GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: לכן מתוך אחריות אני לא מבטל את הדבר הזה, זה יישאר כמות שזה כרגע, אבל אני מבקש לקיים דיון ואנחנו נחזור לדבר הזה, בעיקר לדבר עם שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, הוא צריך להוביל, לדעתי, ולהגיד לו שהואיל ואנחנו רואים בחינוך את הדוגמה, זה לא קיים בחינוך, ובי"ת, להגיד לו שהחשש, שוב, הוא מפני הדברים שמייקרים את השירות הזה.
זבולון אורלב: אני מאמין, אגב, שהאוצר לא שם את זה כדי למלא את הקופה, זה לא הסיפור של מס הדלק, שבאו ואמרו לנו, לחברי ועדת הכספים, שזה לשמירת הסביבה, לאיכות הסביבה, בגלל זה הם מעלים את המס על הדלק, ובסוף הודו בפנינו שיש חור בתקציב, אמרו, 'חבר'ה, יש לנו חור בתקציב וזה נראה לנו הדבר הנכון ביותר'.
יצחק קדמן: אולי אפשר שהמדינה תשלם אגרה לגן.
מירב ישראלי: אני רק מוסיפה 'באישור ועדה'.
זבולון אורלב: כן, אישור ועדה בכל מקרה.
רן רידניק: לפרוטוקול, כרגע עמדת הממשלה שסעיף 66 הוא חיוני והוא נשאר, אם כי לבקשת היושב ראש, אני אבחן את העניין בין המשרדים.
שולמית ביסמנובסקי: לפרוטוקול גם צריך להוסיף שכבוד היושב ראש אמר שהחוק הזה לא יעלה לנו כסף.
שולמית ביסמנובסקי: בפעם שעברה 'החוק הזה לא עולה כסף'.
זבולון אורלב: אמרתי?
זבולון אורלב: אני חוזר בי.
זבולון אורלב: טוב שאמרת לי את זה עכשיו.
זבולון אורלב: אני כבר מיד ממהר לחזור בי.
זבולון אורלב: אני יכול להגיד שאני רוצה, אני מתכוון, אבל אני לא נביא.
זבולון אורלב: אני רוצה שהחוק הזה לא יעלה כסף.
זבולון אורלב: האמת שאני לא הייתי מודע ל...
זבולון אורלב: גם בפרטי יש אגרות?
זבולון אורלב: טוב, אנחנו לומדים גם משגיאות שאנחנו עושים.
יעקב פרידברג: 66(3), אתה גם מבקש עליו דיון, או שהוא מבחינתנו יכול להישאר בכל מקרה?
זבולון אורלב: לא, לא, 66(3) זה בסדר גמור.
רן רידניק: ו-(2) לא?
זבולון אורלב: תגיד לי, אתה ראית שמורה הולך לעשות בחינות לרישיון הוראה והוא משלם אגרות?
זבולון אורלב: גננת הולכת לעשות את הבחינות המקצועיות, אז היא עושה---
תמר אלמוג: היא בכלל משלמת בעצמה את הקורס ונבחנת, היום.
תמר אלמוג: הן לומדות על חשבונן.
שולמית ביסמנובסקי: והקורסים יהיו חינם?
זבולון אורלב: לא יודע, אני שואף שכן.
זבולון אורלב: זה חלק מהעניין שאני רוצה שהמדינה, בזמן.
זבולון אורלב: .. צריך להבחין, בתקופת המעבר אנחנו רוצים להעלות סטנדרט.
זבולון אורלב: אני אציע לממשלה, אבקש מהממשלה בכל לשון של בקשה, 'תקצו כסף לשדרג את כל המטפלים', תקצו כסף, שההכשרות וההשתלמות יהיו חינם ושיעברו את הקורסים, זה לטובת כל המערכת.
זבולון אורלב: אחרי זה זה ייכנס לרוטינה וקורסים יעלו כסף.
