GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: ביחס ליחידה נפרדת, אני לא יודע להשיב לך, אין כאן מומחה של משרד הפנים, אני לא יודע להשיב לך.
לוי: גם בשני השליש האלה יש בעיה.
לוי: עד עכשיו רוב הגנים של 15-10 ילדים לא הגישו בכלל לשימוש חורג.
זבולון אורלב: אז שלא יגישו.
לוי: אבל עכשיו אנחנו חייבים.
לוי: מעל 7 ילדים חייבים להגיש בקשה.
יצחק קדמן: למה לא הגישו?
לוי: בגלל שלא היה צריך את זה.
רן רידניק: היו חייבים.
רן רידניק: זה לא נכון.
קרן איוס: לא, יש על זה נוהג התחום.
קרן איוס: ברשויות מקומיות מסוימות לא היו צריכים.
לוי: לא הגישו, גנים של 10 ילדים אף עירייה לא ביקשה שימוש חורג.
זבולון אורלב: חברים, שמעתי.
זבולון אורלב: לגבי יחידה נפרדת, יש בדירה יחידה נפרדת, עם כניסה נפרדת עם שירותים נפרדים, יש יחידות נפרדות, מה דין היחידה הנפרדת, כשאני חושב שהואיל והיא לא משמשת למגורים, היחידה הנפרדת הזאת, זה אותו דבר כמו בית במושב שלידו יש יחידה נפרדת---
מירב ישראלי: לדעתי הם יגידו לך שאם גובים ארנונה, אם אני מבינה, על כל הנכס בכללותו, הם לא יעשו את ההפרדה, אני משערת, על היחידה הנפרדת.
זבולון אורלב: אני לא מסכים לזה.
זבולון אורלב: תגידי למשרד הפנים שאני מבקש שדין היחידה הנפרדת יהיה כדין דירה שאיננה למגורים.
זבולון אורלב: יחידת דיור נפרדת.
אורי מקלב: היושב ראש צודק, זה קיים גם היום ברשויות מקומיות.
אורי מקלב: אני אביא לכם דוגמה מוחשית.
מירב ישראלי: אם גובים ארנונה בנפרד, אין בעיה.
מירב ישראלי: אם לא גובים ארנונה בנפרד?
זבולון אורלב: לא מעניין אותי אם גובים בנפרד, לא בנפרד.
מירב ישראלי: אבל איך הם יבדקו את זה?
זבולון אורלב: לא יודע, אני לא יודע איך הם יבדקו.
זבולון אורלב: הם יבואו לשם ויראו.
זבולון אורלב: אם זאת יחידה נפרדת, עם כניסה נפרדת, עם שירותים נפרדים, היא עצמאית ואיננה משמשת למגורים כלל ועיקר, דינה כדין דירה שאיננה משמשת למגורים.
אורי מקלב: אני חושב שזה צריך להיות על ידי אישור משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה בעניין הזה.
אורי מקלב: מתוך הניסיון.
זבולון אורלב: לא, זו הבקשה ברישיון.
אורי מקלב: אני אומר, מי קובע את זה שזה נפרד?
אורי מקלב: אם אתה נותן את זה על הרשות---
יצחק קדמן: מי שגובה.
זבולון אורלב: מי שגובה.
זבולון אורלב: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה לא יקבע את זה.
אורי מקלב: אני אביא לכם דוגמה ממסחר, יש להם פטור ואני לא רוצה להחיל את זה.
זבולון אורלב: עזוב, אורי, באנו לעשות פה טובה ואני רואה שאנחנו רק מסתבכים.
אורי מקלב: אבל זה יסדר גם היטל השבחה.
אורי מקלב: צריכים גם היטל השבחה.
זבולון אורלב: יכול להיות שיהיה היטל השבחה.
זבולון אורלב: עד עכשיו היה היטל השבחה, אנחנו לא נגענו.
אורי מקלב: אבל מסבירים לך שעד היום לא היה היטל השבחה, שאף אחד לא הגיש.
אורי מקלב: הרשות לא היתה מודעת לזה.
זבולון אורלב: שימשיכו לא לגבות הלאה, מה אתה רוצה---
אורי מקלב: ברגע שאתה בא לשימוש חורג, הרשות מתוודעת לזה ו---
זבולון אורלב: אתה יודע מה?
זבולון אורלב: אז אני מציע לבטל הכל ולא יהיו מודעים וימשיכו את הבלגן שיש היום.
אורי מקלב: אבל תדע לך שיש גם היטל השבחה וזה הרבה כסף.
זבולון אורלב: חברים, אנחנו מתחילים עכשיו---
אורי מקלב: ברגע שיש הליך לשימוש חורג, יש ביחד עם זה היטל השבחה.
זבולון אורלב: אנחנו נתחיל עכשיו לנמק את ההסתייגויות, אנחנו לא נצביע---
אורלי לוי אבקסיס: מה לגבי שימוש חורג?
זבולון אורלב: הצגנו כאן את שני המכתבים של היועץ המשפטי לממשלה פלוס דברי ההסבר של מר יעקב פרידברג.
