GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: זה חלק מההיערכות של הוועדה, שהיא צריכה בהחלט לקחת בחשבון גם את המציאות הישראלית ולא רק מה רצוי, גם מה מצוי, אבל הקונספציה צריכה להיות נקודת המוצא של הוועדה הבין משרדית, שהמצב הנוכחי לא יכול להימשך, שצריך הסדרה, כדי שיהיה פיקוח על ילדים יוצאים ועל ילדים נכנסים.
זבולון אורלב: משרד התחבורה, למה אתם לא משתתפים בוועדה הבין משרדית?
סיגלית ואקיל: אנחנו, ממשרד התחבורה, פעם ראשונה שנתקלנו בזה למעשה היתה כשקיבלנו את הנוהל לפני כשבוע בערך.
סיגלית ואקיל: יכול להיות שהיתה פנייה לגורם כלשהו מרשות התעופה האזרחית, זה אני לא יודעת, אבל זה באופן עקרוני.
סיגלית ואקיל: כשאלינו זה הגיע, זה רק הגיע דרך הנוהל, אנחנו לא ידענו על פנייה כלשהי שהיתה למשרד התחבורה בשביל הצטרפות כלשהי.
סיגלית ואקיל: הפנייה שהגיעה עכשיו, של הנוהל, היתה דרך משרד המשפטים שהעבירו אלינו את ההתייחסות, את הנוהל עצמו.
זבולון אורלב: מי הקים את הוועדה הבין משרדית?
יצחק קדמן: שר הפנים.
סיגלית ואקיל: שר התחבורה לא היה שותף.
זבולון אורלב: וכשהוא פנה, הוא כָּתַב כְּתָב מינוי?
זבולון אורלב: בכתב המינוי היתה צריכה להיות הידברות עם יתר השרים.
יצחק קדמן: ב-2009 לייעוץ המשפטי היתה התכתבות שלמה איתם, אז להגיד שהם לא יודעים מזה.
זבולון אורלב: מי זאת רננה שחר?
סיגלית ואקיל: היועצת המשפטית של הוועדה.
סיגלית ואקיל: ואני רוצה להוסיף עוד מעבר לזה---
זבולון אורלב: היא קיבלה פנייה כבר ב-5 במאי 2009, י"א באייר, שבו מודיעים לה, יפעת בויאר, סגנית היועצת המשפטית במשרד הפנים, אני מבין?
קריאה: לא, במועצה לשלום הילד.
זבולון אורלב: במועצה לשלום הילד.
סיגלית ואקיל: אבל אנחנו לא מונינו כחלק מהוועדה.
סיגלית ואקיל: לפי מה שראיתי, לפחות מהנוהל שהיה, לא ראיתי משרד התחבורה כאחד הנציגים.
זבולון אורלב: אתם לא נפגשתם איתם?
זבולון אורלב: אתם ביקשתם פה פגישה, יצחק.
יצחק קדמן: אנחנו ביקשנו פגישה והם לא נעתרו לבקשה, יש פה התכתבות שלמה במיילים עם אותה עורכת דין רננה שחר.
יצחק קדמן: אז להגיד שהם לא ידעו זה---
סיגלית ואקיל: לא משנה, אני רוצה להסביר מבחינה עניינית, לא מבחינת---
זבולון אורלב: אבל השאלה אם בכתב המינוי לוועדה הבין משרדית---
עמוס ארבל: אין פה את משרד התחבורה.
עמוס ארבל: ניסינו גם להבין מה היכולת של משרד התחבורה לאכוף על חברת תעופה שלכאורה עוברת על העברה, מביאה את הילד לכאן, מה אפשר לעשות מול אותה חברת תעופה.
זבולון אורלב: אני פעם חשבתי שעבודת הדוקטורט שלי, יש לי הרבה נושאים, אבל אחד הנושאים, שחשבתי שיכול להיות דוקטורט מאוד מאוד מרתק, זה מה קרה לוועדות בין משרדיות.
יצחק קדמן: אם אתה רוצה לגמור את הדוקטורט בזמן סביר---
זבולון אורלב: אני יכול להצטמצם רק לתחומים מסוימים, כי אני מומחה בחינוך ורווחה.
זבולון אורלב: מה קרה עם ועדות בין משרדיות בחינוך ורווחה, למה אלה הצליחו, למה אלה לא הצליחו, למה אלה הצליחו מעט וממש לנמק את זה.
אביטל שטרנברג: בוא נראה את החצי המלא של הכוס; אנחנו כבר די קרובים להשלמת העבודה.
זבולון אורלב: כשעמוס דיבר אני הייתי מאוד מאוד אופטימי וכשיצחק דיבר בכלל חשבתי לסגור את הישיבה, הכל מסודר.
זבולון אורלב: אבל פתאום מתברר---
אביטל שטרנברג: מה שעמוס אמר הוא מדויק בהחלט---
זבולון אורלב: אמרתי שלא?
זבולון אורלב: הוא מדויק, הוא אמר שמשרד התחבורה לא קיבל כתב מינוי להיות חלק מהוועדה.
סיגלית ואקיל: לא, אבל אנחנו מסבירים למה.
אביטל שטרנברג: אבל עכשיו הם איתנו ו---
זבולון אורלב: הם לא איתנו, הם קיבלו את זה לפני שבוע.