לוי: רציתי לומר לגב' אלמוג, שבמערכת החינוך בזמנו, כשאני למדתי הוראה ועד היום זה קיים, יש הלוואות מותנות למורים ואחרי שהם מסיימים את הלימודים, על כל שנת עבודה הם---
זבולון אורלב: רק אם זה בצפון או בדרום, ובתנאים מסוימים.
מירב ישראלי: (מקריאה): "תחילה ותקנות ראשונות.
מירב ישראלי: 67.
מירב ישראלי: (א) תחילתו של חוק זה, בכפוף לאמור בסעיף קטן (ב), ביום כניסתן לתוקף של תקנות לפי סעיף 10 ו-59 (בחוק זה – יום התחילה); תקנות ראשונות לפי סעיפים 10 ו-69 יותקנו בתוך שנה מיום פרסומו של חוק זה".
זבולון אורלב: אני מבקש לקצר את זה לחצי שנה.
יעקב פרידברג: זה גם מאוד קשור לדיון שאתה רוצה לבדוק לעניין התוספת.
זבולון אורלב: כרגע תעשו את לחצי שנה, כי אני חושב על שנת הלימודים הבאה.
קריאות: לא, אין סיכוי.
זבולון אורלב: תשאירו 'בתוך שנה'.
יצחק קדמן: אבל אם תשאיר את זה בתוך שנה, זה גם לא יהיה לשנה שאחרי.
מירב ישראלי: (מקריאה): "(ב) תחילתו של פרק ו'---
יעקב פרידברג: פרק ו' זה עיצום כספי.
זבולון אורלב: שנה מיום התחילה, למה?
יובל אביעד: כדי להתארגן.
מיטל להבי: זאת אומרת שנה אחרי התקנות יתחילו העיצומים?
יובל אביעד: שנה מהתקנות.
זבולון אורלב: תחולה הדרגתית.
מירב ישראלי: עכשיו אני אגיד שבעקבות הבקשה שהיתה פה בעניין מתן סמכויות לוועדה זאת, הפתרון המסתמן, שאני עוד צריכה לעבור עליו סופית בלשכה המשפטית, זה שהסמכויות אמנם יהיו לוועדת עבודה ורווחה, אבל התקנות הראשונות נעשה לוועדה שוועדת הכנסת תקבע שהנושא בתחום ענייניה.
זבולון אורלב: למה אי אפשר לוועדה לזכויות הילד?
מירב ישראלי: לא, נגיד שהכנסת תתפזר בעוד חודשיים, אני חייבת מנגנון ש... זה הכיוון.
מירב ישראלי: מכיוון שהחוק עבר בכנסת הזאת אלינו, סביר להניח שגם התקנות.
שולמית ביסמנובסקי: לגבי המלים 'ביום כניסתן', לא כל כך נראה לי שהחוק ייכנס לתוקף ביום שיוצאות התקנות, כי עוד לא למדנו את התקנות, אז לוקח זמן גם ללמוד אותן וליישם אותן.
שולמית ביסמנובסקי: אז אם באותו יום שהן יצאו---
זבולון אורלב: לא, ביום יציאתן לתוקף של התקנות.
שולמית ביסמנובסקי: אנחנו לא יודעים מה התקנות.
שולמית ביסמנובסקי: ביום שהן נכנסו לתוקף---
זבולון אורלב: את תדעי קודם.
זבולון אורלב: לא ביום שמאשרים את התקנות---
יעקב פרידברג: אתם תהיו פה בדיון, אתם תצעקו.
זבולון אורלב: גם לתקנות יש זמן כניסה לתוקף.
זבולון אורלב: כשיהיו התקנות, ידונו בכל תקנה מתי היא נכנסת לתוקף, אבל קחי בחשבון את הזמן שצריך להתארגן אליה.
זבולון אורלב: סעיף 68.
מירב ישראלי: זה כבר תחולה הדרגתית.
יצחק קדמן: זה מוקש.
מירב ישראלי: זו תחולה מדורגת.
זבולון אורלב: אבל אמרתי רק בהוראות מעבר.
מירב ישראלי: זה קשור.