זבולון אורלב: כתוב שהוא לתקופה מוגבלת, בתום התקופה, מעת לעת יתקיימו דיונים על פי המצב המשפטי והסברנו, כיוון שיש רפורמה בחוק התכנון והבנייה שנידונה בוועדה משותפת פנים וכלכלה, אנחנו לא יודעים שם מה יהיו ההסדרים, על פי מה שייקבע ברפורמה יצטרכו לעשות את המשך ההסדרים, על פי, מה שהוא כותב, השיקולים הרלוונטיים שהוא הביא אותם---
אורלי לוי אבקסיס: למען הסר ספק, ייתכן מצב שאחרי עשר שנים עדיין יוכלו לקיים את הגן בשימוש החורג?
זבולון אורלב: גם זה הוסבר---
אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד לך למה, כי היום---
זבולון אורלב: למה להמשיך?
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לפרוטוקול, כדי שאני אבין.
זבולון אורלב: אני מסביר לך, חבל להמשיך.
זבולון אורלב: הובהר כאן על ידי מר פרידברג שבחקיקה הראשית אין הגבלה של עשר שנים, יש כאן הגבלות---
מיטל להבי: יש.
זבולון אורלב: הוא טוען שלא.
אורלי לוי אבקסיס: איך?
זבולון אורלב: גב' להבי, יש לי בקשה, תתקשרי לגב' שרית דנה, הוא הביא תשובה בשם שרית דנה והוא בדק את העניין הזה והוא אומר שאין הגבלה לעשר שנים.
זבולון אורלב: אם את יודעת על משהו אחר, לא בידיעה, תביאי את החוק, אז אני אעמיד אותו על טעותו.
זבולון אורלב: אמרו שהרשויות המקומיות, או חלק, נוהגות כך.
זבולון אורלב: הואיל ויש רפורמה ואנחנו לא יודעים מה ייגמר שם, אולי בכלל---
אורלי לוי אבקסיס: בוא נשאל את היושב ראש של ועדת הכלכלה לאיזה כיוון זה הולך.
זבולון אורלב: אבל עוד לא יודעים.
זבולון אורלב: עוד לא יודעים.
אורלי לוי אבקסיס: האם ייתכן---
כרמל שאמה-הכהן: אין לי תשובה.
זבולון אורלב: היתה לי שיחה, אני דיווחתי על שיחה שהיתה לי עם היועץ המשפטי לממשלה שהלך פה כברת דרך שלא הלך לקראת אף גורם אחר, שניתן לתת רישיון אף על פי שאין היתר לשימוש חורג אלא רק הוגשה בקשה.
זבולון אורלב: חברים, תשאלו את מיטל מה המשמעות של פריצת הדרך הזאת ואני דרשתי שיהיה מכתב הבהרה שזה לא לפרק זמן מוגבל, אלא מעת לעת מתקיימים הדיונים כדי לתת מענה על פי השיקולים הרלוונטיים.
אורי מקלב: בחדשים.
זבולון אורלב: על פי המצב המשפטי החדש יהיה.
אורי מקלב: במעונות החדשים.
זבולון אורלב: גם חדשים.
זבולון אורלב: הוספנו גם את החדשים, מה שלא היה בדיון.
זבולון אורלב: זה הכל, ישנים וחדשים.
זבולון אורלב: יש פתרון לתקופה מוגבלת ובתום התקופה המוגבלת מתקיים דיון לאור המצב המשפטי ולאור השיקולים הרלוונטיים של היועץ המשפטי לממשלה שאני חושב שכתב את זה מצוין, יינתן המענה.
זבולון אורלב: אחרת אגב לא ייפתרו.
זבולון אורלב: אני לא פותח את הדבר הזה.
זבולון אורלב: הבטחתי לחבר הכנסת מקלב את זכות המסתייג הראשון.
אורי מקלב: קודם כל תודה רבה לך, אדוני.
אורי מקלב: אני אומר ברוח הימים האלה, אתה יודע שההבדל בין יום הכיפורים ליום פורים, שביום כיפורים זה חיל ורעדה וביום פורים זה גיל ורעדה.
אורי מקלב: יש בפורים גם גיל וגם רעדה, פורים זה גם יום קדוש.
אורי מקלב: החוק הזה הוא גיל ורעדה, מצד אחד יש כאן הרבה דברים חשובים מאוד שנעשים, מצד שני כולנו רועדים מהחוק הזה ומהמשמעויות ואני לא ארחיב את הדיבור עכשיו, ומכיוון שאני הולך לוועדה אחרת, ביקשתי לקפוץ לעמוד 39.
אורי מקלב: את חטאיי אני מזכיר היום, לא בכל הוועדות זכינו להשתתף, אתה יודע שהוועדות האלה מתקיימות יחד עם עוד כמה ועדות---
זבולון אורלב: פחות מהקצב של חוק ששינסקי של חבר הכנסת גפני, חבר סיעתך.
אורי מקלב: אין ספק שאתה מנהל את זה בסבלנות רבה ואם מאחרים יום אחד, זה עוד לא אומר שאיבדת את כל החוק, בסך הכל זה כמה סעיפים, ואתה חוזר, ובחלק הזה באמת אנחנו יותר רגועים בחוק הזה על אף המשמעויות שאנחנו לא יודעים והבלתי נודע, אבל עבודת הפינצטה שעשו בכל מלה כאן ובכל נושא, ולא הזנחת ולא טיאטאת שום נושא, אבל אלה לא דברי הסיכום, לכן אני לא רוצה להרחיב.