אביטל שטרנברג: אדוני, מה שאני רוצה זה באמת להסתכל קדימה ולא מה היה אחורה.
אביטל שטרנברג: כולם כרגע על העגלה, אנחנו באמת קרובים להשלמת העבודה.
זבולון אורלב: תוך כמה זמן, לפי דעתך?
אביטל שטרנברג: אם נעשה רק את זה, אנחנו יכולים לעשות את זה בתוך חודש.
אביטל שטרנברג: אם נעשה עוד כמה דברים אחרים, זה ייקח קצת יותר.
זבולון אורלב: כמה קצת יותר?
אביטל שטרנברג: אני מניחה שעד לתחילת כינוס החורף זה יסתיים.
זבולון אורלב: אני כבר אומר לך לקבוע ישיבה באוקטובר.
סיגלית ואקיל: מבחינה יותר עניינית, מבחינת מה שעלה לפנינו לגבי קביעת איזה שהן דרישות מהמובילים הימיים או התעופתיים, למעשה במסגרת הזאת אנחנו כן הסתכלנו על ההיבט של דיני הטיס וגם דיני הספנות ולפי איך שאנחנו רואים את החקיקה ואת אופן ההסדרה של תחום הסמכות של המשרד שלנו, אנחנו לא רואים שיש אפשרות לקבוע איזה שהן דרישות בהיבט של סמכות שר התחבורה.
סיגלית ואקיל: הוא לא מוסמך לקבוע איזה שהן דרישות לעניין הטלה של חובה לבדיקה כלשהי בהיבט הזה.
זבולון אורלב: משרד התחבורה לא אחראי על מעברי גבול?
זבולון אורלב: מי אחראי על מסופי הגבול?
סיגלית ואקיל: זה משרד הפנים.
זבולון אורלב: משרד הפנים?
זבולון אורלב: רשות האוכלוסין?
זבולון אורלב: על מסוף הגבול בניצנה?
סיגלית ואקיל: כן.
זבולון אורלב: זה חדש, נכון?
זבולון אורלב: פעם זה היה---
סיגלית ואקיל: משטרה.
אביבה יוסיפוב: האחריות לכל משימות ביקורת הגבולות במעברי הגבול הועברה למשרד הפנים בששה לינואר השנה הזאת, לאחר עבודה מאוד מאומצת ומורכבת של שנתיים.
אביבה יוסיפוב: היא היתה במשטרה והיא הוחזרה למשרד הפנים.
סיגלית ואקיל: מבחינת האחריות של המשרד שלנו ההיבט וההתייחסות היא להסדרה לענייני בטיחות עם ביטחון, אבל זה רק בהיבט של ההולכה, כלומר שכל עוד מישהו נמצא על כלי הטיס או כלי השיט אז יש איזה שהיא חובה לשמור על הבטיחות שלו, או סמכות לקבוע הוראות שמסדירות את הנושא הזה.
סיגלית ואקיל: אבל מבחינת כניסה ויציאה, או מה קורה לילד כשהוא נכנס או כשהוא יוצא, זה משהו שהוא לא בתחום הסמכות שלנו.
סיגלית ואקיל: זה העניין.
מוריה כהן בקשי: אני אגיד בהיבט של הילדים ואביטל תשלים.
מוריה כהן בקשי: קודם כל בנושא של חקיקה.
מוריה כהן בקשי: באמת מבחינת עצם הזכות להיכנס ולצאת מישראל, ביציאה מישראל זכותו של כל אדם על פי חוק כבוד האדם וחירותו לצאת מישראל, זכותו של כל אזרח להיכנס לישראל, ולגבי כניסה של זרים יש לנו, כמו שנאמר כאן, את המדינות שבהן יש צורך בוויזה ואת המדינות שבהן יש את הפטור מאשרות.
זבולון אורלב: מה פירוש זכותו של כל אזרח?
זבולון אורלב: ילד שהוא אזרח ישראלי, שההורים נפרדו והמשמורת ניתנה בידי אחד מבני הזוג ובן הזוג הזה נמצא מחוץ לגבולות המדינה?
מוריה כהן בקשי: זה בדיוק מה שאני רוצה להגיד, שעל גבי כל ההסדרים האלה יש את הנדבך הנוסף של האחריות ההורית, והסמכות ההורית וגם חוק הכשרות המשפטית במדינת ישראל, אבל גם אמנה לזכויות הילד נותנת להורים את החובה ואת האחריות לדאוג לילדים שלהם והם אלה שמולם השיח לגבי הילדים.
מוריה כהן בקשי: הילד לא עומד עצמאי, בוודאי לא בגילאים הצעירים, ולכן למרות החוקים הכלליים האלה, ואני אומרת אפילו מעבר להסכמי הפטור, הזכות של כל אזרח להיכנס לישראל ושל כל אדם לצאת מישראל, על גביה יש את מערכת הדינים שנוגעת לילדים, ואכן מדינות שונות קובעות הסדרים שמגבילים כל אחד במידה אחרת את הנושא של כניסת ילדים.
מוריה כהן בקשי: גם מרכז המחקר והמידע עשו מחקר, גם אנחנו ניסינו לאסוף מידע מהעולם, יש פערים מאוד מאוד גדולים בין מדינות, יש מדינות מאוד הרמטיות, שבמובן זה שהם רוצים להתמודד עם חטיפות בדרך שתמיד תהיה הסכמת שני ההורים, ויש סטנדרטים יותר מקלים באמת שמנסים להתחשב גם בצורך ובעולם המודרני שבו הנסיעה ממדינה למדינה יותר קלה, הקבוצות הנוסעות וכולי.
