GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איה בן עמוס: ציינה פה מנכ"לית בטרם שהדוח הבינמישרדי -החשיבות הגדולה שלו היא שהוא יצר ידע על השאלה מהם הצרכים במגזר הערבי וזה באמת משהו שחשוב לחדד אותו כי זה נושא שאנחנו נתקלים בו גם בתחומים אחרים, לא רק בתחום של בטיחות ילדים, כי חסר הידע כדי שאפשר יהיה להקים אתו את התכניות ולהקים את התכנון כדי לפתור את הבעיה.
איה בן עמוס: לגבי הפער שהוצג פה, כמובן שהנתונים הם חמורים.
איה בן עמוס: עצם זה שילד ערבי נמצא בסיכון גבוה פי שלש מזה של ילד יהודי משקף בעיניי פערים רחבים בין החברה היהודית לערבית, גם בנושא הסוציו אקונומי וגם בתחומים של השקעה של המדינה, בתשתיות, בחינוך, בהנגשה של מרפאות ודברים מן הסוג הזה.
איה בן עמוס: הנושא של בטיחות ילדים הוא שיקוף וביטוי של פערים מאד רחבים בין שני המגזרים.
איה בן עמוס: אני רוצה לחזק את דברי יושב הראש הועדה לגבי הצורך להכניס את הדוח לתוך הצעת המחליטים של הממשלה ולהוסיף שבאמת חשוב שהדבר הזה יתורגם להקצאת תקציבים שתהיה דיפרנציאלית באופן שישקף את הפערים בין החברה היהודית לערבית והתקציבים צריכים להיות גם לנושאים של תכניות להעלאת מודעות אבל גם לתשתיות כי -כמו שכבר נאמר פה, יש ישובים ערבים גדולים שאין בהם אפילו גן משחקים, שלא לדבר על גן שעמד בתו תקן או על הורים שמודעים לבטיחות הילדים בזמן שהם משחקים בגן, אלא שמדובר רק על עצם קיומו של גן משחקים ואלה דברים שדורשים השקעה בתשתית.
אכרם חסון: תודה ליושב הראש, חברי הכנסת הנכבדים.
אכרם חסון: לגבי תאונות דרכים, ואני -להבדיל מ"בטרם" מדבר רק על תאונות דרכים ולא על תאונות ככלל.
אכרם חסון: תאונת דרכים היא לא גזירה משמים ורוב תאונות הדרכים ניתנות למניעה ככל שאנחנו נתנהג נכון לפי כללי הבטיחות, גם כמשתמשי דרך שונים אם כהולכי רגל ואם כנהגים.
אכרם חסון: הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים מפעילה תכניות במגזר הערבי בימים האלה, תכניות המבוססת על נתוני ההתפלגות ומאפייני ההתפלגות.
אכרם חסון: כחלק מן התכניות שהזכיר ידידי נאסים, יש תכנית מיוחדת לקידום בטיחות ילדים במגזר הערבי ששותפים לה גם אנשי הדת מכל העדות, גם שוטרים קהילתיים, גם אחיות בריאות הציבור וגם מנהיגות נשית.
אכרם חסון: .
אכרם חסון: בחברה הערבית הולך ומתמעט תפקידו של האב.
אכרם חסון: אנחנו יודעים שבזמנים עברו היתה השפעה לאב הבית כמורה וכמחנך, אבל תפקיד המנהיגות בתוך הבית הולך ומצטמצם ואנחנו מנסים למצוא חלופות, אנחנו יודעים שאיש הדת עדיין יכול להשפיע על קהל המאמינים שלו ולכן התחלנו בתכנית הזו.
אכרם חסון: דבר נוסף, תכנית נוספת שהרשות מובילה בימים אלה -גם בשיתוף עם "בטרם", ואנחנו מודעים למומחיות של "בטרם" - לכן אני באופן אישי דואג לשתף אותם בכל התכניות הרוחביות שאני מוביל באגף שלי, התכנית היא למניעת תאונות חצר ואנחנו בשלבי חתימת חוזה ויוצאים לדרך.
אכרם חסון: התכנית תיושם בכעשרים ישובים שאירעו בהם תאונות חצר.
אכרם חסון: אנחנו נפעל בשטח, על ידי סטודנטים מן המגזר הערבי, שמכירים את המנטליות את התרבות של האנשים, ואנחנו ניפגש עם משפחות, עם אמהות, עם אנשים מתוך הישובים ונצייד אותם גם בידע וגם במיומנות איך למנוע את זה.
אכרם חסון: תכנית משותפת נוספת היא עם מכללה שנקראת "מורה דרך" שהיא תכנית שעובדת עם בתי חולים ממשלתיים בה אנחנו פועלים כבר בשלב שאחרי הלידה.
אכרם חסון: הכשרנו את האחיות בבתי החולים שיתנו הדרכה על השימוש במושבי בטיחות כבר אחרי הלידה ולפני היציאה מבית החולים.
אכרם חסון: אנחנו יודעים שאחוזי החגירה במגזר הערבי מדאיגים מאד ואתן כאן רק נתון אחד לפיו 75% מן הנוסעים במושב האחורי לא חוגרים וזה מאד מדאיג אותנו.
מסעוד גנאים: מחוץ לישוב או בתוכו?
אכרם חסון: בתוך הישוב זה סיפור אחר.
