא איש מקצוע.
טליה לבני: תגיד כלכלי.
יעל שמרגד: אבל אם הוא יבדוק אנחנו לא נחתום עד שלא נשמע מה הוא אומר.
יעל שמרגד: אדוני יושב הראש, שיהיה ברור שאנחנו הצענו את זה כבר לפני שנתיים, לדרג את הבטיחות ושיערוך.
זבולון אורלב: חברים, אמרתי לכם, אנחנו לא נחליף, לא אתכם ולא את המשרד.
זבולון אורלב: כל אחד שיעשה את תפקידו.
זבולון אורלב: אנחנו לא נוריד את הנושא מסדר היום, עד אשר הבעיה הזאת תיפתר, ותפקידנו לפקח גם עליהם וגם עליכם, כדי שהדברים האלה ייעשו באופן מסודר.
זבולון אורלב: ואני חושב שאנחנו צוברים כאן נזק חמור מאד ובעייתי מאד בעיכוב הרישום.
זבולון אורלב: אני מציע כזה דבר – אני מבקש לישיבה הבאה להזמין את השר ואת המנכ"ל.
זבולון אורלב: את הישיבה הבאה אנחנו נקיים בשבוע הבא, אנחנו נקיים ישיבה עם השר, אלא אם עד לאותו מועד ייחתם חוזה.
זבולון אורלב: ואני אבקש שהישיבה הזאת תהיה משותפת עם הו, ואני גם אפנה לכל חברי הכנסת, חברי שתי הוועדות שיגיעו.
זבולון אורלב: בפעם הבאה כנראה הכנסת כן תצטרך לבוא, כנראה גם במקומם וגם במקומם, ולקבל הכרעה מה עמדת הכנסת.
זבולון אורלב: אני לא חושב שאנחנו יכולים יותר לגרור את הבעיה הזאת.
זבולון אורלב: אז תודיעי עוד היום ללשכת השר שאנחנו מבקשים את השתתפות השר והמנכ"ל, לתאם איתו את המועד.
זבולון אורלב: לכן אני רוצה לקבוע איזה יום ואיזו שעה ואני אשתדל להתאים את עצמי.
זבולון אורלב: וגם יושבת ראש הו וגם אנחנו, נשתדל להתאים את עצמנו ללוח הזמנים של השר.
זבולון אורלב: זה כבודו, ואנחנו נשמור על כבודו.
ליזה ריבקין: אני רוצה רק להוסיף, אם כבר יובל בודק את העניינים – יובל, יש שני דברים שהעלינו הצעה חלופית שמקובלת גם על משרד החינוך ולא קיבלתם.
ליזה ריבקין: נושא דרישות איגוד ערים – כבאות.
ליזה ריבקין: הם רוצים אישור איגוד ערים, אנחנו באנו ואמרנו שגם משרד החינוך מסתפק באישור של מי שמוסמך, זאת אומרת חברות שנותנים ציוד על תקינות האש.
יעל שמרגד: לא נכון.
יעל שמרגד: כתוב נמחק.
זבולון אורלב: תמה רשות הדיבור, סליחה חברים.
זבולון אורלב: אחרי הביוב נהייתי גם כבאי, תודה רבה לכם.
יעל שמרגד: אני רק רוצה להזכיר שיום שלישי הבא זה ערב שבועות.
זבולון אורלב: קודם כל שבועות נדמה לי שזה ביום רביעי, שלישי זה ערב חג, ערב שבועות.
זבולון אורלב: מה שמותר בערב שבועות, אסור בשבועות, ואני מאחל לכם לאכול הרבה גבינות בחג שבועות ותסמכי על מנהלת הוועדה שהיא לא תחלל את לוח המועדים של מדינת ישראל.
זבולון אורלב: אני רוצה להבהיר - הישיבה יכולה להיות ביום ראשון, ביום שני, ביום חמישי, מצדי גם ביום שישי.
זבולון אורלב: באחד מימי השבוע בשבוע הבא חייב להתקיים, ואם אין לך תשובה מהשר תאמרי לי, אני גם אדבר איתו.
זבולון אורלב: אנחנו רוצים להכין את הצעת חוק רישום כתובת של הורים גרושים, תיקוני חקיקה של חבר הכנסת מאיר שטרית.