מוריה כהן בקשי: המטרה שלנו בוועדה היתה לנסות על גבי החוקים האלה להרכיב משהו שייקח את התפיסה הזאת של האחריות ההורית, יבוא ויגיד איך, מה הדרך שבה אנחנו דואגים שהילד הזה לא יופקר ויבוא על דעת הוריו ובצורה מוגנת.
מוריה כהן בקשי: במובן הזה יש גם חלוקה גילאית שאנחנו כרגע בדיוק דנים בה, אבל ודאי שהגיל הגדול יותר, בני נוער, לא דומים לילדים בגילים הקטנים יותר, שלגביהם יש ומקובל סטנדרט בעולם של קבלת הסכמה הורית ליציאה ולכניסה של ילד.
מוריה כהן בקשי: אגב, הוזכר נושא הדרכונים.
מוריה כהן בקשי: יש התייחסות לנושא הזה כבר בשלב הנפקת הדרכון, אבל זה לא תמיד ייתן לי מענה לשלב שבו נכנס ויוצא ילד, כי כמובן שאחות של ילד או מישהו סתם לא יכול לבוא ולהגיד 'אני רוצה לבקש דרכון עבור הילד', ההורה צריך לבקש ובסיטואציות מסוימות, של גירושין, שני ההורים צריכים לחתום על הבקשה לדרכון.
מוריה כהן בקשי: אבל זה לא יעזור לנו בשלב ב', כשאחרי שלוש וארבע שנים יעלה הנושא של כניסה ויציאה של ילדים לישראל.
מוריה כהן בקשי: אני חושבת שבאופן כללי -שוב, אני מדברת על חקיקה שעל גביה יש את ההיבט של האחריות ההורית- נראה שרוב הדברים לא יצטרכו חקיקה.
מוריה כהן בקשי: אנחנו בודקים עכשיו את ההיבט של מדינות שעמן יש הסכמי פטור מאשרות ויכול להיות שהדרך זה לא ויזה אלא משהו שהוא פחות מוויזה, אבל שבכל זאת תהיה בו הסכמה הורית, אם בפני נוטריון ואם בדרך אחרת, וזה מקובל.
זבולון אורלב: את אומרת שעל פי טיוטת הנוהל כרגע זה לא יחייב חקיקה ראשית.
מוריה כהן בקשי: זה נראה שלא יחייב חקיקה ראשית.
זבולון אורלב: וחקיקת משנה?
מוריה כהן בקשי: חקיקת משנה אפשרית כדי לעגן הסדרים, אבל זה יכול להיות גם בנוהל.
זבולון אורלב: איזה סטטוס אתם חושבים לתת לנוהל?
מוריה כהן בקשי: לא סגרנו עוד את הנושא הזה, אבל זה יכול להיות בנוהל.
זבולון אורלב: זה החלטת מנהל כללי?
זבולון אורלב: זה החלטת ממשלה?
זבולון אורלב: איזה סטטוס?
עמוס ארבל: הנוהל יכול להיות נוהל של רשות האוכלוסין בנוהלי משרד הפנים, היות והוא בעיקר נוגע במעברי הגבול.
עמוס ארבל: כלומר מעברי הגבול כפופים אלינו מ-1 בינואר ויש לו -כמו בעוד מספר נהלים של רשות האוכלוסין שנוגעים למשרדי ממשלה אחרים אבל מעוגנים בתוך הנהלים שלנו, לדוגמה נוהל הזמנת עובד זר- הקשרים גם לחקלאות, לחוץ, לקונסוליות וכן הלאה, אבל הוא מעוגן בנוהל פנימי שלנו.
זבולון אורלב: נוהל כניסת עובדים זרים למדינת ישראל מעוגן בנוהל, לא בצו ולא בתקנה.
עמוס ארבל: בנוהל, כן, מה הקונסול צריך לעשות בחוץ לארץ כדי לאפשר לעובד זר להגיע לישראל, איזה סוג בדיקות, איזה תהליך הוא עושה וכן הלאה.
זבולון אורלב: ועצם הזכאות להיכנס, איפה היא מעוגנת?
עמוס ארבל: בנוהל של הגורם המזמין בישראל, של הלשכה של---
זבולון אורלב: זה הממשלה, כשהממשלה דנה עשר שעות אם ייכנסו 3,000 או 4,000 או---
עמוס ארבל: לא, הנוהל לא עוסק בהיקפים ולא עוסק בהגדרות מאיזה תחום הוא יגיע לכאן.
עמוס ארבל: אנחנו מדברים על הרמה העקרונית, מה תהליך הבדיקה שמתבצע והאישורים שמתבצעים להביא בן אדם זר לארץ.
זבולון אורלב: גב' שטרנברג, בבקשה.
אביטל שטרנברג: בהמשך לדברים של עורכת דין בקשי כהן, אני רוצה להוסיף לגבי הבסיס הנורמטיבי.
אביטל שטרנברג: דיברו פה הרבה על חוק יסוד כבוד האדם וחירותו.