זבולון אורלב: התכנית שלי לסיים היום עד הוראות מעבר, אם אפשר, ובישיבה הבאה אנחנו עושים את 'הוראות מעבר'.
מירב ישראלי: לא, מה שאני אומרת זה שהתחולה ההדרגתית והוראות המעבר הן באותה סוגיה בעצם.
מירב ישראלי: אני מציעה שנדון בזה ביחד.
זבולון אורלב: שוב אני אומר, מבחינת סדר הדיונים, הסדר הוא כזה, בפעם הבאה, ביום שלישי, אנחנו רוצים לגמור מ-67 עד הסוף.
יובל אביעד: אי אפשר לקיים את הדיון על הוראות מעבר מבלי---
זבולון אורלב: שהיא תהיה.
זבולון אורלב: קודם כל אני אוכיח לך שאפשר.
זבולון אורלב: אני לא קובע ישיבות פה לפי הנוכחות של עובדי המדינה.
זבולון אורלב: עובדי המדינה לא יכולים להכתיב בהשתתפותם את סדרי עבודת הכנסת, זה לא נשמע כזה דבר.
תמר אלמוג: אני אבקש פטור לא לבוא לסיור של השר.
זבולון אורלב: אז תבקשי פטור לא להיות בסיור של השר, עם כל הכבוד לשר.
זבולון אורלב: והשר יחליט איפה יותר חשוב שתהיי ואני, אגב, מכבד את ההחלטה שלו.
זבולון אורלב: אני מכבד מראש את ההחלטה של השר.
זבולון אורלב: בחקיקה, אמרתי, אני יכול להסתדר עם עורכת דין ישראלי לבד.
מירב ישראלי: וגם בלעדיי.
זבולון אורלב: אני עושה הרבה, מעל ומעבר למה שכתוב בתקנון ולאתיקה המקובלת בכנסת ביחס לחקיקה, מבחינת הזמנים ורשות הדיבור.
זבולון אורלב: אני חושב שזה דבר מועיל וכך צריך להיות, אבל גם לזה יש איזה שהוא גבול, יש לנו לוח זמנים.
זבולון אורלב: אם היינו יכולים לעשות דחייה, הייתי דוחה, אבל יש לנו לוח זמנים.
זבולון אורלב: לאחר מכן אנחנו נקדיש כשתי ישיבות לחזור על הדברים שאנחנו חייבים תשובות.
זבולון אורלב: אז קודם כל אני מזרז את הממשלה לחזור אלינו עם תשובות.
זבולון אורלב: שאלתי אלייך, תציגי את בעיית השימוש החורג, מה הבעיה ודרך זה את מי את מציעה שנזמין לדיון הזה.
מיטל להבי: מה שקורה היום בתב"עות, תכניות בניין עיר, זה שקיימים ייעודים שהם ייעוד ירוק, שטח פתוח, או ייעוד חום, שטח ציבורי, או ייעוד צהוב למגורים, או ייעוד מסחר או ייעוד תעסוקה, לא קיים ייעוד שנקרא גני ילדים או מעונות יום.
זבולון אורלב: אין ייעוד חינוך?
מיטל להבי: ייעוד של חינוך יושב על שטחי ציבור, שהם שטחים בבעלות עירייה ומשמשים אותה לצרכי הציבור שלה.
זבולון אורלב: עוד שאלה, מתנ"סים, מועדוני נוער של תנועות נוער?
מיטל להבי: על שטח חום, שמוקצה.
מיטל להבי: חום זה שטח ציבורי שבדרך כלל הוא גם הופקע למטרה ציבורית והוא שייך לרשות המקומית בדרך כלל או למשרד ממשלתי.
מיטל להבי: אנחנו, למשל, מקצים לנעמ"ת, לוויצ"ו, לנשות חרות, קרקע ללא תמורה, אותם ארגונים כן מקבלים קרקע ללא תמורה בשטחים החומים שלנו והם משיגים את התקציבים שלהם כדי להקים את המבנה ל-25 שנה, נניח.