זבולון אורלב: בתיאום איתו אנחנו מקיימים את הישיבה הזאת בהעדרו, כיוון שהוא הציע ובתיאום איתי, שמועד הישיבה לא ישתנה גם אם הוא איננו יכול להשתתף, והוא סמך על יושב ראש הוועדה שיידע להשכיל להוביל את החוק הזה לקריאה ראשונה, מתוך הנחה שאם יהיו דברים שלא יימצאו חן בעיניו, יוכל להעלות אותם לדיון לקראת הקריאה השנייה והשלישית.
זבולון אורלב: זה כבר דיון שלישי, אם אינני טועה.
זבולון אורלב: מסרה לי היועצת המשפטית שלנו מירב, שיש נוסח מוסכם?
: נאמר לי שהוא מוסכם, אבל אחר כך קיבלתי כמה טלפונים מכמה גורמים שאמרו ש---
זבולון אורלב: מי המשרד המוביל?
: או משרד המשפטים או משרד הפנים.
זבולון אורלב: אתה פרץ?
פרץ סגל: הנוסח כפי שהונח למיטב ידיעתי תואם עם משרדי הממשלה השונים.
זבולון אורלב: אנחנו מדברים על הנוסח של חוק עדכון כתובות, נוסח מעודכן מיום 26.5.11?
זבולון אורלב: ולמיטב ידיעתך הוא נוסח שתואם עם כל משרדי הממשלה?
פרץ סגל: משרד החינוך מבקש להוסיף איזה שהוא סעיף, אבל הוא מחוץ לקונטקסט של ההצעה הזאת.
זבולון אורלב: משרד המשפטים מסכים לנוסח הזה?
זבולון אורלב: משרד הפנים מסכים לנוסח הזה?
זבולון אורלב: לא אכלת ארוחת בוקר?
זבולון אורלב: הפרוטוקול שמע אותה?
זבולון אורלב: התשובה חיובית, אכן.
זבולון אורלב: משרד הרווחה, איילת?
איילת ששון: כן, מסכימים.
זבולון אורלב: המשרד לביטחון פנים?
זבולון אורלב: המשרד לביטחון פנים איננו ושלחנו למדור לחיפוש קרובים שיחפשו אותם.
זבולון אורלב: הנהלת בתי המשפט פה?
שירי לנג: מסכימים לנוסח.
זבולון אורלב: ?
טליה אגמון: מסכימים לנוסח.
בלה רדונסקי: כאן, יש לנו הסתייגות קטנה.
בלה רדונסקי: אנחנו מבקשים להוסיף.
בלה רדונסקי: הנוסח כמו שהוא יכול להישאר, ובלבד שיתווסף איזה שהוא סייג שאומר שמנהל מוסד חינוך ימשיך לקבל כמו בהסדר הקיים בקשה מראש ובכתב מהורה, לגבי משלוח המידע הכפול, וזה מפני שמוסדות חינוך אינם, וגם לא יכולים להיות מסונפים למינהל האוכלוסין של משרד הפנים.
בלה רדונסקי: יש עם זה בעיה.
: לדעתי, גם הנוסח, ודרך אגב אמרתי את זה לאביבה, גם הנוסח המקורי שהועבר על ידי המשרדים, עונה על זה.
: זאת אומרת הסייג רק מסבך אותנו קצת.
: אני אסביר למה.
: נדון בזה.
זבולון אורלב: תדונו עכשיו.
: לא, צריך לקרוא את החוק.
זבולון אורלב: קודם כל את הנקודה הזאת.
: אני הסברתי להם אתמול שעקרונית גם הנוסח המקורי לגבי מי שלא מופיע בחוק עדכון כתובת, ומוסדות חינוך לא מופיעים בחוק עדכון כתובת, המצב הוא שיישאר המצב הקיים.
: זאת אומרת – שהם ימשיכו לקבל בקשות אישיות ולא דרך מרשם האוכלוסין.
: עכשיו, אם אנחנו מוסיפים סייג לגבי מוסדות החינוך, אז עולה השאלה מה לגבי המוסדות האחרים שלא מופיעים בתוספת של חוק עדכון כתובת.
: לכן זה יוצר לנו בעיה פרשנית, הבקשה של משרד החינוך.
: כשנקרא את החוק אז נראה את זה.
זבולון אורלב: מרכז רקמן שלח לי פתק שהוא רוצה לומר משהו לפני הקראת החוק.
זבולון אורלב: עורכת לאב-שוורץ.
מיכל לאב-שוורץ: כן.
מיכל לאב-שוורץ: אנחנו מבקשות לדעת מדוע רק במקרה של הגבלת או שאלת אפוטרופסות לא יימסר מידע.