אכרם חסון: בכל הנושא הזה צריכה להיות איזושהי מטריה של מנהיגות ואחריות ציבורית.
אכרם חסון: לפני שבוע קיימנו כנס חירום לראשי הרשיות הערביות בנצרת בנוכחות השר ישראל כץ וחשפנו בפניהם את הנתונים המאד חמורים, גם על היפגעות ילדים בכלל וגם באוכלוסיה הערבית בפרט.
אכרם חסון: יצאנו עם המלצות רבות משם, נקוה שנוכל ליישם חלק מהן ונצא לדרך.
אכרם חסון: על מנת שבטיחות תתקיים בישובים הערביים צריכים להתקיים שלושה אלמנטים: ידע, כמובן, ומודעות, שזה קשור למערכת החינוך, התשתית שמדברים עליה חברי הכנסת הערבים כל הזמן, בין אם בצדק ובין אם לאו אבל משהו צריך להתקיים ודרך אגב, מחקרים הוכיחו שרק 23% מן הסיבות לתאונות הם תשתיות - - -
מסעוד גנאים: האם ראית את הדוח של אור ירוק?
אכרם חסון: זה שילד לא ידרס בחצר הבית זה אחריות הורית.
אכרם חסון: לא תשתית.
אכרם חסון: אני לא רוצה להאשים אף אחד אחר.
מסעוד גנאים: כן, כן, יש את האחריות אבל - - -
אכרם חסון: לתשתית יש חלק בנושא אבל היא לא העיקר והנושא השלישי -על מנת לקיים את הבטיחות הוא אכיפה.
אכרם חסון: לצערנו הרב המשטרה לא נמצאת בישובים הערבי.
אכרם חסון: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא אתה.
אכרם חסון: בנושא קיצור שעת הזה"ב אנחנו עובדים על זה ואנחנו מודעים לכך.
אכרם חסון: הקמנו נקודות הזנקה במספר מקומות בסכנין, עם חבר הכנסת, הקמנו תחנה באיזור צומת גולני, גם בדרום.
אכרם חסון: צריכים לשלב ידים ולעבוד יחד.
אורלי סילבינגר: הדבר האחד הוא שאנחנו נשמח להרים את הכפפה ולקיים יום עיון כזה.
אורלי סילבינגר: נשמח גם לארגן אותו והשני הוא שאני רוצה לנצל את הבמה ולהודות לרשות הלאומית על שותפות מדהימה - - -
זבולון אורלב: תוכלי לקים את הכנס הזה כאן באודיטוריום של הכנסת.
זבולון אורלב: מציע שנפעל עם חברי הכנסת מסעוד גנאים וראלב מג'אדלה כדי שהם יתנו את החסות.
זבולון אורלב: כדי לקיים כזה אירוע בכנסת על חבר כנסת לתת חסות והם יוכלו לעשות זאת.
זבולון אורלב: אשמח להיות מוזמן.
אורלי סילבינגר: אני רוצה לנצל את ההזדמנות להודות לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים על האמון שהם נותנים בנושא, על השותפות איתנו וגם על מיגוון הפרויקטים האדיר שבזכותם אנחנו יכולים לעשות.
דנית גלעד: אתייחס לנושא שאכרם דיבר עליו: יש אכיפה משטרתית במגזר הערבי, והנתונים, אגב, אלה שפורסמו בשנים שאחרי המחקר, 2009-2010 הם לצערנו הרבה יותר חמורים ממה שמשתקף בנתונים של 2008.
דנית גלעד: מספר הילדים שנפגעו ב 2010 במגזר הערבי גדל.
דנית גלעד: לגבי אכיפה, אגף התנועה אוכף בהתאם למחקרים שהוא עושה שמצביעים על סיכון היפגעות ויש אכיפה מרובה בנושא של חגורות בטיחות במגזר הערבי.
דנית גלעד: אם אנחנו מדברים על ששים אלף בשנה בנושא של חגורות בטיחות ככלל בכל הארץ אז יותר משליש מן הדוחות הוא במגזר הערבי בנושא חגורות והתקני בטיחות לילדים, כל מה שקשור לחגורות.
דנית גלעד: יש כמובן גם אכיפה במגזר הערבי בנושא של הולכי רגל, אני מזכירה שהנושא של חגורת בטיחות הוא נושא שקור להגברת המודעות ולא קשור דוקא לתשתיות והפוטנציאל של ההיפגעות כתוצאה מזה שלא חוגרים חגורות בטיחות הוא הגבוה.
דנית גלעד: כמו שאכראם הזכיר, רק 25% מקרב האוכלוסיה הערבית -לפחות לפי מחקר של אוניברסיטת חיפה, עושים שימוש בחגורות בטיחות ולכן האכיפה שם מוגברת.
דנית גלעד: משטרת ישראל עושה פעילות רבה גם בנושא של המודעות, כמו שהוזכר כאן ולגבי משמרות הזה"ב, השוטרים במגזר עושים פעילות הדרכתית בישובים הערבים גם במקומות שבהם אין אפשרות מבחינת התשתית לעשות פעילות של משמרות הזה"ב עצמן ויש הדרכה להורים ולילדים בנושא של זהירות בדרכים.
מירי כהן: קודם כל רוצה להודות על כל העבודה שנעשתה פה.