אורי מקלב: בכל אופן, בעמוד 39, סעיף 69, הוראת המעבר.
אורי מקלב: בהוראת המעבר בסעיף (2)(ב).
מירב ישראלי: הנוסח עכשיו: מי שערב מועד ההחלה מילא תפקיד זה במשך תקופה שאינה עולה על שלוש שנים יהיה פטור מעמידה בתנאים האלה או בחלקם.
אורי מקלב: בנוסח הקודם היה 'העולה על שנה'.
אורי מקלב: למה אנחנו מעלים את זה?
אורי מקלב: מאיזה סיבה שאנחנו מעלים את זה לשלוש שנים?
אורי מקלב: אנחנו הרי צריכים להבין, אדם שכבר היה מטפל במעון, הוא כבר קשר את גורלו, הוא כבר מחנך, הוא קשר את גורלו למעון, לא הלך לעבודה אחרת, הוא כבר בעל ניסיון של שנה.
אורי מקלב: אם אנחנו עכשיו שוב מחזירים את זה לשלוש שנים, אנחנו יכולים לגרום.
אורי מקלב: הרי לא עובדים רבים באים למעונות ואנחנו נגרום לכך, אנחנו לא יודעים מה תהיה ההכשרה, יכול להיות שההכשרה תהיה חודשים רבים והוא לא יוכל לעבוד בד בבד יחד עם התקופה שהוא מחנך, הרי בסופו של דבר תמיד הוא יעשה את ההכשרה---
זבולון אורלב: מה ההסתייגות שלך?
זבולון אורלב: שאינה עולה על שנה?
אורי מקלב: שיישאר שנה, כן.
זבולון אורלב: לא, במקור היה כתוב שאינה עולה---
מירב ישראלי: חמש שנים.
אורי מקלב: לא, ושאינה עולה על חמש שנים.
מירב ישראלי: לא, בשנה הוא היה צריך לעמוד בכל התנאים, בין שנתיים לחמש זה הדבר הזה.
אורי מקלב: ולכן אם אנחנו מורידים, אחד שכבר עובד שנה, הוא לא יהיה חייב לעשות את ההכשרה מיידית אלא הוא יוכל להמשיך---
מירב ישראלי: כרגע לגבי אנשים שהם עד שלוש שנים יש אפשרות לעשות את ההכשרה לגבי חלק מהתנאים, שהבנתי שזה סוג 1, תוך חמש שנים, ולגבי סוג 2 תוך עשר שנים.
אורי מקלב: אבל אנחנו רוצים שמי שכבר נמצא שנה, שלא תחול עליו ההגדרה הזאת.
זבולון אורלב: הוא אומר, הואיל וגם אנחנו לא מגדירים איזה חלק ומה החלק, שזה לא יהיה משלוש שנים, אלא משנה אחת.
מירב ישראלי: מי שיש לו ניסיון של שנה לא יצטרך לעשות שום דבר.
זבולון אורלב: אני מבין שהשר קובע בתקנות.
זבולון אורלב: תרשמי את ההסתייגות.
יובל אביעד: אני אומר בקצרה, אני חושב שבהוראות המעבר צריך להביא את האיזונים והאינטרסים של כל הצדדים, בין היתר, אני מעדכן את אדוני שאולי לא היה בישיבה הקודמת, שאנחנו נפגשנו עם כל הארגונים שרלוונטיים לסעיף הזה וניסינו למצוא את האיזון.
יובל אביעד: השלוש שנים הושג בהסכמה, יחד עם הארגונים, כאשר העלינו גם את הטיעונים המקצועיים.
יובל אביעד: אנחנו חושבים ששלוש שנים זה זמן סביר להגיד שמטפלת או מחנך-מטפל צבר מספיק ניסיון.
יובל אביעד: יחד עם זאת אני גם מפנה את אדוני, אני יודע שאדוני אולי לא משפטן, אבל אפשר לקרוא את פסק דין לם, ששם יש התייחסות של בית משפט עליון שאומרת שיש לקחת בחשבון את השלב שבו אדם מספיק מקצועי כדי להגיד שאפשר לוותר על ההכשרה שלו.
יובל אביעד: אנחנו חושבים בהסכמה, יחד עם הארגונים, ששלוש שנים זה זמן סביר וזאת היתה גם ה---
אורי מקלב: אבל במקור אתם כתבתם שנה.
יובל אביעד: לא, במקור היה חמש שנים.
יובל אביעד: וגם אם תשים לב, יש בהמשך---
אורלי לוי אבקסיס: כמה זמן יש לו להשלים?
אורלי לוי אבקסיס: חמש שנים?
זבולון אורלב: וחלק עשר שנים.
יובל אביעד: במשך עשר שנים, יש לו עשר שנים להשלים קורס של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה סיווג 1 וסיווג 2.
אורי מקלב: אבל אמרתם שלוש שנים, ומאיפה המקור של שלוש שנים ולא שנתיים ולא שנה?
זבולון אורלב: רוב המסגרות שאתה מוטרד מהן הן מסגרות קטנות, נכון?
זבולון אורלב: לאו דווקא?
אורי מקלב: יש הרבה שבאים היום להשתלב.
אורי מקלב: הרי מה זה נקרא מחנך?
אורי מקלב: כל מטפל שעוזר להחליף לתינוק הוא גם נחשב מחנך.