אביטל שטרנברג: חוק היסוד קובע אמנם את הזכות להיכנס ואת הזכות לצאת, אבל אלה לא זכויות מוחלטות וכנגד הזכות לצאת ולהיכנס עומדת טובת הילד.
אביטל שטרנברג: מבחינת הכניסה לישראל, הבסיס הנורמטיבי הוא חוק הכניסה לישראל, הוא נותן סמכויות מאוד מרחיקות לכת לשר הפנים ואין בעיה לעגן את הסקרינינג בכניסה.
אביטל שטרנברג: לגבי היציאה, ואני אומרת את זה בזהירות כי זה לא תחום העיסוק שלי, נראה לי שהוראות חוק בעניין קטינים בסיכון גם כן יכולות להוות בסיס נורמטיבי.
אביטל שטרנברג: בתוך המסגרת הזו אנחנו יכולים להתקין נוהל שמאפשר מה שדיברנו עליו, כשיכול להיות שישנה שאלה מסוימת לעניין חברות התעופה, עניין שעוד לא סגרנו, שיצטרך איזה שהוא תיקון חקיקה, אבל יכול להיות שלא.
אביטל שטרנברג: זאת אומרת בגדול המסגרת היא כזו שהחקיקה הקיימת נותנת לנו בסיס נורמטיבי מספיק ואנחנו יכולים להסתפק בנוהל נכון, שכדי להעלות על העגלה הזאת גם משרדי ממשלה אחרים, יכול להיות שנצטרך לקבל איזה שהן הסכמות נוספות.
אביטל שטרנברג: דיברנו למשל על זמינות של פקיד סעד במשך 24 שעות ביממה על מנת שיינתן מענה מהיר לקטין כזה, אבל בסך הכל זה משהו שאפשר לעגן אותו בנוהל.
זבולון אורלב: על פי ניסיוני בשירות המדינה, רק על זה ייפול הנוהל.
אביטל שטרנברג: לא בטוח.
זבולון אורלב: כי איזה פקיד בנציבות לא יאשר את זה.
סימונה שטיינמץ: בתור משרד הרווחה אני רוצה להגיד שדווקא יש למשרד הרווחה מה לומר על זה.
זבולון אורלב: או ממונה על השכר יגיד 'רגע, רגע, כוננות'.
יצחק קדמן: אגב, זה היה נוהל שהיה קיים בעבר.
יצחק קדמן: היתה כוננות של פקידי סעד בנמל התעופה בן גוריון.
יצחק קדמן: אני יודע שזה היה קיים.
זבולון אורלב: יצחק, משרד הסעד שאתה עבדת ואני עבדתי כבר לא קיים.
אביטל שטרנברג: כמו שנאמר פה, יש פה כמה שאלות קטנות שאנחנו צריכים לתת להן מענה מבחינת הליטוש של הנוהל, בין לעניין סתירה לכאורית להסכמי פטור מוויזה, בין לעניין חברת התעופה, מסמכים נדרשים, צורת האישור, אלה באמת בעיות קטנות שאני מעריכה, כמו שאמרתי קודם, שנפתור אותן עד תחילתו של מושב החורף.
זבולון אורלב: טוב, זה ייבחן.
זבולון אורלב: אני כבר אומר לכם, תתכוננו.
זבולון אורלב: אנחנו נקבע ישיבה בחודש אוקטובר.
זבולון אורלב: סימונה, שלום.
זבולון אורלב: עובדת סוציאלית ראשית לסדרי דין?
סימונה שטיינמץ: נכון, ופשוט הפכה להיות נציגת המשרד אל מול---
זבולון אורלב: כבר אין יותר פקידי סעד לפי החוק.
סימונה שטיינמץ: נכון, יש עו"סים על פי חוק.
סימונה שטיינמץ: אני לא אוסיף הרבה, אנחנו כמשרד היינו מאוד מעורבים בנוהל.
סימונה שטיינמץ: אנחנו רוצים מאוד לקדם את הנוהל, זה נוהל שהוא באמת חשוב, ואנחנו רואים את ההשלכות של הוצאת קטינים וכניסתם של קטינים למדינה ללא אחראים, וכן נצטרך לתת איזה שהיא התייחסות נוספת בנושא של חטיפת ילדים בנושא של הורים.
סימונה שטיינמץ: צריך לקחת בחשבון שלעתים יש חטיפות, מהארץ החוצה, למדינות שלא חתומות על אמנות האג בחטיפת ילדים ואז ילדים נעלמים, כולל ילדים שנכנסים לארץ בסכסוכי הורים, שנעלמים גם בארץ, דרך אגב.
סימונה שטיינמץ: יש כמה וכמה כאלה שלא נמצאים עד היום, למרות שידוע שהם נכנסו לארץ.
זבולון אורלב: כלומר ברישום הכניסה לישראל הם רשומים ולא יודעים איפה הם?
סימונה שטיינמץ: נכון, בעיקר זה מאפיין את המגזר הערבי.
סימונה שטיינמץ: נכון לעכשיו אני לא יודעת להגיד לך מספרים מדויקים, אבל אני יודעת על כמה אחדים כאלה.
זבולון אורלב: אחריות מי למצוא את הילדים האלה?
סימונה שטיינמץ: משטרת ישראל.
יצחק קדמן: אני מכיר לפחות ילד יהודי אחד, כשר, שנמצא בדיוק באותו מצב שאת מתארת.