מיטל להבי: אבל השוק הפרטי לא יושב במקום החום, כי אנחנו לא מקצים לו קרקעות וגם לא אף עירייה אחרת, כי אין הקצאות לגופים פרטיים.
זבולון אורלב: אם בא תאגיד פרטי ואומר, 'תקצו לי קרקע בשטח חום, אני רוצה להקים אשכול גנים פרטיים', לא תקצו לו קרקע.
מיטל להבי: לא נקצה לו קרקע.
רן רידניק: אז זה בהכרח שימוש חורג?
רן רידניק: אין אלטרנטיבה אחרת?
זבולון אורלב: ואם זה בית ספר מוכר שאינו רשמי?
מיטל להבי: היחיד שזוכה אצלנו להקצאת קרקע היום זה בית ספר פיתוחי חותם, בעקבות פסק דין של בית משפט.
מיטל להבי: אבל יש לי בית ספר קהילה, עם 220 תלמידים, כי הטענה היא שהרשות המקומית לא מעוניינת לעודד בתי ספר פרטיים ולא מעוניינת להקצות להם קרקע.
מיטל להבי: זה המצב.
מיטל להבי: הקצאת שטחי הציבור שלנו לא לוקחת בחשבון צרכים פרטיים, היא לוקחת בחשבון צרכים עירוניים וככה בכל הערים.
מיטל להבי: אני רוצה לומר לכם שבעברי, טרם שהייתי סגנית ראש עיר, במשך 15 שנים שימשתי כיועצת למהנדסי ערים ברשויות בכל הארץ ואני מכירה את התחום הזה לא רק מתל אביב, אלא מהיותי יועצת בתחום שיתוף הציבור ואני מגשרת מוסמכת בתכנון.
מיטל להבי: אז אני מביאה ראייה שלא קשורה רק לתל אביב, אני מדברת מתל אביב כי אני יושבת בכיסא הזה.
מיטל להבי: גם בנתניה וגם בהרצליה וגם בבאר שבע וגם בראשון לציון, יש עיריות שהן יותר ידידותיות באכיפה שלהן, יש עיריות שהחליטו על שיטת BOT לראשונה בארץ, להקמת גנים פרטיים על שטח ציבורי בשיטת BOT.
מיטל להבי: הראשונות שעושות את זה היום זה באמת נתניה וראשון לציון, אבל זה ניסויי.
מיטל להבי: מה טבעי?
מיטל להבי: הדרך הטבעית להקים גן ילדים היום, ואל תשכחו שגן ילדים זה בדרך כלל דירה, חצר, 50 מטר, זה לא אשכול, זה לא---
מירב ישראלי: את לא תקצי לזה שטח ציבורי.
מיטל להבי: זה בזבוז שטח בשבילי.
מיטל להבי: לאשכול עוד ניחא, אבל לגן זה בזבוז.
מיטל להבי: גן היום חייב להתיישב בייעוד שהוא לא ציבורי ולכן הם יושבים או במגורים או במסחר, אפילו היה לי גן במקום בנק, או במקום תעסוקה, יש לי אחד שישב במקום מוסך.
מיטל להבי: בכל מקרה הם מהווים שימוש חורג ולא שימוש אינהרנטי.
מיטל להבי: באתי לנסות לשנות את זה ואמרתי שהכי קל לנסות לשנות את זה בחקיקה ראשית, ובאמת המכתב הראשון שכתבתי היה לשר גדעון סער, עם הצעה לשנות את החוק לתכנון ובנייה כך שסעיף 63 לחוק, שמחיל היום את האפשרות למעונות חוסים בתוך דירות מגורים, היום חוסים פגועי נפש יכולים לגור בדירת מגורים רגילה, מתוקף תיקון לחוק התכנון.
מיטל להבי: אמרנו שנעשה 63(ב) שיאמר שגן ילדים הוא שימוש אינהרנטי למגורים ואפשר שגן ילדים יתיישב בדירת מגורים, כמובן בכפוף לשמיעת התנגדויות, שלא יהיה רחוב וכולי וכולי, עם הרבה גנים.