אורי מקלב: החוק חל על כל מי שעובד במעון, גם אחת שהיום אנחנו קוראים לה סייעת, או כח עזר, זה לא כח מקצועי אמיתי.
זבולון אורלב: לא, סייעת לא.
אורי מקלב: זה רק מנהלת?
זבולון אורלב: זה המטפלת, או הגננת.
זבולון אורלב: ההסתייגות רשומה.
אורי מקלב: נדון על זה עוד, יכול להיות שתהיה פשרה בעניין הזה.
זבולון אורלב: לך יש הסתייגויות?
אורלי לוי אבקסיס: כן, יש לי כמה.
זבולון אורלב: רק שנייה.
זבולון אורלב: בשיחה עם יהדות התורה עלתה עוד בעיה אחת והיא ה-25 שעות.
זבולון אורלב: בהגדרה של מעון יום לפעוטות שעובד לפחות 25 שעות בשבוע, הבקשה היתה להגדיל את זה ל-50 שעות.
זבולון אורלב: בהתדיינות, הואיל ואנחנו באמת רוצים להעביר את החוק בהסכמה רחבה, אני נתתי את המלצתי ואת הסכמתי שבמקום 25 שעות זה יהיה 30 שעות.
זבולון אורלב: תחלקו 30 שעות, לחמש שעות כל יום, זה פחות או יותר הגן שפועל, שעליו אנחנו רוצים להחיל.
יצחק קדמן: ואם הוא לא עובד ביום שישי?
זבולון אורלב: אז לא יחול עליו.
אורי מקלב: אבל בתנאי שיעבוד ביום שישי, שישה ימים בשבוע.
זבולון אורלב: שישה ימים בשבוע.
מירב ישראלי: מה שישה ימים?
מירב ישראלי: ואם הוא עובד חמישה ימים, 25?
זבולון אורלב: אם הוא עובד חמישה ימים זה 25, ואם הוא עובד שישה ימים זה 30.
מירב ישראלי: אז חמש שעות ביום.
יצחק קדמן: אל תכתבי חמש שעות, אם יש מעון שפועל יומיים עד הערב?
זבולון אורלב: תכתבי 25 שעות חמישה ימים ו-30 שעות----
מירב ישראלי: זה בנוסח, זה לא הסתייגויות.
זבולון אורלב: זה בנוסח.
זבולון אורלב: אם ההורים רוצים ארבע וחצי שעות, אין שום בעיה.
מירב ישראלי: אז מי שפועל עד חמישה ימים, 25 שעות---
טליה לבני: אחרי ארבע וחצי יהיו מועדונים---
אורלי לוי אבקסיס: זו בעיה אם הם יעברו לארבע וחצי שעות ואחר כך מסגרת צהרון, זה פתח למשחק.
זבולון אורלב: עד עכשיו היה בחוק---
אורלי לוי אבקסיס: זה פתח למשחק ואז בצהרון זה לא חל עליהם בכלל.
זבולון אורלב: חברת הכנסת אורלי לוי, תעבירי את ההסתייגות שלך.
טליה לבני: אתה עושה צחוק מהחוק.
טליה לבני: גם אנחנו אמורים להיות ארבע וחצי שעות מעון וארבע וחצי שעות צהרון.
קריאה: האם אפשר לפצל את יום הלימודים?
טליה לבני: אני מודיעה בזאת---
זבולון אורלב: את לא יכולה להודיע כי אין לך רשות דיבור ואני קורא אותך לסדר.
אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד את זה, אבל זה משהו שצץ לי עכשיו.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שאני---
זבולון אורלב: חברים, עכשיו אתם לא מדברים.
זבולון אורלב: עכשיו חברי הכנסת מדברים, הם מגישים כרגע את ההסתייגויות.
אורלי לוי אבקסיס: טוב, קודם כל הסתייגות ראשונה למען זה שאני לא אשכח כי זה הנושא שעכשיו עלה ועכשיו נתתם לו אישור, שלא ידעתי עליו קודם.
אורלי לוי אבקסיס: חברים, החוק הזה בסוף יהפוך להיות מן אות מתה, למה?
אורלי לוי אבקסיס: רוב המסגרות האלה יעברו לשיטת עבודה של עד ארבע וחצי שעות, לאחר מכן יהפכו להיות סוג של צהרונים, יעשו חצי שעה הפסקה באמצע, כביכול ישימו מישהו שישמור שם, שזו לא באותה מסגרת, ויהפכו לצהרון שזה בכלל לא במסגרת החוק הזה.
אורלי לוי אבקסיס: הרגנו את החוק, כבר פה חלק מהגנים יודיעו לכם שהם עוברים לשיטה החדשה, אני בטוחה, חלקם גם כאלה עם סמל.
אורלי לוי אבקסיס: לכן יש לי הסתייגות ראשונה לזה.
יצחק קדמן: לא, את לא צודקת.
זבולון אורלב: אתה לא עונה עכשיו.
אורלי לוי אבקסיס: למה אני לא צודקת?
זבולון אורלב: עכשיו חברי הכנסת מציגים הסתייגויות או מנמקים אותן.
אורלי לוי אבקסיס: זו הסתייגות אחת שהיא מפחידה אותי.
זבולון אורלב: אני לא מבין מה ההסתייגות.