מירי כהן: רוצה להודות גם ליושב ראש הועדה ולחבריה, הפעילות של הועדה היא מאד יחודית.
מירי כהן: דיברנו על הפערים וצמצום פערים ועל הקשר הסוציו אקונומי, אנחנו מודעים לקשר הזה ולא רק בנושא של בטיחות אלא בכלל בתחלואה.
מירי כהן: אני רוצה להזכיר שבנושא של תמותת תינוקות הדבר שמשפיע הכי הרבה על תמותת תינוקות הוא דוקא שנות ההשכלה של האמא ולאו דוקא המצב הרפואי וכו' ולכן הפעילות האינטגרטיבית היא מאד חשובה.
מירי כהן: יש אוכלוסיות נוספות בסיכון כמו החברה החרדית.
מירי כהן: למשל.
מירי כהן: לגבי ההמלצות, אני מקבלת את ההמלצה של העדה ואעביר אותה הלאה.
מירי כהן: חשבנו שזה צריך להיכנס לתכנית הלאומית אבל נקח את זה שלב נוסף, אני אעביר את המסר לראשות הועדה כדי להכניס את זה להצעת המחליטים ולא רק לתכנית עצמה.
מירי כהן: אני מזכירה את הנושא של חשיבות -מעבר למה שנאמר, של השלטון המקומי ברמות השונות, לא רק משרדי הממשלה אלא שגם השלטון המקומי הוא גורם משמעותי ומשפיע על הורדת ההיפגעות התמותה וצריך לראות איך עושים את זה.
מירי כהן: מברכת על היוזמה לקיים יום עיון בחסות הכנסת ומציעה שנשקול לעשות תימרוץ עם הרשויות המקומיות אולי פרס כספי או משהו מעין זה לפיו רשות שמורידה את ההיפגעות תצויין בחיוב.
מירי כהן: זה בהקשר של יום העיון ונדבר על זה במקום אחר.
מירי כהן: לגבי ההדגשה התרבותית, יש הרבה תכניות אבל אם הן לא יעודיות עבור פלח אוכלוסיה מסוים אז כאילו לא עשינו שום דבר ולכן אני מברכת על כל הפעילות שנעשית.
זבולון אורלב: ראשית, הועדה רוצה לברך על הדוח לבטיחות ילדים בחברה הערבית ורואה בדוח הזה תשתית ראויה ותכנית עבודה לצמצום משמעותי של שיעורי היפגעות של ילדים בחברה הערבית.
זבולון אורלב: שנית, הועדה סבורה שראוי שהועדה הבינמשרדית תמשיך בעבודתה על מנת לקבוע מיקוד וסדרי עדיפויות לקראת תכנית העבודה הלאומית, כולל ציון עלויות, שלבים ולוחות זמנים.
זבולון אורלב: שלישית, הועדה מבקשת שהצעת המחליטים -שיוזם , תכלול גם דרישה ממשרדי הממשלה לגבש תכניות מיוחדות ונפרדות למגזר הערבי וזאת מפני ששיעורי ההיפגעות בחברה הערבית גדולים פי שלושה ויותר מזה שבחברה הישראלית כולה.
זבולון אורלב: הועדה מברכת על הרעיון של קיום יום עיון לבטיחות במגזר הערבי, היא רשמה לפניה שארגון "בטרם" מוכן לארגן אותו, והיא פונה אל חברי הכנסת הערביים שיקחו חסות על יום העיון הזה.
זבולון אורלב: הועדה תברך, תשתתף ותזמין את חבריה לקחת חלק פעיל ביום העיון.
ציפי חוטובלי: שלום לכולם.
ציפי חוטובלי: דיון משותף של הוועדה לקידום מעמד האישה עם הוועדה לזכויות ילד.
ציפי חוטובלי: קודם כל ברכות ליו"ר הוועדה לזכויות הילד להולדת הנכד, מזל טוב.
ציפי חוטובלי: מתאים לנושא הדיון, כי הנכד שלו גם יצטרך ללכת למעון, נשמור לו מקום.
ציפי חוטובלי: ..
זבולון אורלב: הבן אמר לי, יש מעון אמונה בש"י עגנון.
זבולון אורלב: זה מעון מצוין, יש שם מקומות קבועים...
ציפי חוטובלי: שיילכו לגור בירושלים...
ציפי חוטובלי: נושא הדיון של הישיבה הזו הוא מחסור במעונות היום במועצה המקומית בית אל, ונמצא איתנו משה רוזנבוים, ראש המועצה המקומית, שפנה כאן לשני יושבי הראש בבקשה לקיים את הדיון הזה, אבל חשוב לי לומר שאני רואה בדיון הזה לא רק דיון מקומי על נושא בית אל אלא ניסיון בעצם ללמוד דרך המקרה שלכם איפה נמצאים החסמים ולמה הדבר הזה תקוע, כי בעצם אנחנו מלווים במשך שנתיים תהליך של הקצאת כסף לבינוי מעונות יום חדשים ולצערנו הרב אנחנו רואים שיש מחסור אמיתי בבינוי של מעונות יום בכל חלקי הארץ.
ציפי חוטובלי: אז דרך המקרה שלכם, של בית אל, אני מקווה שנוכל ללמוד יותר.