זבולון אורלב: שנגיע לסעיף תרימי את ידך ותקבלי רשות דיבור.
: מי שפנה אלי ואמר שיש להם עמדה אחרת זה ביטוח לאומי.
: קיבלתי היום.
זבולון אורלב: הביטוח הלאומי פה?
זבולון אורלב: לא הייתה תשובה ולכן הביטוח הלאומי לא פה.
זבולון אורלב: אתה פה?
חנן פוטרמן: עורך הדין צריך להגיע.
זבולון אורלב: בעיה שלו.
זבולון אורלב: אנחנו מורים קפדניים ותלמיד מאחר נשאר בחוץ.
חנן פוטרמן: הייתה הסתייגות ואני יכול לומר את ההסתייגות שהייתה לנו.
זבולון אורלב: אתה מהביטוח הלאומי?
חנן פוטרמן: כן, אני מהביטוח הלאומי.
חנן פוטרמן: אני מתמחה בלשכה המשפטית.
זבולון אורלב: מתמחה בלשכה המשפטית של הביטוח הלאומי.
זבולון אורלב: מכובד מאד.
חנן פוטרמן: עורך הדין אמור להגיע.
זבולון אורלב: יגיע, לא יגיע, מה ההסתייגות?
חנן פוטרמן: ההסתייגות היא לגבי מידע שבעצם יכול, שנייה אחת.
: אני אגיד בעיקרון, הם מבקשים בשורה התחתונה למחוק אותם מהתוספת, כי הם טוענים שיש להם בעיות ביישום של זה.
פרץ סגל: הקושי עד כמה שאני יודע, הוא להפריד בין המרכיב שנוגע להורה למרכיב שנוגע לילד.
זבולון אורלב: חברים, הבנתי.
זבולון אורלב: יש כרגע שלוש הסתייגויות, או שתי הסתייגויות ובקשת הבהרה אחת.
זבולון אורלב: יש לעוד מישהו הערות לגבי הנוסח?
גיא רוה: כמובן.
גיא רוה: גיא רוה – הורות משותפת לטובת הילד.
גיא רוה: אני יזמתי את החוק הזה.
זבולון אורלב: לא צריכים לחזור על דברים שאמרת כבר בשתי ישיבות קודמות.
זבולון אורלב: תגיד ישר לעניין.
זבולון אורלב: הם כבר רשומים בדברי ימי הכנסת.
גיא רוה: אני שמח.
גיא רוה: הצעת החוק הזאת לא תורמת לטובת הילד, כמו שאנחנו ראינו כשהגשנו את הצעת החוק.
גיא רוה: במדינת ישראל, ותסכים איתי נציגת משרד הרווחה, יש עשרות אלפי הורים גרושים, שאחרי שהם מתגרשים פשוט יש נתק מהילד.
גיא רוה: המטרה שלנו בהצעת החוק זה לנסות לפחות להביא את אותם אבות לחדש את הקשר עם הילד.
גיא רוה: איך עושים את זה?
גיא רוה: הדבר הבסיסי לפחות ---
זבולון אורלב: יש לי שאלה אליך – יש לך את הנוסח?
גיא רוה: קראתי אותו אתמול, כן.
גיא רוה: הבעיה שהנוסח הזה אפשר להגיע גם לפרטים.
גיא רוה: ברמת העיקרון אומר – נשאר הנושא של רשאי מהחוק הקודם, שדיברנו עליו בישיבה הראשונה, שחבר הכנסת שטרית ואדוני הסבירו למשרד הפנים שאין צורך בנושא של הרשאי ---
: לא, הוא צריך לפנות פעם אחת למרשם האוכלוסין.
גיא רוה: זה אותו נוסח של רשאי, רק תורידו את הרשאי.
זבולון אורלב: טוב, כשנגיע לסעיפים אז יש ארבעה אנשים שרשאים לבקש רשות דיבור, אלא אם כן לעוד מישהו יש הסתייגות?
זבולון אורלב: אדוני יושב הראש, אני יכול לומר את הדברים?
זבולון אורלב: אין צורך, כשנגיע לסעיף תרים את היד.
זבולון אורלב: אני רק רציתי לדעת מה היקף ההסתייגויות ופחות או יותר מה הנושאים שלהם.
זבולון אורלב: אז נאפשר את הדבר הזה.
זבולון אורלב: בבקשה, אנחנו עוברים להקראת החוק.