אורלי לוי אבקסיס: לא לאשר את מה שאמרתם היום, על הארבע וחצי שעות.
זבולון אורלב: להשאיר את זה 25 שעות?
אורלי לוי אבקסיס: מה שאישרתם היום, על הארבע וחצי שעות ועל ה---
מירב ישראלי: ככה, מי שפועל עד חמישה ימים, 25 שעות, מי שפועל מעל חמישה ימים 30 שעות.
זבולון אורלב: עד עכשיו אנחנו רק שיפרנו, עד עכשיו היה כתוב---
טליה לבני: פיקוח, למי שרוצה---
זבולון אורלב: פתרנו את הבעיה שלה.
זבולון אורלב: עד עכשיו היה כתוב 25 שעות בשבוע, ומי שהיה עושה את זה חמישה ימים בשבוע, יש לו חמישה ימים, עכשיו אנחנו אומרים לא רק 25 שעות, אלא גם מי שעושה שישה ימים 30 שעות.
שלמה מולה: מי שיש לו ארבע שעות ביום?
זבולון אורלב: החוק לא חל עליו.
אורלי לוי אבקסיס: ואז הם יעשו צהרונים.
אורלי לוי אבקסיס: אתה מבין?
זבולון אורלב: נקודת ההנחה היתה שהורים רוצים לצאת לעבודה, ו---
שלמה מולה: זה בדיוק העניין, זו בדיוק הבעיה.
אורלי לוי אבקסיס: הם יתגבשו לפי מה שיהיה להציע.
שלמה מולה: אני אומר לך, זו בדיוק הבעיה, שהאישה שתלך לעבוד, הילד צריך להיות במסגרת.
שלמה מולה: במקום לבוא ולהגיד, הילד קודם כל יתחנך.
שלמה מולה: זו בדיוק הבעיה, בואו נתחיל בזה.
זבולון אורלב: חברים, אין שום ספק שהייתי רוצה, גם שזה יהיה משלושה ילדים ומעלה, וגם שנותנים את הילד לשעה או שעתיים ביום, אבל אנחנו צריכים להתחשב במציאות, באפשרויות של הממשלה.
זבולון אורלב: אם רוצים לבלוע הכל ביום אחד, אז בבקשה, אני מניח שהממשלה תמשוך את החוק שלה, כי זה בלתי אפשרי לעבור מאפס, והיום אנחנו באפס מוחלט, הפקרות מוחלטת, לכך שנמצה את כל מה שאנחנו רוצים.
זבולון אורלב: זה לא עובד כך, חבר הכנסת מולה, זה לא עובד ככה.
זבולון אורלב: אנחנו צריכים להתפשר, עם אפשרויות לפיצוי---
שלמה מולה: אני מבין את זה, אבל אם עושים, למה לא עושים את זה טוב?
שלמה מולה: למה ללכת בצורה של החתחתים?
זבולון אורלב: שלמה, לך אתי לרחוב ולך אתי לשכונה ותראה שהגן הסביר הוא הגן של החמש שעות ביום.
זבולון אורלב: זה הגן הסביר.
אורלי לוי אבקסיס: אני מבינה שאנחנו פותרים את כל המגזר החרדי מלהיות מפוקח?
אורלי לוי אבקסיס: יש לי תחושה שזה ההסכם.
אורלי לוי אבקסיס: מצטערת, אולי התחושות שלי הן---
רות דיין מדר: רוב המעונות הן עד השעה ארבע, אני לא ראיתי משהו עד אחת, ומתי נסיים לעבוד?
רות דיין מדר: ב-12:30?
רות דיין מדר: ב-12?
רות דיין מדר: נסיים את הדיון פה בכנסת ונלך לקחת את הילד שלי שהוא בן שנה?
זבולון אורלב: לא הבנתי מה את רוצה.
רות דיין מדר: אני לא מבינה למה לחלק, מי שם ילד עד השעה אחת, כשהוא בגיל 0 עד 3?
טליה לבני: הרוב, כל הגנים.
רות דיין מדר: 0 עד 3?
מיטל להבי: כל הגנים הפרטיים.
רות דיין מדר: הילד שלי בנעמ"ת, הוא עד ארבע.
אורלי לוי אבקסיס: אבל במסגרות חרדיות עובדים גם עד אחת.
זבולון אורלב: חבר'ה, כל ההסתייגות, כל הבקשה, אמרתי, רצו להחיל את זה על 50 שעות, הצלחנו לשכנע שזה לא כך, כל מה שעשינו, ניסינו להגדיר שה-25 שעות זה בחמישה ימים וה-30 שעות זה בשישה ימים.
זבולון אורלב: זה כל מה שעשינו, מה כל רעש והמהומה?
קריאה: אבל אדוני היושב ראש, זה באמת עושה רושם של מה שכרגע חברת הכנסת אורלי לוי אמרה, שכל המגזר החרדי לא יהיה מפוקח.
זבולון אורלב: יש לי שאלה אלייך, ביושר, את היית פעם בעיר חרדית וראית הגנים שם שהם פועלים עד 12:30?
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו חייבים להיות שם?
זבולון אורלב: חבר'ה, זה לא עובד ככה, זה לא ככה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יודעים שבחלק מהמגזר אמהות עובדות עד אחת, חצי משרה, ולכן יש גם גנים שמספקים להם את---
זבולון אורלב: אז זה חל עליהם.