ציפי חוטובלי: נמצאת איתנו כאן האחראית על אגף מעונות היום בתמ"ת ואני מאוד מקווה שנוכל להתקדם לא רק לגבי המועצה המקומית בית אל אלא לגבי הנושא הזה.
זבולון אורלב: אני קודם כל רוצה להודות ליו"ר הוועדה למעמד האישה על שיתוף הפעולה ובוודאי זה נושא קלאסי שראוי לשתף בו פעולה.
זבולון אורלב: גם אני חושב שהדיון צריך להתרכז הרבה מעל ומעבר לבית אל אלא בית אל כמשל, בבחינת "עלי יניח הצדיק את ראשו", זו משימה לכולם.
זבולון אורלב: למעשה בשעה 12, גברתי היו"ר, היינו אמורים לסיים דיון של שלוש שעות בוועדה לזכויות הילד שהיתה צריכה להסתיים בהצבעה סוף סוף על חוק הפיקוח של מעונות יום, אלא שהוא נדחה מפני שיש מחלוקת תקציבית קשה והמחלוקת התקציבית הקשה היא בשני נושאים, כשאחד הנושאים הוא בדיוק הנושא שאנחנו דנים בו, מהי מחויבות המדינה לבניית מעונות יום.
זבולון אורלב: האם המדינה אומרת זה לא ענייני, המגזר השלישי, הרשויות המקומיות, רק אני לא, או שיש למדינה גם אחריות כלפי הסדרה שיהיו מעונות יום.
זבולון אורלב: כמובן אני לא אחשוף סוד צבאי אם אומר לך שיש דעה מקיר לקיר בוועדה לזכויות הילד, אני בטוח שגם בוועדה למעמד האישה שהמדינה איננה יכולה להתחמק מאחריות כלפי הסדרת הבנייה של מעונות יום, היא לא יכולה לומר הואיל ולא מדובר בחינוך חובה אז אני אינני אחראית לעניין הזה, כי עובדה היא שאין חוק תרבות חובה והמדינה מממנת במאות מיליוני שקלים, קרוב לשש מאות מליון שקלים, את התרבות, ובצדק היא עושה את זה.
זבולון אורלב: המדינה איננה אחראית, אין חוק חובת ספורט במדינת ישראל והמדינה מממנת במאות מיליונים את הספורט, כי המדינה פועלת על פי ערכים, לא תמיד זה צריך לבוא מאיזה שהיא חובה של חוק.
זבולון אורלב: עובדה, יושבת כאן הגברת סימה חדד, מנהלת האגף לחינוך בגיל הרך במשרד החינוך, בגילאי 3-4 80% מהילדים הם מחוץ לחינוך חובה, נדמה לי שרק 20% נמצאים במערכת של החובה, אם אינני טועה, משהו כזה, ולמרות זאת המדינה כן רואה את עצמה אחראית לבנייה של כיתות לגילאי 3-4 .
זבולון אורלב: המדינה ברשויות המקומיות בונה כיתות, הרשויות מקצות קרקע ומקצות תקציב לדבר הזה ולכן תשאלי אותי שאלה טובה, מדוע לא התקיימה הצבעה?
זבולון אורלב: מפני שהיה חשש לממשלה שההסתייגויות שהגישו חברי כנסת כולל מהקואליציה שייכנס לגוף החוק אותה מחויבות של משרד האוצר ולכן הם ביקשו דחייה אני סירבתי לדחייה אבל לאחר שהם פנו לשר התמ"ת והתכוונו לקיים ישיבה ביום חמישי בבוקר, גם בהשתתפותי, על מנת להגיע להסדרה תקציבית, הסכמתי לדחות את הדיון, שיהיה ביום חמישי או שישי.
זבולון אורלב: אינני יודע מתי זה יתקיים, מתוך מטרה להביא את החוק לקריאה שנייה ושלישית עדיין במושב הנוכחי, כלומר, גברתי היו"ר, הסוגיה הזו היא מאוד עקרונית ואין ספק שיש כאן חובה והמדינה איננה יכולה להתחמק מאחריותה ומחובתה לפעול להרחבת מערכת מעונות היום מבחינתי גם הגנים.
זבולון אורלב: לעניין של בית אל באופן ספציפי, אני חושב שככל שיישוב הוא יותר מבודד, ככה הבעיה יותר חריפה, כיוון שמספר החלופות פוחת והולך בגלל שהמרחב יותר מצומצם.
זבולון אורלב: בעיר הגדולה אם המעון הזה מלא, הולכים למעון הבא, מקסימום נוסעים יותר, ואם שני המעונות האלה תפוסים, אז יש את הגן, ואם הגן לא, אז יש את המשפחתון.
זבולון אורלב: המרחב של הפתרונות הוא הרבה יותר רחב ואיך אמרת היום?
זבולון אורלב: אני כבר סבא לעשרה נכדים ששבעה מהם בעיר הגדולה ומשפחה אחת בכפר אדומים ושם הילדים כבר יותר גדולים, אבל כשהם היו קטנים, הם גם נעזרו.
זבולון אורלב: הם היו בגיל הרך בירושלים.
זבולון אורלב: אין ספק שהבעיה של המעונות בישובים המבודדים היא הרבה יותר חריפה וצריך להתייחס אליה בשונה מאשר בערים.