זבולון אורלב: איך אומרים מרמת העיקרון עוברים לרמת העיפרון.
זבולון אורלב: ועכשיו בסוף כל סעיף אנחנו נשאל האם למישהו מהארבעה האלה יש הערות ואנחנו נתקדם קדימה.
זבולון אורלב: עד השעה 11:00 אנחנו רוצים לאשר את החוק לקריאה ראשונה.
זבולון אורלב: חוק עדכון כתובת, התשס"ה-2005
: אוקי, מדובר בתיקוני חקיקה לשלושה חוקים למעשה.
: הנוסח שמונח בפניכם זה הנוסח שמשרד המשפטים העביר לנו והוא הנוסח שכאמור מקובל על משרדי הממשלה.
: התיקון הראשון לחוק עדכון כתובת – סעיף 2 א רבתי, אתם יכולים לראות את זה.
: אני אקריא.
: מה שהם עשו, הנוסח שלפניכם, הם שילבו את זה בנוסח הקיים של החוק.
: אז אני מפנה לתיקון לסעיף - 2א.
: כתובת נוספת למשלוח דואר לקטין.
: הורהו של קטין אשר מענו הרשום במרשם האוכלוסין שונה מן המען הרשום לילדו הקטין, רשאי לפנות לפקיד הרישום ולבקש כי מענו הרשום במרשם האוכלוסין או כתובתו למשלוח דואר, לפי סעיף 2 תרשם ככתובת נוספת למשלוח דואר לקטין.
: לכל אדם יש אפשרות שיהיו לו שתי כתובות.
זבולון אורלב: : הוגשה בקשה כאמור בסעיף קטן (א), ירשום פקיד הרישום לקטין כתובת נוספת למשלוח דואר כאמור בבקשה, אלא אם כן המציא ההורה האחר או מי שמעוניין בדבר לפקיד הרישום, פסק דין לפיו נשללה או הוגבלה לעניין זה האפוטרופסות של ההורה המבקש את רישום הכתובת הנוספת.
זבולון אורלב: סעיף 4 לא יחול על כתובת נוספת למשלוח דואר לקטין לפי סעיף זה.
: לגבי סעיף (ג), פרץ, איזה סעיף בסוף זה פה?
: זה לא סעיף 4.
פרץ סגל: רגע, הסעיף שמונע את הדריסה, את זוכרת איזה סעיף זה?
: זה כאילו 2 (ב), איילת ואודליה, אבל בהפוך.
זבולון אורלב: טוב, אז עד ההצבעה תגידו לנו, אחרת אנחנו נביא להצבעה עם סעיף 4.
: זהו, אבל צריך לנסח את זה בצורה קצת אחרת.
: אני אסביר מה הכוונה פה.
: לא יחול על כתובת נוספת למשלוח דואר לקטין, בדרך כלל כשמבקשים שתהיה כתובת דואר, זה דורס את המען הראשוני, מחליף את המען הראשוני.
: פה הכוונה היא שזה לא יחליף, אלא זה יהיה כתובת נוספת, זו המשמעות של הסעיף הזה.
: אוקי, צריך רק לנסח אותו.
: עכשיו, לי הייתה הערה, אם אתה רוצה עכשיו או אחר כך?
זבולון אורלב: עכשיו, עכשיו, אני רוצה לגמור את 2א.
: בסדר, אז ב-2(ב) – בעיקרון, לדעתי המנגנון של ההודעה על שלילה או הגבלה של אפוטרופסות הוא קצת עמום.
: זאת אומרת, לא ברור איך ייוודע להורה השני שההורה הראשון ביקש כתובת, כדי שהוא יידע לשלוח, אם נגיד באמת היה פסק דין של הגבלת אפוטרופסות, איך הוא יידע לשלוח את זה.
זבולון אורלב: הוא לא צריך לדעת.
זבולון אורלב: כשיש כזה פסק דין – שישלח.
זבולון אורלב: הוא צריך לצאת מתוך נקודת הנחה שהשני יבקש.
: לא, השאלה היא ברגע שיש הגבלה הוא צריך, לא משנה אם ההורה השני ביקש שלא, הוא ישלח את זה מיד למשרד הפנים?
זבולון אורלב: הוא צריך לצאת מתוך נקודת הנחה שההורה השני יבקש.
: כי כאן אי למעשה מנגנון של ---
זבולון אורלב: זה המנגנון.