סימונה שטיינמץ: אמרתי, הרוב, זה מאפיין בעיקר את, לא אמרתי רק.
זבולון אורלב: ויהיה עובד סוציאלי לעניין---
סימונה שטיינמץ: אנחנו גם על זה נדון.
זבולון אורלב: אמרתי, על זה ייפול העניין.
זבולון אורלב: הכל בגלל מסמר קטן.
סימונה שטיינמץ: יש לנו הצעה מקורית שעליה נדון בתוך הוועדה, יחד עם הרשות.
זבולון אורלב: בסדר גמור, אנחנו לא באים להחליף את הוועדה.
זבולון אורלב: המשרד לביטחון פנים, מי מתחילה?
אביבה יוסיפוב: אני אתחיל כי זומנתי גם להיות חלק מהוועדה, לאור התפקיד שלי.
אביבה יוסיפוב: כיום אני בתפקיד אחר, אבל בזמנו הייתי בנושא של תחום ביקורת הגבולות והייתי בקשר עם מר קדמן, מר עמוס וגב' מיכל יוסיפוב, והיינו בקשרי עבודה מול מעברי הגבול.
אביבה יוסיפוב: במסגרת התפקיד שלי הייתי אחראית על כל הנושא של הכשרת בקרי הגבול ולאור כך גם זומנתי לוועדה, השתתפתי---
זבולון אורלב: את עכשיו מובטלת, הואיל והכל עבר ל---
אביבה יוסיפוב: לא, אני לא מובטלת, אני תיכף אסביר.
אביבה יוסיפוב: במהלך ההכשרה של בקרי הגבול זה המנדט שקיבלנו, על מנת שכל קטין וכל אזרח שנוסע או תייר, איך לטפל בו ואיך צריך לבצע את הנהלים ולגבי קטינים בעצם לא היו נהלים או הנחיות מיוחדות ממשרד הפנים, כך שהשתתפתי בשתי פגישות, נתנו את מה שאנחנו חושבים, גם מבחינת חיתוך גילאים וסטטוסים ומצבים.
אביבה יוסיפוב: כמובן אני גם חושבת שאפשר להסתפק בנוהל על מנת שאפשר יהיה להכשיר את הבקרים בקורס ביקורת גבולות, שגם המשטרה ערכה וגם כיום משרד הפנים עורך בנמל התעופה בן גוריון במשך שלושה שבועות.
אביבה יוסיפוב: למעשה כל משימת ביקורת הגבולות הועברה למשרד הפנים בשלושה בינואר השנה, לאחר עבודה מקיפה של שנתיים, והמשטרה הפכה להיות לקוח במערכת עצמה.
אביבה יוסיפוב: היא היתה אחראית על מערכת ביקורת הגבולות במעברי הגבול והפכנו להיות לקוח כשאר הלקוחות, כמו גורמי הביטחון וגורמים אחרים, ואנחנו אחראים על תחום של מוכללי משטרת ישראל במעברי הגבול, והתיאום, כל הפעולות הנדרשות כאשר מגיע מוכלל.
אביבה יוסיפוב: אין לנו ילדים שהם מוכללים, תודה לאל---
זבולון אורלב: מה זה מוכלל?
אביבה יוסיפוב: הוראה לביצוע פעולה לגבי---
קריאה: יש מוכלל שב"כ, יש מוכלל---
זבולון אורלב: שהוא מנוע מלהיכנס?
זבולון אורלב: באיזה שפה זה?
אביבה יוסיפוב: הכללה זה הוראה לבצע פעולה מסוימת לגבי בן אדם שהוכלל ברשימת ביקורת הגבולות.
תרצה נחושתן: מוכלל ברשימה שאסור לו לצאת---
אביבה יוסיפוב: אז האחריות שנותרה בידי המשטרה היא על נושא של מוכללים ותפקידי משטרה בהתאם לסעיף 3 לפקודת המשטרה.
תרצה נחושתן: אני רק אחדד את מה שכבר חברתי התייחסה.
תרצה נחושתן: הסכנות ברורות, לא היתה ואין עליהן מחלוקת והסדרה של הנושא הזה מבורכת.
תרצה נחושתן: הנושא הוא למעשה לא במגרש המשטרתי, בפרט משהועברו הסמכויות לבקרי הגבול של משרד הפנים.
תרצה נחושתן: הנוהל המוצע לא יוצר איזה שהיא עברה חדשה, הוא בהחלט עשוי להיות יעיל בצמצום או מניעה של עברות של הבאה או הוצאה בכפייה של קטינים ובניגוד לרצונם, ככל שכמובן ייאכף, לכן אני לא רואה כאן איזה שהיא השלכה נוספת משטרתית, אלא אם כן באמת עולה חשד לעברה פלילית.
זבולון אורלב: אנחנו סיימנו את כל משרדי הממשלה ונלך עכשיו ליוניסף, לגב' גלית וידרמן.
גלית וידרמן: אני רוצה קודם כל לברך את דר' קדמן והמועצה לשלום הילד, כי הם הקדימו את זמנם במובן של העיסוק בנושא הזה באופן רחב בישראל, לפני העיסוק הבינלאומי הנרחב בנושא הזה, שבהחלט מהווה בעיה גדולה.