אורלי לוי אבקסיס: איך זה חל עליהם?
אורלי לוי אבקסיס: תסביר לי.
זבולון אורלב: אם זה חמש שעות ביום, אז זה חל עליהם.
זבולון אורלב: כי זה חמש שעות ביום.
אורלי לוי אבקסיס: חמש שעות ביום, אבל הם לא עובדים ימי שישי.
זבולון אורלב: אז זה 25 שעות, אז זה גם חמש שעות ביום.
זבולון אורלב: אין פחות מחמש שעות ביום.
אורלי לוי אבקסיס: אבל עצם זה שנתנו את הפטור, למה שלא נעשה 30 שעות לכל?
אורלי לוי אבקסיס: חמישה או שישה ימים, זה לא משנה.
זבולון אורלב: את מרעה את מצבך.
שלמה מולה: זבולון, אתה לא משכנע אותי, למה לא?
שלמה מולה: למה פחות לא?
זבולון אורלב: חברת הכנסת לוי אבקסיס אמרה משהו שלדעתי היא לא שמה לב למה שהיא אמרה.
זבולון אורלב: אם את עושה על הכל 30 יום, אז באמת את פותרת את כל הגנים.
זבולון אורלב: כי כל מי שעובד חמישה ימים בשבוע, את פוטרת אותם.
אורלי לוי אבקסיס: לא, סליחה, סליחה, אני התבלבלתי פה, אתם כבר בלבלתם אותי לגמרי.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להעלות את הפיקוח.
אורלי לוי אבקסיס: תסלחו לי, אני לרגע קצת איבדתי פה ריכוז, יש לי גם ילדים בגנים---
זבולון אורלב: אז הואיל, שוב אני אומר, והשאלה הזאת נידונה, בהצעת החוק הממשלתית, אגב, לא היה בכלל שעות, אנחנו עשינו איזון בין המקובל בשטח היום, שזה הגן הסביר שהוא חמש שעות ביום, לבין היכולת של הממשלה להתארגן בזמן שנתנו לה ואתם רואים, לא אפשרנו לה לקחת עוד מרחבים כדי להתארגן לפיקוח ולרישוי.
זבולון אורלב: חברים, אי אפשר לחוקק חוק שיהיה אות מתה.
שלמה מולה: אי אפשר כל הזמן.
שלמה מולה: אתה יודע מה, אני לא מוכן להגן על הממשלה.
זבולון אורלב: מה זה כל הזמן?
שלמה מולה: אני רוצה שאנחנו נגן על הילדים, שהממשלה תקבע לה את סדר העדיפויות שלה.
שלמה מולה: אני מבין אותך שאתה רוצה ללכת עם זה---
זבולון אורלב: יש לך עידוד שם.
שלמה מולה: לא, יש לי את הפריבילגיה להצביע נגד, אבל לך אין.
שלמה מולה: אני מציע שנלך על דרך המלך, אתה מדבר על 30, נלך ל-20.
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, בהצעה שלך המקורית זה 20 שעות, אתה מתנגד להצעה שלך, חבר הכנסת אורלב?
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אתה תוקף את ההיגיון של ההצעה שלך?
זבולון אורלב: אני ביושר אמרתי לך שזאת הצעת פשרה.
זבולון אורלב: אמרתי לך ביושר.
זבולון אורלב: לא אמרתי לך שזאת הצעה שלי, אני צריך ואנחנו צריכים שההצעה הזו תעבור ואין לי בררה צריכים ללכת לפשרה.
אורלי לוי אבקסיס: אז ההסתייגות שלי ל-20 שעות.
זבולון אורלב: חברים, אתם עכשיו לא מדברים.
זבולון אורלב: אתם לא מבינים שדיברתם שלושה חודשים, עכשיו נותנים לחברי הכנסת לנמק הסתייגות.
זבולון אורלב: את לא תדברי עכשיו.
זבולון אורלב: ארבעה חודשים דיברתם.
רות דיין מדר: ארבעה חודשים---
זבולון אורלב: די והותר.
אורלי לוי אבקסיס: הסתייגות שנייה לעניין האגרות.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לבטל את הסעיף של האגרות.
אורלי לוי אבקסיס: אין לי מושג איפה זה מופיע.
זבולון אורלב: זו הסתייגות שלך ושלי, גם אני הגשתי על זה הסתייגות.
זבולון אורלב: זה רק לגבי המעונות, לא לגבי ה... אני מניח שלהסתייגות הזאת כל חברי הכנסת יצטרפו, שאנחנו לא רוצים שיגבו אגרות מהמסגרות האלה.
זבולון אורלב: חבר הכנסת מולה, בסדר?
זבולון אורלב: את גם מוכנה להצטרף להסתייגות הזאת?
זבולון אורלב: מיכאלי, אתה מוכן להצטרף להסתייגות הזאת?
אברהם מיכאלי: אני מוכן, אין לי זכות הצבעה.
זבולון אורלב: לא, על ההסתייגות.
אברהם מיכאלי: להצטרף, כן.
אורלי לוי אבקסיס: גם חבר הכנסת כרמל שאמה מצטרף, גם על העניין של 20 שעות?
אורלי לוי אבקסיס: בטוח?