: לא, אז אין פה חובה עליו ----
זבולון אורלב: כמו שהוא אומר נכון, בדרך הטבע שני ההורים רוצים לדעת על הילד, ויש להניח שהוא ינצל, אחד ההורים ינצל את סעיף 2א.
זבולון אורלב: (א), והוא יבקש מפקיד הרישום להוסיף עוד כתובת.
זבולון אורלב: זאת צריכה להיות נקודת ההנחה.
זבולון אורלב: אם להורה השני יש פסק דין אחר, ש---
: אני אנסה להסביר.
: אין בעיה.
: השאלה היא אחרת.
: השאלה היא האם לפי הנוסח הזה יש חובה על המנגנון הממשלתי להודיע להורה השני.
: אוקי, אז אולי צריך להגיד את זה ככה, כי אחרת זה לא ברור.
זבולון אורלב: אני לא בעד שתהיה חובה להודיע.
: אז צריך להגיד את זה.
: צריך להגיד לדעתי, זה נוסח שהיה לנו בזה, והכתובת תימחק, או לא תירשם או תימחק, אם יש פסק דין.
זבולון אורלב: אני ראיתי.
זבולון אורלב: רקמן חקוקה על לוח ליבי.
זבולון אורלב: את יודעת את זה.
: כי אחרת, לפי הנוסח הזה לכאורה יש אפשרות לפרש שאתה לא תרשום עד שלא תדע אם יש צו הגבלה או אין צו הגבלה.
: אתם אחר כך תצטרכו להתמודד עם זה.
זבולון אורלב: אוקי, נשאיר את זה ככה לקריאה הראשונה.
מיכל לאב-שוורץ: אני רק רוצה לחדד את העניין.
מיכל לאב-שוורץ: נוסח הסעיף ...
מיכל לאב-שוורץ: הזה כביכול להתפרש שזה התנאי.
מיכל לאב-שוורץ: כלומר, לא רק אם יש פסק דין להגבלת אפוטרופסות ההורה המשמורן יכול לגשת ולבקש שלא תרשם, אלא לפי נוסח הסעיף – רק אם ההורה שאינו משמורן הגיש בקשה לרשום, אז ההורה השני יכול כי הוא מציב תנאי.
מיכל לאב-שוורץ: זה נוסח הסעיף.
זבולון אורלב: לדעתו של משרד המשפטים זה לא כך.
זבולון אורלב: פרץ, שמעת את הערתה?
זבולון אורלב: דעתו שונה, נשאר כרגע במחלוקת הזאת, נחזור אליה בקריאה השנייה והשלישית.
גיא רוה: סעיף 2.א.
גיא רוה: (א) מנוגד לכל מה שדיברנו בישיבות הקודמות, בעיקר בישיבה הראשונה.
גיא רוה: נשאר פה הנושא של הורה רשאי.
גיא רוה: במדינת ישראל עשרות אלפי ילדים מנותקים כיום מה---
זבולון אורלב: איך אתה רוצה שמשרד הפנים ירשום את הכתובת הנוספת אם אין לו?
גיא רוה: אדוני בישיבה הראשונה דיבר עם נציגת משרד הפנים.
גיא רוה: לכולם התגלה מידע שלמשרד הפנים יש את המידע על שני ההורים, כלומר את שתי הכתובות כבר בקובץ נתונים של היום, ולכן המסקנה הייתה, גם שלך וגם של חבר הכנסת שטרית, שאין צורך שהאבא יבוא, יעשה את האקט הבירוקראטי הזה וירשום את הכתובת.
גיא רוה: למשרד הפנים כפי שאודליה אמרה בישיבה הראשונה, יש את כל הנתונים.
גיא רוה: הסעיף הזה מיותר לחלוטין.
גיא רוה: הוא דורש מהאבא התייצבות.
גיא רוה: מאותם אבות שמנותקים מהילד – הם פשוט לא יעשו זאת.
זבולון אורלב: אודליה?
אודליה אדרי: כן?
זבולון אורלב: האמת היא כזאת שאני לא זוכר את זה, אבל נאמנים עליו דבריו.
אודליה אדרי: זה גם נכתב אלינו שאין בעיה, יש את הפרוצדורה ואת הנתונים במשרד הפנים.
זבולון אורלב: נאמנים עלי גם דברייך.
זבולון אורלב: אם אפשר לחסוך את הפרוצדורה – למה הוא צריך לבוא, תסבירי לנו.