גלית וידרמן: בשנה האחרונה החלו יוניסף והאיחוד האירופי לנסות ולבנות סטנדרט שעוסק בנושא של מעבר ילדים ללא הוריהם בין מדינות, כשמתייחסים בסטנדרט הזה לאמנה הבינלאומית בדבר זכויות הילד, לנושא של רצון הילד במעבר וכמובן לזכות לעבור ממדינה למדינה.
גלית וידרמן: הניסיון של רוב המדינות, צריך לומר בכנות, לעסוק בנושא הזה הוא, אחד, בנושא של סחר בילדים, וניסיון למנוע את הנושא של הסחר, והנושא השני הוא הבעיה שמטרידה מאוד את המדינות באיחוד האירופי, הנושא של הגירה למדינות שלהן, ולכן יש גם הפרדה ברורה ברוב המדינות בין זרים לאזרחים, כאשר אזרחים לא נדרשים לוויזת קטין וזרים נדרשים לוויזת קטין ויש פה הבחנה כדי למנוע את הנושא של ההגירה אליהן.
זבולון אורלב: האם אתם כתובת לנסות ליזום מהלך בין לאומי באמצעות פנייה ליוניסף העולמי?
גלית וידרמן: בהחלט.
גלית וידרמן: ואני גם אמרתי לאתי תוך כדי הישיבה שאנחנו נשמח גם להעביר ליוניסף העולמי ולאיחוד האירופי את המחקר שנעשה, כי הוא מחקר מאוד מאוד רציני, גם בהתייחס למסמך שיצא מידיהם.
זבולון אורלב: מוריה, אותך לא שאלתי, האם תסכימו גם אתם לנסות לפנות לגופים הבינלאומיים לאחר שהנוהל יושלם, לנסות להוביל מהלך?
זבולון אורלב: אנחנו לא תמיד צריכים להיות נגררים.
זבולון אורלב: אם כבר אנחנו עושים דבר טוב, אז לפעמים אולי כדאי.
מוריה כהן בקשי: אנחנו גם עכשיו הורדנו את הנושא של האמנה לנושא הפונדקאות, זו יוזמה שלנו.
זבולון אורלב: אולי נמכור לעולם את האמנה הבינלאומית לבית פתוח לילדים, מי יודע, שאגב נחתמה.
אבי יניב: שתי הארות באל"ף, לסבר את אוזניכם.
אבי יניב: אמר יושב הראש שהוא חשב עד עכשיו שרשות שדות התעופה דואגת לבקרת הגבולות, אז רשות שדות התעופה אכן דואגת, היא המממנת, היא המתקצבת ומשלמת לרשות האוכלוסין עבור ביצוע פעולות הבקרה.
זבולון אורלב: אני לא זוכר באיזה שנה אני ביקרתי במעבר הגבול בניצנה.
זבולון אורלב: יש מעבר גבול?
אבי יניב: כן, היה.
זבולון אורלב: ואני זוכר מהביקור הזה שזה היה מתקן של---
אבי יניב: נכון, המתקן הוא של רשות שדות התעופה, לרשות שדות התעופה יש מתקנים.
זבולון אורלב: אז לא טעיתי לגמרי.
אבי יניב: זה בחסות רשת שדות התעופה מעברי הגבול.
אבי יניב: בקרת הגבולות נעשית היום על ידי רשות האוכלוסין.
זבולון אורלב: כלומר אתם מתפעלים את המקום.
אבי יניב: אכן.
אבי יניב: הערה נוספת לגבי חברות התעופה.
אבי יניב: מניסיוני חברות התעופה פועלות על פי מידע שמתקבל ממדינות בהתאם לדבר שנקרא TIM, Travel Information Manuel שהיום הוא ממוחשב.
אבי יניב: זאת אומרת גם חברת תעופה, כשיבוא נוסע, לאו דווקא קטין, היא תהיה חייבת לבדוק אם יש לו דרכון בר תוקף, אם הוא צריך ויזה או לא, והכל נמצא בהקלדת---
אביטל שטרנברג: אז הקטין הזה לא יוכל להיכנס לישראל, כי היא מראש תעלה אותו?
אבי יניב: אם הדבר יופיע ברשומות, היא לא תעלה אותו.
אביטל שטרנברג: ככלל, קטין לבד, בלי אישורים כאלה ואחרים לא נכנס לישראל, לא ממדינה ספציפית, קטינים בכלל.
אבי יניב: ברגע שזה יפורסם ברשומות---
עמוס ארבל: מגיעים לפה המון זרים, מסורבי כניסה, כאלה שאין להם ויזה, או שהדרכון לא בתוקף וחברת התעופה העלתה אותם והוא נוחת בנמל התעופה בן גוריון ומאותו רגע הוא בעיה של מדינת ישראל.
עמוס ארבל: וחברת התעופה לא נקנסת.
עמוס ארבל: אל-על שנוחתת בניו יורק ומביאה ישראלי שהוא בלי ויזה לארצות הברית, 5,000 דולר באותה שנייה.
אבי יניב: זה מה שמשרד הפנים, מה שיגאל דוכן מדבר כבר---
עמוס ארבל: נכון מאוד.
אביטל שטרנברג: עורכת דין ואקיל, השאלה אם חברת תעופה חייבת להחזיר בן אדם שלא יכול היה מלכתחילה להיכנס?
עמוס ארבל: הוא לא צריך לנחות פה בכלל, הוא לא צריך לעלות בצד השני.