זבולון אורלב: כמו שהשיקול למשל לפתוח גן, אפילו גן חובה, יש שיקול אחר אם מדובר בעיר או אם מדובר ביישוב, כי אם מדובר ביישוב ואין תקן מלא, אז מה, יתחילו להסיע עכשיו תשעה עשר ילדים בגן חובה עשרות קילומטרים?
זבולון אורלב: זה לא יעלה על הדעת.
זבולון אורלב: לעומת זאת בעיר הגן הזה מלא?
זבולון אורלב: תבואו לגן הבא בתור שהוא עוד מאה מטר או מאתיים מטר.
זבולון אורלב: כך גם בעניין המעונות.
זבולון אורלב: אני מצטער שאנשי האוצר לא נמצאים כאן, אבל זה הגיוני כאילו זה לא בתחום אחריותנו, אבל אני חושב שבסדרי עדיפויות של משרד התמ"ת הסוגיה של בניית המעונות צריכה לשים בסדר קדימות גבוה את היישובים שלהם בעצם אין חלופות אחרות.
זבולון אורלב: אני מקווה שנדע לסכם סיכום ראוי ושמי שצריך להקשיב לנו אמנם יקשיב.
ציפי חוטובלי: ונעביר את רשות הדיבור לראש המועצה.
ציפי חוטובלי: תיתן בפנינו את הנתונים, כמה מעונות יום יש בבית אל?
משה רוזנבוים: אני רוצה לפתוח קודם כל ולהגיד תודה לחבר הכנסת אורלב ולחברת הכנסת ציפי חוטובלי על זימון הדיון הזה, ובוודאי דיון משותף זה עוד יותר טוב.
משה רוזנבוים: אני מקווה שתהיה לזה אכן תוצאה חיובית ואני אומר, כפי שכבר הוזכר כאן, זה לא רק למועצה שלנו, אלא לכל המדינה.
משה רוזנבוים: בבית אל ישנם שלושה מעונות יום שסך הכל הם מכילים 250 פעוטות תינוקות.
משה רוזנבוים: אחד מהמעונות הוא במבנה זמני שאיננו ראוי לשימוש.
משה רוזנבוים: בא כיבוי אש ואמר 'תוציאו את הילדים, הם לא יכולים להיות שם', והשקענו המון כסף, אני חושב למעלה ממאה אלף שקל במעון אחד, למשהו זמני כדי שיוכלו להיות שם בגלל מגבלות של כיבוי אש, וזה מדגיש יותר את חומרת הבעיה ואני רוצה לפתוח במשהו אחר.
משה רוזנבוים: אני לא בטוח שחברי הכנסת הנכבדים וגם כל מי שנמצא פה, אני מכיר את נציג התמ"ת ויש פה מבית אל את סופי, שהיא נציגת החברה למתנ"סים שהם מפעילים, ואלי קצב, מנהל המתנ"ס שהמעון מופעל על ידו.
זבולון אורלב: שלושת המעונות מופעלים על ידו?
אלי קצב: על ידי הרשת באמצעות המתנ"ס.
משה רוזנבוים: אני רוצה לומר ככה, תראו, יש לי פה תכתובת אצלי ומפגשים שהתקיימו עם שר התמ"ת ותכתובת מ-2009, 2010, 2011, כל השרים זה עוד היה אלי ישי, מי שזוכר שהוא היה שר התמ"ת אחר כך היה פואד בן אליעזר ושמחון הנוכחי.
משה רוזנבוים: שלושת השרים האלה הכירו בצורך ויש לנו גם תקציב, אנו נבנה וניתן, ובפועל זה לא יצא, ויש מי שחתומה עליו, גב' תמר אלמוג שיושבת איתנו, ממשרד התמ"ת, ממאי 2009, "בתשובה למכתב שהועבר לשר מזה כשנתיים לאשר תמיכה לבניית מעונות יום בהתאם למבחני תמיכה ותקציב שעומד לרשות המשרד, להערכת אישור תקציב המדינה לשנת 2009, יפרשו מבחני תמיכה לבניית מעונות יום, במידה ואושר התקציב לנושא.
משה רוזנבוים: אני ממליצה לעקוב אחר פרסומים" וכולי.
משה רוזנבוים: ומאז שום דבר לא התקדם.
משה רוזנבוים: היה תקציב שהוקצב, אבל הכל נתקע בבירוקרטיה.
משה רוזנבוים: יש אומרים שהסיבה לא ממשרד התמ"ת אלא ממשרד האוצר וממשרד המשפטים שהם קבעו משוכות כאלה שאי אפשר היה לעמוד בהן.
ציפי חוטובלי: מתי הגשת את הבקשה?
משה רוזנבוים: כבר ב- 2008, המכתב שמונח אצלי זה 2009, וגם עכשיו הגשנו.
זבולון אורלב: בוא נתחיל מההליך, אתם הגשתם בקשה.
משה רוזנבוים: אנחנו הגשנו בקשה, נכון.
משה רוזנבוים: מה שאני רוצה לומר, אני אנסה לקצר בדבריי, לפי מיטב הבנתי, אתם יודעים, כדי לא לטעות.
משה רוזנבוים: אני לא יודע מי בדיוק מנע את זה, אני יודע שהיה תקציב משרד התמ"ת בעשרות מיליונים, תשעים מיליון, אפילו דיברו על 110, לא ראיתי את זה, כך נאמר לי.