אורלי לוי אבקסיס: שלא יהיה מקרה יעקב אדרי ומירי רגב.
אורלי לוי אבקסיס: למען הסר ספק, לכל ההסתייגויות אתה מצטרף?
אורלי לוי אבקסיס: אז זה בשם שנינו, מה שאני מציגה.
זבולון אורלב: יש לי בקשה, שתמשיכי.
אורלי לוי אבקסיס: ההסתייגות שלי לגבי שימוש חורג.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שהפתרון שקיבלנו הוא לא פתרון טוב.
אורלי לוי אבקסיס: ההצעה שלי שזה יהיה בבסיס החוק, על כך שזה לא יהיה מוגבל לעשר שנים.
זבולון אורלב: כלומר לתת היתר שימוש חורג למעון יום, שלא יהיה מוגבל בעשר שנים.
מירב ישראלי: אני צריכה לרשום את זה.
מירב ישראלי: היתר לשימוש חורג, תיקון עקיף לחוק התכנון והבנייה, ש-?
זבולון אורלב: שלא יהיה מוגבל בזמן.
זבולון אורלב: הכוונה למעון יום בעל רישיון הניתן על פי חוק, שלא יהיה מוגבל בזמן.
אורלי לוי אבקסיס: יש את סעיף 5(ב), החלטה בבקשה לרישיון תינתן בתוך ארבעה חודשים.
אורלי לוי אבקסיס: אם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה לא עומד בעניין של הארבעה חודשים, יראו את האיחור שלו כמוהו כהסכמה.
זבולון אורלב: סידרנו את זה.
מירב ישראלי: לא, אני צריכה להזכיר.
מירב ישראלי: אמרנו שברישיון חדש, בגלל שמדובר בבטיחות של ילדים, אי אפשר לתת את הרישיון אוטומטית, ולכן גם אם הוא מאחר, הסעד שלהם הוא בית משפט.
מירב ישראלי: אם אני זוכרת.
זבולון אורלב: לא, לא זה מה שאמרנו.
מירב ישראלי: נתנו אפשרות רק לגבי העניין של ההודעה ו-45 יום רישיון זמני.
אורלי לוי אבקסיס: אני פשוט רוצה לשים פה זרז למשרד שיעבוד בתנאים שאנחנו קבענו.
מירב ישראלי: אני יכולה להפנות למה שהיה.
מירב ישראלי: מה שעשינו זה ככה---
זבולון אורלב: כדאי שתקשיבו עכשיו.
זבולון אורלב: מדובר על כך שברישיון חדש אתם צריכים לתת תשובה תוך ארבעה חודשים ולא נתתם תשובה אחרי ארבעה חודשים.
מירב ישראלי: זה הרישיון הזמני שעשינו.
מירב ישראלי: זה 5(ב) ו-(ג).
זבולון אורלב: אמרתי, יש רישיון זמני שבודקים רק באופן מינימלי את העניין של הבטיחות.
אורלי לוי אבקסיס: כן, אבל אני אומרת שאם הם עושים פדיחה, שהם ייקחו בחשבון שהפדיחה שלהם תיצור איזה שהוא---
זבולון אורלב: אני, אני, אני---
יובל אביעד: סליחה, זה---
אורלי לוי אבקסיס: סליחה, פדיחה זו לא מלה ראויה לוועדה, הכוונה היא---
זבולון אורלב: כשל, לא עמדו במשימה.
אורלי לוי אבקסיס: אם הם לא עומדים בזמן שהם קבעו.
מירב ישראלי: הנה, 'רישיון הפעלה זמני יעמוד בתוקפו עד לקבלת החלטה ולכל המאוחר עד 1 בספטמבר'.
זבולון אורלב: חברת הכנסת לוי אבקסיס, אני רוצה להגיד לך מה החלטנו.
זבולון אורלב: אנחנו היינו ערים למה שאת אומרת, בשונה מהצעת החוק הממשלתית, הממשלה פה נענתה לבקשתנו, שאם הוא לא מצליח לתת רישיון יוציאו רישיון זמני שתוקפו יהיה אפילו עד סוף שנת הלימודים ובלבד שבודקים את הדברים המינימליים שקשורים בחיי הילד ובשלומו, שאני מניח שאת זה גם את היית רוצה---
אורלי לוי אבקסיס: איפה זה מופיע בחוק?
זבולון אורלב: סבעיף 5(ב) ו-(ג).
זבולון אורלב: (ג) זה התוספת.
אורלי לוי אבקסיס: אוקי, זאת אומרת שעד סוף שנת הלימודים יראו בה כרישיון זמני.
מירב ישראלי: אבל הם בודקים שאין סכנה לשלום הילדים.
זבולון אורלב: אין סכנה לשלום הילד, זה הדבר היחידי שנבדק.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה אם אני צריכה לרשום את זה בתור הסתייגות או לא?
מירב ישראלי: אם מקובל עלייך ה-(ג), אז את לא צריכה.
זבולון אורלב: אם את רוצה לרשום הסתייגות על דבר שנמצא בחוק, תרשמי, מה אני יכול לעשות?
זבולון אורלב: אבל זה קיים בחוק.
אברהם מיכאלי: לא, אם היא לא מסתפקת ברישיון זמני?
רן רידניק: אם ארבעה חודשים, תוך 45 ימים, במבנה הציבורי.