אודליה אדרי: כי אנחנו עדיין חושבים שזה צריך להיות בכפוף לרצונו של האב.
אודליה אדרי: כדי לשנות פרט מרשם ---
זבולון אורלב: זה לאו דווקא האב, זה לפעמים גם האם.
זבולון אורלב: אני מבקש לעמוד על זכויותיו של הגבר.
אודליה אדרי: צודק, אני מתנצלת.
אודליה אדרי: ההורה האחר.
אודליה אדרי: עדיין, כדי לתקן או לשנות פרט רישום לפי חוק מרשום האוכלוסין, אני חייבת הודעה או הסכמה של אותו אדם שהפרט מתייחס אליו.
אודליה אדרי: אני לא יכולה לעשות שום דבר במרשם האוכלוסין אוטומטית.
קריאה: אולי הוא לא רוצה.
גיא רוה: אין דבר כזה לא רוצה, הוא הורה.
זבולון אורלב: סליחה, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.
זבולון אורלב: בפעם השלישית יוצאים.
זבולון אורלב: כל פעם שאתה תבקש רשות דיבור אתה גם תקבל.
זבולון אורלב: אז תעשה את זה בצורה מסודרת.
אודליה אדרי: ולכן הרציונל של חוק מרשם האוכלוסין הוא שהודעות, גם לדוגמא בן אדם שהתחתן, שאני חושבת, וכולנו יודעים שהמרשם אמור לשקף את העובדה שהוא נישא, אני לא מעדכנת אם הבן אדם לא הגיש הודעה או בקשה.
אודליה אדרי: כך גם העניין הזה.
אודליה אדרי: אם האב לא הודיע שהוא מעוניין שכתובתו תירשם ככתובת נוספת לקטין, אני לא אכפה את זה לא על הקטין ולא על האב ללא הודעה או בקשה כזאת.
זבולון אורלב: אבל החוק יכול לחייב אותך.
אודליה אדרי: נכון.
אודליה אדרי: אני חושבת שזה מנוגד לרציונל של החוק.
זבולון אורלב: אז אני שואל אותך למה שהחוק לא יחייב אותך?
אודליה אדרי: כי כפי שאמרתי אני חושבת שזה מנוגד לרציונל של החוק.
אודליה אדרי: הרציונל של חוק מרשם האוכלוסין הוא ששינוי או תיקון של מרשם – הוא כפוף להודעה.
זבולון אורלב: אין שום תקדים אחר שבו אתם קובעים עובדות מבלי שהוגשה בקשה?
אודליה אדרי: יש.
אודליה אדרי: של לידה או פטירה.
אודליה אדרי: בפטירה אנחנו לא ---
זבולון אורלב: בלידה אתם לא מחכים לבקשה לרשום אותו?
אודליה אדרי: אם מדובר בהורה שמצהיר על הילד כילדו – אז כן.
זבולון אורלב: בפטירה אני מבין שהנפטר לא יכול לחזור מהקבר ולבקש מכם איזו שהיא בקשה.
זבולון אורלב: הוא כנראה אחר את המועד.
זבולון אורלב: בלידה – זה ההורה.
אודליה אדרי: לא, אבל בן האדם לא מבקש.
אודליה אדרי: בלידה ההודעה היא של , אבל זה כפוף להודעה.
זבולון אורלב: ההודעה היא של ?
אודליה אדרי: זאת אומרת אם פקיד רישום יודע מעצמו שבן אדם נולד הוא לא יכול לרשום את זה ביזמתו, הוא צריך את ההודעה.
: סליחה, אגב היה מקרה של השינוי שם משפחה שהיה אוטומטית ושינו את זה, נכון?
: לגבי אישה שנישאה.
: בדיוק הפוך.
אודליה אדרי: בחוק השמות – כן.
: שינו את זה ברוח הזאת.
: שרק אם האישה מבקשת, אז ---
זבולון אורלב: כלומר לידה ופטירה אנחנו מבינים.
זבולון אורלב: אבל לידה ופטירה אתם מקבלים מאיפה?
זבולון אורלב: מהביטוח הלאומי?
זבולון אורלב: ממי אתם מקבלים?
אודליה אדרי: גם מ, בפטירה.
זבולון אורלב: כלומר, כל שינוי במרשם, יש איזו שהיא אסמכתא נקרא לזה, או יש איזו בקשה.
זבולון אורלב: מישהו ביקש לשנות את הדבר הזה.
זבולון אורלב: כן פרץ.