משה רוזנבוים: התקציב הזה לטובת בניית מעונות יום חדשים לא נעשה מסיבות כאלה ואחרות, יש אומרים שמשרד האוצר בעצם לא רצה שהכסף הזה ייצא, אלא יישאר אצלו, ואז הוא דאג לכך שהעניין הזה לא ימומש.
משה רוזנבוים: איך בדיוק, אינני יודע.
משה רוזנבוים: בשנה האחרונה, 2011, סוף סוף, לאחר כל ההבטחות, עומדים לפרסם תבחינים.
משה רוזנבוים: פרסמו בכל הרשויות בעניין הזה וביקשו את ההשגות של הרשויות.
משה רוזנבוים: משרד התמ"ת דן בעניין התבחינים ושלח לכולם טפסים למלא.
משה רוזנבוים: לפי מה שנאמר לי על ידי משרד התמ"ת, על ידי הנציגים, בכל הרשויות רובם ככולם לא יודעים למלא את הטפסים, פתאום לא יודעים למלא והכל חזר אחורה ואז אמרו 'אנחנו נעבוד מול כל רשות באופן אישי באופן ספציפי'.
משה רוזנבוים: העניין הזה עדיין לא הסתיים.
משה רוזנבוים: אני לא רוצה להיכנס להרבה פרטים, אפשר להיכנס לפרטים, אבל בגדול מה שאני רוצה לומר זה שישנו תקציב, אני לא יודע כמה תקציב נשאר, גם היתה אמירה שהתקציב הוא מ- 2008 ושומרים אותו באיזה שהוא מקום, אמרו 40 אמרו 80, אינני יודע מה, התקציב הזה לא ממומש.
משה רוזנבוים: השרים הכירו בצורך ואמרו שזה חשוב, בגלל העניין הזה, גם בגלל סיבה חינוכית, מבינים שחשוב לחנך את הילד בדרך מסוימת ולהתחיל מהתחלה, מגיל שנתיים ואפילו מגיל שנה, ההשקפה של הילד מתגבשת עד גיל 6 .
משה רוזנבוים: הדבר השני, מצד שני, רוצים לעודד את הנשים לצאת לעבוד לפרנס ולחזק את פרנסת המשפחה, נשים רוצות לצאת לעבוד ואם הן שמות את הילדים במעונות הן יכולות לקבל את ההנחות בהתאם להכנסה וכולי וכדאי להן לצאת לעבוד.
משה רוזנבוים: אם הן לא עושות את זה כך, לא כדאי להן לצאת לעבוד, כיוון שהשכר בשוק הפרטי או התשלום למטפלת הוא סכום עתק שחלק גדול מהאמהות לא יכולות לעמוד בז, ודאי לא במשכורת מינימום, אבל גם במשכורת יותר גבוהה.
משה רוזנבוים: אז שני תינוקות לא יכולים וזה לא כדאי בשביל 500 ש"ח לצאת לעבוד ושורה תחתונה של מה שאני רוצה לומר, אני יודע שיש כאן כסף ולא מצליחים להוציא אותו לפועל, אז אולי עכשיו יגידו משרד התמ"ת.
משה רוזנבוים: תראו עד סוף החודש הזה היו צריכים להגיש, נדמה לי אמצע החודש, עכשיו דחו את זה עד סוף החודש הזה, למלא את הטפסים ודורשים כל מיני דרישות ולדעתי גם בדקנו את זה, אף משרד לא דורש כל מיני שעבודים וזכויות על הקרקע שמעולם לא דרשו אותם ונתלים בכל מיני דברים שמסבכים את הבירוקרטיה וגורמים לכך שבפועל המדינה איננה מסייעת בבית אל.
משה רוזנבוים: אנחנו כבר השלמנו לפני שלוש שנים את התוכנית האדריכלית לפי הבטחה של השר, אנחנו השקענו את הכסף בתוכנית האדריכלית, מאה אלף שקל, לבניית שלוש כיתות, התוכנית שוכבת כאבן שאין לה הופכין במשרדי ההנדסה.
משה רוזנבוים: שלוש שנים שוכבת התוכנית ללא מימוש.
משה רוזנבוים: עד כאן דברי.
ציפי חוטובלי: עוד שאלה, מבחינת הילדים שאין להם כרגע, בכמה ילדים מדובר?
משה רוזנבוים: הרבה, 80-70, אני לא יודע כרגע בדיוק כמה, בסביבות האלה, עד 100 ילדים.
ציפי חוטובלי: בעצם נדרשת פתיחה של מעון יום אחד מיידי.
משה רוזנבוים: זה עוד כיתות.
סופי אלעד: מעון יום תקני זה שלוש כיתות.
משה רוזנבוים: אנחנו הגשנו בקשה לשני מעונות, לשש כתות.
אלי קצב: יש שם 60 ילדים שנמצאים במעון שאינו תקני ברישיון זמני, ועוד 100 ילדים בהמתנה.
זבולון אורלב: את, אני מבין, מנהלת של מעונות המתנ"ס.
סופי אלעד: אנחנו מפעילים בבית אל את רשת המעונות של המתנ"סים, כמי שמפעילה בכל הארץ, בכל המגזרים.