מירב ישראלי: לא, שינינו את זה בישיבה הקודמת, עשינו עוד תיקון לגביהם.
אברהם מיכאלי: הרישיון הזה הוא לכל דבר ועניין?
אברהם מיכאלי: לכל דבר ועניין הם יכולים לתפקד?
מירב ישראלי: זה מה שהוחלט, תשכנע אחרת, מה שפה (ג)(2).
זבולון אורלב: תעשה לי טובה, תקרא בעמוד 5.
מירב ישראלי: זה מה שהוחלט בישיבה הקודמת.
מירב ישראלי: אני לא החלטתי את זה.
זבולון אורלב: תקרא את (ג)(2), קראת?
זבולון אורלב: גם הממשלה יכולה להגיש הסתייגויות.
רן רידניק: אין לי ספק.
מירב ישראלי: אבל בכתב, חתום על ידי השר.
רן רידניק: לא זאת תהיה הבעיה.
זבולון אורלב: אחרי שיחתי אתו שלשום, אני חושב שתהיה בעיה.
אורלי לוי אבקסיס: הסתייגות לסעיף 52 להצעת החוק, עיצום כספי ייגבה לאוצר המדינה ועל גבייתו תחול פקודת המסים (גבייה).
אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת: עיצום כספי ייגבה לטובת קרן שתוקם לגיל הרך ואשר הכספים שיצטברו בה ישמשו למטרות שיקבע השר בתקנות לטובת הפעוטות בגיל הרך ובלבד שלא ישמשו למימון חובות.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת ככה, חברים, אני אתן לכם דוגמה מתחום אחר לגמרי, עם הדיור הציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: היכולת היתה לקנות את הדירות, מי שגר בה איקס שנים והמטרה העיקרית היתה שהכסף הזה יחזור כדי לשמש לקנות או לבנות דירות סוציאליות.
אורלי לוי אבקסיס: בפועל מה שקרה, כמעט 3 מיליארד חזרו לקופת המדינה לאוצר ולא קנו בהם דירות נוספות.
אורלי לוי אבקסיס: העניין הסוציאלי פה הלך ונשחק, הכסף לא שימש למטרה שלשמה קם החוק הזה.
אורלי לוי אבקסיס: פה אני מבקשת שהכסף יעבור לקרן שכל מטרותיה יהיו העניין של הגיל הרך.
שלמה מולה: אני מצטרף להסתייגות של חברת הכנסת לוי אבקסיס.
זבולון אורלב: תשובת האוצר?
רן רידניק: כמובן שמתנגדים לכך.
רן רידניק: דווקא יש היגיון לא רע מאחורי---
זבולון אורלב: אתה רוצה להגיד שבאופן מפתיע אתם מתנגדים.
יצחק קדמן: לאחר מחשבה עמוקה.
רן רידניק: דווקא כאן יש מחשבה עמוקה.
רן רידניק: בתקציב המדינה יש הפרדה ברורה---
אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע מה, תחזיר את השלושה מיליארד לקופת---
זבולון אורלב: אורלי, עשי טובה, תאפשרי לי לנהל את הדיון.
רן רידניק: בתקציב המדינה יש הפרדה ברורה בין הכנסות לבין הוצאות, זה גם עוגן בחוק יסודות התקציב, מה עוד שחשוב, מעבר לסיבה, שהיא סיבה מספיק חזקה, ליצור הפרדה בין מנגנון הגבייה לבין השימוש בכסף, שלא ייצור תמריץ שלילי לשימוש להטלת קנסות במקום שאת לא רוצה.
שלמה מולה: הלוואי שזאת היתה הבעיה שלנו.
זבולון אורלב: אני מוכן לשכנע אותה לרדת מההסתייגות הזו, אם תרדו מעניין האגרות.
רן רידניק: לא, זה בסדר.
רן רידניק: קטונתי מלהגיד לך על הסתייגות---
אורלי לוי אבקסיס: וההסתייגות הכי מהותית בעיניי זה לנושא תקצוב העלויות של החוק הזה וזה צריך להיות בחקיקה ראשית.
אורלי לוי אבקסיס: ההסתייגות שלי אומרת שהחוק הזה יהיה מסובסד על ידי משרדי הממשלה השונים, מתוך התחשבות בכך שהעלויות של החוק לא ייפלו על ראשי ההורים.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, אם אנחנו מביאים לפה כל מיני דברים שאני מסכימה איתם, במהות של החוק אני מסכימה במיליון אחוז, אני רוצה שהנושא הזה יוסדר, אני רוצה שהרישיונות יהיו כמו שצריך, אני חושבת שגם באתי לקראת הנושא הזה הרבה---
זבולון אורלב: אורלי, את תצטרכי---
אורלי לוי אבקסיס: העניין הוא שאם זה יתגלגל בסופו של דבר---
זבולון אורלב: אורלי, אורלי.
אורלי לוי אבקסיס: לא, זבולון, שנייה, אני רוצה להגדיר את ההסתייגות.
זבולון אורלב: לא, הסתייגות צריכים לנסח.
זבולון אורלב: מה שעכשיו את אומרת---
אורלי לוי אבקסיס: אמרת גם להסביר.
זבולון אורלב: מה שעכשיו את אומרת, צריכים לנסח הסתייגות, מה את רוצה.