סיגלית ואקיל: אם יש איזה שהוא הסדר שחל עליו במסגרת אחרת ולא מבחינת דיני הטיס נניח, או משהו כזה, לא בהיבט ה---
זבולון אורלב: חברים, תודה רבה על ההארות.
זבולון אורלב: אני רוצה לסכם את הישיבה ולומר שעל פי המידע שהוצג בוועדה קיימת בעיה כיום ולאורך זמן, בכך שאין נהלים מסודרים באשר לפיקוח על כניסה ויציאת ילדים מהארץ ללא הוריהם, תופעה שחושפת ילדים לסיכונים וסכנות, הן לחטיפות, הן לסחר בילדים והן להפרת זכויות כאלה ואחרות.
זבולון אורלב: הוועדה רשמה לפניה את הדיווח של יושב ראש הוועדה הבין משרדית של רשות האוכלוסין שהופצה טיוטת נוהל למשרדי הממשלה ועל פי ההערכה הנוהל יושלם עד ראשית מושב החורף של הכנסת.
זבולון אורלב: אתה שותף להערכה הזאת?
עמוס ארבל: אני קצת פסימי, אבל נעשה את הכל שכן.
זבולון אורלב: ולכן הוועדה תקיים דיון מעקב בנושא זה בראשית מושב החורף.
זבולון אורלב: אם זה לא יתקיים, לפחות נדע מי הרעים ומי הטובים ונשתמש בשוט הציבורי שלנו.
זבולון אורלב: הוועדה פונה אל משרד המשפטים וליוניסף ישראל, על מנת לשקול לאחר השלמת הנוהל לפנות לארגונים הבינלאומיים כמו יוניסף כדי להציע שהנוהל הזה יאומץ על ידי מדינות בעולם ועל ידי כך ליצור אחידות.
זבולון אורלב: הוועדה קודם כל מודה לחברי הוועדה הבין משרדית ולעומד בראשה ופונה לכל משרדי הממשלה לעשות את המאמץ הדרוש כדי לשתף פעולה ולהביא את עבודת הוועדה לידי סיום בהקדם האפשרי.
זבולון אורלב: תודה רבה, חברים, הישיבה נעולה.
זבולון אורלב: נעסוק היום במניעת ניצול ובהגנה על זכויות נוער בהעסקתם במשך חופשת הקיץ.
זבולון אורלב: כיון שחופשת הקיץ החלה אז מטבע הדברים שימת הלב אמורה להינתן לאותם עשרות אלפי בני נוער ואולי אף יותר, שמשתלבים בעבודה כזו או אחרת במהלך הקיץ.
זבולון אורלב: אין צורך להכביר מלים לגבי הערך החשוב והוא שבני נוער מחפשים עבודה, מוצאים ומשתלבים בה, במהלך הקיץ.
זבולון אורלב: קודם כל גם כדי לרכוש את ערך העבודה וכמובן גם כדי להרוויח כסף כדי שיהיה להם גם בשביל המסע לפולין ולדמי הכיס שלהם, לרכישת ספרים ואפילו כדי לסייע בפרנסת הבית.
זבולון אורלב: יש בוודאי יתרונות רבים לכך שבני נוער יצאו לעבודה ויחזקו את ערך עמל הכפיים שאנחנו רוצים להנחיל לבני העם כי לצערנו, ביחס למדינות ה oecd שיעור האנשים המשתלבים בשוק העבודה בארץ הוא עדיין נמוך ביחס למקובל במדינות שם.
זבולון אורלב: כך שאם אפשר לחנך את בני הנוער כבר מגיל צעיר להשתלב בעבודה יהיה זה נכון.
זבולון אורלב: דא עקא, שבני נוער, בהיותם בני נוער, אינם מודעים מספיק לכל זכויותיהם וככאלה, יש נטיה או פיתוי לנצל אותם בעבודתם.
זבולון אורלב: אחוז הניצול של בני נוער גבוה מזה של מבוגרים כי מבוגרים יודעים יותר לעמוד על דעתם, מבוגרים, מנסיון החיים יודעים יותר על זכויותיהם.
זבולון אורלב: בשנה האחרונה קיבלתי כמה וכמה פניות של בני נוער ששואלים האם התיק הוא במסגרת השכר שלהם וכמה חופשה מגיעה להם או למה לא מחלקים –מה שאחד מהם כינה "זכותון", מגילת זכויות, וכד'.
זבולון אורלב: בדקתי אפשרות של הצעת חוק בענין הזה אבל מסיבות אלו ואחרות שיכנעו אותי שאין מקום לכזו הצעת חוק כי החוקים כבר קיימים מכסים הכל.
זבולון אורלב: על כל פנים, זו המטרה שאנחנו רוצים לעסוק בה כאן.
זבולון אורלב: מן המסמך שהוכן על ידי מחלקת המחקר והמידע של הכנסת עולה שב- 2010 שיעור הנערים העובדים היה במגמת עלייה.
זבולון אורלב: המסמך לא מעודכן לחלוטין כי ביקשתי אותו בשלב מאוחר מאד.