סופי אלעד: אני רוצה להגיד שדווקא שמה שאמר חבר הכנסת אורלב מאוד נכון, הבעיה העיקרית, וזו בעיה אקוטית בישובים, שאין לך אלטרנטיבות.
סופי אלעד: זאת בעיה ואין שום מענה מבחינת הממסד, הממשלה, למקומות האלה של פתרון אין.
סופי אלעד: אני מקבלת טלפונים אלי באופן אישי מהנשים בבית אל שרוצות לצאת לעבודה.
סופי אלעד: קיבלתי מרופאה שצריכה לחזור לעבודה אחרי חופשת לידה, אין לה מה לעשות ואין לנו שום פתרון לעניין הזה, כך שהדבר נמשך כבר לפחות שלוש שנים.
סופי אלעד: אנחנו מנסים, דיברנו עם כולם, פשוט לתת איזה שהם סדרי עדיפויות גם בתוך התבחינים של מי יכול למצוא.
סופי אלעד: גם בנושא של המשפחתונים, אני רוצה לגעת, אנחנו ניסינו לעשות משפחתונים, לא רק אנחנו, גם נאות מרגלית ניסו בזמנו, זה לא עבד.
סופי אלעד: נשים לא רוצות, לא רוצות לפתוח בבתים שלהם, לא היו נשים, לא הסכימו לעשות את זה ואנחנו וגם נאות מרגלית ניסו בזמנו והעבירו אלינו, אי אפשר, זה ממש בלתי אפשרי.
סופי אלעד: גם אם זה אחד או שניים, זה כוסות רוח למת, זה לא נותן שום פתרון כך שבאמת נדרש פה איזה שהוא פתרון ייחודי ומיוחד לכל המקומות, במיוחד לבית אל שאנחנו תמיד אומרים "בעגלא ובזמן קריב" לכולם כל הזמן.
משה רוזנבוים: תרתי משמע.
משה רוזנבוים: אני יודע שעכשיו, תמי, יש אמנם תקציב לא מנוצל מ-2009, 2010, 2011 ?
תמי אלמוג: אני אענה על הכל.
תמי אלמוג: למשרד התמ"ת אושר תקציב למטרת סיוע בבינוי מעונות יום, אלא מה?
תמי אלמוג: התקציב הזה ניתן להקצות רק במסגרת מבחן תמיכה שמאושר על ידי החשב הכללי ומשרד המשפטים.
תמי אלמוג: לקח לנו הרבה מאוד זמן לכתוב את המבחן הזה עם השקעת זמן אדירה, גם של נציגת האגף גם של הלשכה המשפטית, עם כל נציגי המשרדים הממשלתיים והגורמים שהזכרתי כדי לתת מענה ייחודי ורחב ככל שניתן.
תמי אלמוג: במבחן הזה דווקא ניתנה התייחסות ליישובים שאין להם, שיש להם מחסור גדול בהיצע מעונות ובמדרג, שמי שקורא את המבחן רואה ויכול להתרשם מכך שאיפה שקיים ישוב והיחס שם בין מספר המסגרות שנותנות פתרון לילדים לעומת מספר הילדים ללא פתרון, זה מקנה ניקוד מאוד משמעותי במדרג של הבקשה.
תמי אלמוג: אז כן חשבנו, כי מאוד חשוב שישמר פה עיקרון השוויון, אני לא יכולה להקצות את התקציב הזה לישובים שיש להם בעיה איקס או בעיות ווי, זה מצריך החלטות ממשלה, זה לא אפשרי, יש לנו למשל החלטת ממשלה ששם אנו הקצינו 16.1 מיליון ש"ח לבניית מעונות יום מוגנים בישובי עוטף עזה, למה?
תמי אלמוג: זה מתוקף החלטת ממשלה בגלל הצורך במיגון, אי אפשר לשים ילדים---
ציפי חוטובלי: ברור אבל אנחנו מדברים כאן על מחסור שקיים בהרבה מאוד יישובים.
תמי אלמוג: גברתי, המחסור קיים לא רק בישוב בית אל.
תמי אלמוג: אם אני מנתחת את ההתפלגות של הילדים במסגרות המוכרות בכל הארץ, תעלה תמונה שאנחנו מספקים את הצרכים לכ-22% בלבד מהשנתונים האלה עד 3, 23% בלבד בכל הארץ, כלומר אנחנו לא נמצאים במצב שבבית אל אם יש 300 ילדים אז יהיה מענה ל 300 ואם יש 500 יהיה מענה ל 500.
זבולון אורלב: זה בערך 90 אלף ילדים מסך הכל של שלושת השנתונים האלה של כ 450 אלף, נכון?
תמי אלמוג: כן, אבל אני אסביר למה זה ככה.
תמי אלמוג: אל"ף, כ-50% לפי האומדנים האלה בשנתונים עד 3 בכלל לא זקוקים לשירות כזה, הם נמצאים אצל האמא שלא עובדת או אצל איזה שהוא בן משפחה, חלקם, 22%-23% נמצאים במעונות המוכרים ובמשפחתונים ואחרים נמצאים במעונות הפרטיים שצריכים לעבור את הרישום במסגרת החקיקה שמתגבשת, אז אנחנו אולי נגדיל את ההיצע על ידי "הכשרת" המעונות הפרטיים.
ציפי חוטובלי: אבל אנחנו מדברים פה על צורך ממשי לא על צורך וירטואלי.