פרץ סגל: אני רוצה להוסיף שני דברים – אחד פורמאלי והשני מהותי.
פרץ סגל: אני אתחיל במהותי שהוא מעניין יותר, זה עניין של פרטיות.
פרץ סגל: אם אדם רוצה שילדו, יידעו כולם שיש לו שתי כתובות – יודיע על כך.
פרץ סגל: לא רוצה – לא יודיע על כך.
פרץ סגל: לכן הרציונל הוא לא סתם שזה סיסטמתי עם החוק, אלא זה עניין של הגנת הפרטיות.
פרץ סגל: והדבר השני, הצעת החוק כפי שהוגשה על ידי חבר הכנסת שטרית הייתה בנוסח רשאי, זה הנוסח שהממשלה תמכה בו, כך שאני חושב שאנחנו צריכים להמשיך במתכונת הזאת.
זבולון אורלב: אוקי, תודה רבה.
זבולון אורלב: אני שואל אתכם, בעצם את זה אני לא צריך לשאול אתכם.
זבולון אורלב: אני מבקש בדברי ההסבר להוסיף שלקראת הקריאה השנייה והשלישית הוועדה תדון בסוגיה של הסעיף הזה, האם יישאר בנוסח של הרשאי, או האם אנחנו נחייב את משרד הפנים לרשום גם בלי שהוא הודיע.
זבולון אורלב: נחזור לויכוח, לא נסגור אותו עדיין, כי שטרית גם לא פה ואני רוצה לקדם אותו.
זבולון אורלב: הנוסח שיאושר בקריאה הראשונה, שלא תהיינה אי הבנות, הוא כנוסח שאושר בוועדת השרים, שאני יודע ששטרית הסכים לקבל את התיאום עם הממשלה, ואני לא רוצה לעכב את החוק, אבל כדי שלא תהיה טענה של נושא חדש או כל מיני דברים אחרים, אנחנו מכניסים את זה לדברי ההסבר, כך שנהיה רשאים מבחינה משפטית לחזור לדיון הזה מחדש.
זבולון אורלב: אז אנחנו סיימנו בסעיף 2.א.
זבולון אורלב: את הדיון.
זבולון אורלב: הלאה, תיקון הבא.
: יש רק עוד דבר – לגבי 2(ב), פרץ, זה אני לא הבנתי בסוף אם זה מוסכם עליכם או לא, שבעצם הוגשה בקשה, ירשום פקיד הרישום לקטין כתובת נוספת למשלוח דואר, אלא אם כן הומצא לו.
: זאת אומרת לא חשוב על ידי מי הומצא לו.
: אנחנו לא יודעים מה זה בדיוק מי שמעוניין בדבר.
: זאת אומרת – ברגע שהומצא לו פסק דין, הוא חייב, בין אם זה ההורה, בין אם זה מי שמעוניין.
: ברגע שיש לו פסק דין – הוא צריך לא לרשום.
פרץ סגל: החשש היחיד היה של הנהלת בתי המשפט שמהמילה הומצא יתפרש כאילו שיש חובה על בתי המשפט להמציא את פסק הדין הזה.
פרץ סגל: כי הרי דבר לא מומצא מעצמו, אלא מי עומד מאחורי הדבר הזה שצריך להמציא.
פרץ סגל: באופן טבעי יפנו את האצבע לבתי המשפט שהם מייצרים את זה.
: אבל גם אם אתה כותב – ימציא ההורה, זה לא מחייב את ההורה להמציא.
פרץ סגל: זה לא מחייב, נכון.
פרץ סגל: אבל לפחות יש מישהו ---
: אבל אם עכשיו הוא מקבל מהנהלת בתי המשפט כי שלחו לו את זה, אז הוא לא חייב לרשום?
: האם הנהלת בתי המשפט היא מי שמעוניין?
: אני לא יודעת אם הוא המעוניין בדבר.
: מה זה מעוניין בדבר?
פרץ סגל: הנהלת בתי המשפט הם גם מעוניינים בדבר.
: לא יודעת אם הם מעוניינים בדבר.
: אבל הוא, לדעתי ברגע שהוא מקבל פסק דין, הוא חייב להתייחס אליו.
פרץ סגל: הניסוח – מעוניין בדבר הוא כל כך רחב, ונמצא באותם ויכוחים שכל אדם ---
: אני לא יודעת.
זבולון אורלב: למי התכוונתם – או מי שמעוניין בדבר?