זבולון אורלב: קשה לנבא מה יהיה בקיץ הזה, האם שיפור במצב כלכלי מדרבן נערים להשתלב ביותר בעבודה, שהרי שיפור מצב כלכלי מכיל היצע גדול יותר של מקומות עבודה כלומר, יש סיכוי שיותר בני נוער יוכלו להשתלב בעבודה כי יש יותר מקומות העבודה או מנגד, האם -בגלל שיש שיפור במצב כלכלי, יש שכר יותר טוב והנוער מקבל מספיק דמי כיס מן ההורים.
זבולון אורלב: אינני יודע מה גובר על מה אבל אני מניח שבני נוער אוהבים להיות עצמאיים ולשלוט בכספם ולשם כך יותר בני נוער רוצים להשתלב בעבודה, ככל שהשוק יתיר להם.
זבולון אורלב: אני מודאג מכך שיש פער בין בני הנוער שנכנסים לעבודה דרך לשכת העבודה ומחזיקים פנקס עבודה לבין אלה שמועסקים באופן עצמאי ואין לדעת מה קורה אתם.
זבולון אורלב: זאת מתוך הנחה שאלה שמועסקים דרך לשכת התעסוקה יש להם, לפחות מבחינה תיאורטית, מי ששומר על זכויותיהם והמעסיק יודע שהעיניים הפקוחות של שירות התעסוקה מופנות אליו כך שהוא כנראה יהיה זהיר יותר מלנסות ולנצל אותם אבל, אותם בני נוער שמועסקים באופן ישיר, לא דרך שירות התעסוקה, אין לדעת מה גורלם.
זבולון אורלב: אני גם מודאג מיכולת האכיפה כלומר, על פי הנתונים שנמצאים במסמך, מספר התיקים שנפתתחו ומספר המורשעים נראה לי בלי שום קשר למציאות.
זבולון אורלב: נראה שאין פיקוח יעיל וכשאין פיקוח יעיל המעסיקים מרגישים זאת מיד, ושוב, כמו במעגל חוזר, אם אין פיקוח והמעסיקים מרגישים את זה אז יש פיתוי גדול יותר לנצל את העסקת הילדים מתוך הנחה שהיד האוכפת לא תגיע אליהם ולא תתפוס אותם בקלקלתם.
זבולון אורלב: אשר על כן אנחנו מקיימים את הדיון הזה, כדי להאיר ולעורר ולראות מה צריך לעשות וכדי לבדוק ולפקח שהרשויות המופקדות עושות את מלאכתן נאמנה.
רוית טיחובר: מספר מלים על האגף האכיפה: האגף נמצא במינהל הסדרה ואכיפה במשרד התמת"ת אמון על אכיפתם של תשעה עשר חוקי העבודה מן ההיבט הפנימי שלהם.
רוית טיחובר: אחד מהם הוא חוק עבודת הנוער מתייחס שישירות להעסקת בני נוער ובנוסף, אנחנו אוכפים חוקים נוסיפם שלא נוגעים לבני נוער כמו חוק שכר מינימום, חוק שוויון הזדמנויות בעבודה, חוק הלבנת השכר ועוד.
רוית טיחובר: חוק עבודת הנוער בא להסדיר את עבודת הנוער.
רוית טיחובר: המחוקק חווק את חוקי המגן, כדי להגן על אוכלוסיה שהוא רואה אותה חלשה יותר במערכת יחסי עובד מעביד, ובתוך האוכלוסיה של העובדים זיהינו –באגף האכיפה, אוכלוסיות חלשות במיוחד כמו בני הנוער.
רוית טיחובר: בני הנוער, מעצם היותם נוער, פחות מודעים לזכויות שלהם והם גם להוטים מדי לעבוד ולוותר על הזכויות שלהם.
רוית טיחובר: שמנו לעצמנו שתי מטרות: האכיפה, כמובן והסברה.
רוית טיחובר: אנחנו רואים חשיבות רבה להסברה.
רוית טיחובר: הסברה לבני נוער והסברה למעסיקים.
רוית טיחובר: אנחנו פועלים במספר ערוצים.
רוית טיחובר: לגבי הזכותון, הוצאנו חוברת שאנחנו מחלקים לבני נער באמצעות שירות התעסוקה ומשרד החינוך.
רוית טיחובר: בחוברת מוסברות לנוער כל הזכויות שלו, דברים הוא צריך לתת עליהם הדגשים ובנוסף, גם למעסיקים הוצאנו איגרת - - -
זבולון אורלב: האם כל מי שמגיע לשירות התעסוקה מקבל את החוברת?
רוית טיחובר: לא רק, לא רק.
רוית טיחובר: והדברים נוגעים גם במה שאמרת קודם כי החוק לא חל רק על מעסיקים שמעסיקים דרך שירות התעסוקה.
רוית טיחובר: החוברת מופצת גם באמצעות משרד החינוך.
זבולון אורלב: אחזור על השאלה.
זבולון אורלב: אני מבין שכל נוער שמגיע לשירות התעסוקה מקבל חוברת.
רוית טיחובר: נכון.
זבולון אורלב: אין נערים שבאים לשירות התעסוקה ולא מקבלים חוברת.
רוית טיחובר: אנחנו הפצנו את החוברות לשירות התעסוקה במטרה שכל נער שמגיע לשם יקבל חוברת.
זבולון אורלב: אין לכם בדיקה.
זבולון אורלב: לא בדקתם אם באמת מחלקים או שזה מונח בקרן זוית.
רוית טיחובר: לא עשינו בדיקה.
זבולון אורלב: איך זה מגיע לנוער?