תמי אלמוג: טוב, אז עכשיו נקודתית לגבי בית אל.
תמי אלמוג: בית אל, זו לא פעם ראשונה, הצוות שלי היה בקשר עם האנשים של המועצה בשטח, כמו שאמרה פה סופי, אמרנו שאד הוק אפשר למצוא פתרונות ביניים.
תמי אלמוג: פתרון ביניים זה למצוא את שירות המשפחתונים.
תמי אלמוג: המשרד מבחינתו הציע שהוא מוכן להקצות את התקציב להפעלה, כי הפעלת השירות גם עולה כסף, והיינו מוכנים לעשות את זה.
תמי אלמוג: היה ניסיון, יחד עם הצוותים של המתנ"ס והחברה למתנסים, לא נמצאו נשים שמוכנות לפתוח את השירות ולא עשינו את זה.
תמי אלמוג: עכשיו, היתה באפשרות המועצה להגיש בקשה גם במבחן אחר שפרסמנו, לשם מבחן מבחר דירה, לבחור מבנה, לשכור אותו, אנחנו מממנים את שכר הדירה כמהלך ביניים עד שייבנה מעון הקבע.
תמי אלמוג: מתוך המבחן הזה שפרסמנו פעמיים, פעם ראשונה אף אחד לא הגיש, או שמי שהגיש נכשל ופעם שנייה אושרו שלוש בקשות.
תמי אלמוג: איפה אנחנו עומדים נכון להיום?
זבולון אורלב: מה התקציב לשכירת---
תמי אלמוג: הוקצבו ששה מיליון.
סופי אלעד: לכן זה לא ישים, כי יש מחסור בדיור בכל מקרה.
תמי אלמוג: איפה אנחנו עומדים מבחינת בית אל?
תמי אלמוג: בית אל הגישה שתי בקשות למשרד לבניית שני מעונות.
תמי אלמוג: מי שמאשר את הבקשות זה ועדת התמיכות של המשרד.
תמי אלמוג: ועדת התמיכות, לפי לוחות הזמנים שלה, הודיעה חד משמעית שכל מי שהגיש את הבקשות לא הגיש בשלמות.
תמי אלמוג: רוב הרשויות לא הגישו, או את נסח הטאבו או את האישורים האחרים על הקרקע.
ציפי חוטובלי: עכשיו סתם זה נראה לך הגיוני שבאמת כל הישובים האלה התעכבו?
ציפי חוטובלי: הרי בסוף הפרוצדורה הזו מעכבת בחודשים ארוכים.
תמי אלמוג: אם תרשי לי רק להשלים את לוחות הזמנים.
זבולון אורלב: אני אגיד לך מה יותר כואב .
זבולון אורלב: הרי בבית אל בונים גני שלוש ארבע, בונים גני חובה, בונים בית ספר יסודי, חטיבת ביניים, הרי מדינת ישראל בונה שם בכמויות אדירות, כי יש שם הרבה ילדים, לא יכולים ללכת למשרד החינוך ולהגיד מה הפרוצדורה שמשרד החינוך יאשר בניית גן חובה או בית ספר יסודי.
זבולון אורלב: מעתיקים את זה, כי כל משרד ממציא לעצמו משהו חדש, כל הרשויות יודעות היטב איך בונים בית ספר וגם חובה, מה ההבדל בין הדרישות?
זבולון אורלב: מה, זה שתי מדינות נפרדות?
זבולון אורלב: מדינת ישראל של משרד החינוך על גבי אישור משרד האוצר תובעת מהרשויות המקומיות הקצאת קרקע, החלטת מועצת העיר ובזה נגמר העניין שהקרקע תהיה בעלת הרשות המקומית.
אליעזר שוורץ: כשיהיה חוק חינוך חובה לגיל הרך.
זבולון אורלב: לא, אני מדבר גם על גילאי שלוש ארבע ואני מדבר אתכם גם על החטיבה העליונה, עוד לפני שזה היה כיתות י"א-י"ב, רוב הארץ זה עוד לא חינוך חובה, אני שואל למה.
תמי אלמוג: גם משרד החינוך וגם משרד השיכון בונים מתוקף תקנה אחרת, אצלנו זה מתוקף תקנה של תמיכות.
ציפי חוטובלי: אבל בסוף אתם מונעים בנייה של מעונות.
זבולון אורלב: שזה לא יהיה, גברתי, לפי החוק תמיכה, זה אך ורק לעמותה.
זבולון אורלב: העברת כספים מהמדינה לרשויות המקומיות לא מחייב תמיכה, עובדה, כל מענקי איזון, כל העברת שכר הלימוד של משרד החינוך לבעלויות של הרשויות המקומיות, לבתי ספר תיכוניים.
זבולון אורלב: מי המציא, למה אתם נכנעים?
זבולון אורלב: אתם איזה אסקופה נדרסת שהאוצר מנהל אתכם?
זבולון אורלב: תרימו ראש ותגידו, 'רבותיי, עד כאן, אי אפשר ככה לנהל עניין'.
זבולון אורלב: למה במשרד החינוך זה לא עובד?
זבולון אורלב: למה במשרד הפנים, משרד השיכון מעביר לרשויות המקומיות לפי מבחני תמיכה ?
זבולון אורלב: איפה נשמע כדבר הזה??