פרץ סגל: יכול להיות אפוטרופוס, יכול להיות הסבא שהילד נמצא אצלו כי ההורה נמצא בחו"ל, הרבה דברים יכולים להיות.
: הוא צריך להתייחס אליו, משרד הפנים, פקיד הרישום.
זבולון אורלב: כן, אבל מי ימציא לו את זה?
זבולון אורלב: אלא אם כן המציא ההורה.
: מישהו שהמציא לו.
: הומצא לו.
: שלחו לו בעילום שם.
: לא יודעת מה.
זבולון אורלב: מה איכפת לך שיהיה כתוב ההורה, או מי שמעוניין בדבר?
: כי אם זה לא מי שמעוניין?
: אני יודעת מה זה מי שמעוניין בדבר?
גיא רוה: מעוניין בדבר עם סמכות כלשהי.
גיא רוה: כלומר, זה לא יכול להיות כל מי שמעוניין.
גיא רוה: אני לא יכול לפנות סתם למי שאני לא מכיר.
: למה?
: אם הוא רצה ---
זבולון אורלב: הוא רצה למעט.
זבולון אורלב: תמצאי נוסח שהמציא, וזה ממעט את בית המשפט.
זבולון אורלב: הוא אומר – חברה אל תפילו ---
: לא, אבל אני לא מונעת מבית המשפט לשלוח.
: הם רק לא רוצים שזו תהיה חובה.
פרץ סגל: אם הניסוח מעוניין בדבר מפריע, אפשר לכתוב גורם אחר.
: בסדר, אוקי.
זבולון אורלב: גורם אחר.
זבולון אורלב: סיימנו את 2.א.?
זבולון אורלב: תיקון הבא.
: זה הערות לניסוח.
זבולון אורלב: חברה, זה רק קריאה ראשונה.
זבולון אורלב: חברים, זה עוד לא תורה מסיני.
: גם אין כוונה להפעיל חובה.
: אין כוונה.
זבולון אורלב: תשאירו גם משהו לדיונים.
זבולון אורלב: עוד הערה?
: כן, הייתה הערה שהועלתה פה קודם.
מיכל לאב-שוורץ: רצינו לבקש לדעת מדוע רק שלילת או הגבלת אפוטרופסות ולא מקרים נוספים כמו הוצאת צו הגנה במקרה של הורה שמכה את הילד למשל, או צו הרחקה, או צו מניעת הטרדה מאיימת.
זבולון אורלב: תשובת משרד הרווחה.
איילת ששון: כל הסיטואציות שמתוארות כאן, צו הגנה, בדיון הקודם גם דובר על מעבר למקלט לנשים מוכות, אני רוצה להשיב אחד לאחד.
איילת ששון: נתחיל עם המעבר למקלט לנשים מוכות שהפעם לא העליתם אותו, אבל אני יודעת שהוא מאד הטריד בפעם הקודמת.
איילת ששון: אני בררתי את זה כדי לדעת שאני אומרת דברים נכונים.
איילת ששון: במכרזים שמשרד הרווחה מוציא להקמת והפעלת מקלטים לנשים מוכות, אחד הנשים זה שיהיה ייעוץ משפטי לכל מקלט.
איילת ששון: ייעוץ משפטי של כל מקלט יבחן כל מקרה לגופו ויבדוק האם זה מקרה שבו צריך ללכת ולהגיש בקשה להגביל את האפוטרופסות או למתן צו ספציפי לעניין העברת מידע, למשל מבית ספר חדש אליו עבר הקטין, כדי שלא יחשוף את מקום המצאה של האם.
איילת ששון: החוק, חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות נותן מענה לדברים האלה.
איילת ששון: יש אפשרות להגשת בקשה כזאת.
איילת ששון: היא תהיה ספציפית, היא תחייב את הגורם שממנו אנחנו חוששים, ומצד שני היא לא תחסום כל קבלת אינפורמציה שהיא לגיטימית שההורה הלא משמורן יקבל.
איילת ששון: זה באשר למעבר למקלט לנשים מוכות.
איילת ששון: עכשיו, הוצאת צו הגנה נעשית במסגרת הליך בבית משפט.
איילת ששון: במסגרת אותו הליך יש בחוק עצמו אפשרויות לתת, למשל ההגדרה היא – כל הוראה אחרת הדרושה לדעת בית המשפט לאבטחת שלומו ובטחונו של בן משפחה, שזה לאו דווקא בן המשפחה שלגביו הוצא צו ההגנה.