מיטל להבי: האמת היא שזה מאוד עניין את חבר הכנסת דוד אזולאי, זה מאוד עניין את השר אלי ישי, משולם נהרי, כולם התיישבו איתי, כולם ניסו ללמוד, ואז באה הרפורמה.
מיטל להבי: באה הרפורמה ואז אמרו שאין טעם לעשות תיקונים לחוק התכנון והבנייה, גם כי לא בדיוק ידעו איך לעשות ואמרו 'רפורמה'.
מיטל להבי: ברפורמה יש ביטול של השימושים החורגים, יחד עם זאת, מי שהיה המנהל הכללי של משרד הפנים קודם לכן אמר לי, כי כתבתי מכתבים גם לראש הממשלה ולכולם, 'אל תדאגי, נמצא לזה פתרון'.
רן רידניק: יש עוד מוסדות בעייתיים חוץ ממעונות יום?
מיטל להבי: גני ילדים.
מיטל להבי: כולם בעייתיים.
מיטל להבי: כל מה שהוא חינוך, גן ילדים, מעון יום.
רן רידניק: חוץ מזה, יש עוד משהו?
מיטל להבי: תיכף היא תדבר.
זבולון אורלב: ---היועצת לענייני חינוך במשרד החינוך, חשוב שהיא תדבר.
זבולון אורלב: גב' פרלמן, תיכף תקבלי רשות דיבור.
זבולון אורלב: היום את פנסיונרית, נכון?
מיטל להבי: כן והיא עשתה בשבילי עבודה.
זבולון אורלב: אמרתי, היא היתה עובדת בכירה במינהל הפיתוח והבינוי של משרד החינוך, בוודאי יש לה מה לתרום.
מיטל להבי: ואני, ביחד עם גב' שולמית ביסמנובסקי, העסקנו אותה כדי להכין לנו פרוגרמה.
מיטל להבי: כרגע אין פתרון ברמה הממלכתית כי לא קיבלנו תשובות להשגות שלנו על הרפורמה.
מיטל להבי: ברגע שהם יגיעו לדיון---
זבולון אורלב: הוא שאל אותך שאלה מאוד חשובה, וחשוב שתדייקי בתשובה.
זבולון אורלב: הוא שאל אותך האם הבעיה שאת מעלה לגבי גני ילדים ומעונות בשימוש בדירות היא הנושא היחידי שהוא בעייתי לשימוש בדירות, או שיש עוד כמה נושאים שעומדים בפתח, שאם נתיר את הדבר הזה גם הם יעמדו בתור.
זבולון אורלב: הוא שואל על השלכות רוחב.
רן רידניק: בתי כנסת, מקוואות?
מיטל להבי: לא.
מיטל להבי: יש דברים שהם שימוש אינהרנטי למגורים.
מיטל להבי: בית ספר אתה לא יכול לשים בדירת מגורים בגלל השטחים שהוא דורש.
מיטל להבי: צריכה להיות מידתיות במטראז'.
מיטל להבי: בכל אופן אני מציעה להחיל את העניין הזה של שימוש אינהרנטי במגורים רק לנושא חינוך לגיל הרך, לקנה מידה של גן ילדים עד 36 ילדים.
מיטל להבי: אני גם לא חושבת שנכון לעשות את זה לאשכול גנים, או לאשכולות---
רן רידניק: למה 36?
מיטל להבי: 36, כי זה גודל מוסד---
זבולון אורלב: המספר המרבי של כיתת גן ילדים.
רן רידניק: את מדברת על כיתה, אבל אם יש לו כמה כיתות?
מיטל להבי: אז אם יש לו כמה כיתות, זה לא מתאים בדירת מגורים.
שולמית ביסמנובסקי: לא, אבל אין מקומות אחרים.
מיטל להבי: אבל לא יכול להיות במקום אחד שנכס אחד יספוג את כל המטרדיות ו… בואו נראה מה המצב.
מיטל להבי: כתוצאה מלאקונה בחוק שהיא לאקונה ממלכתית והיא לא לאקונה מקומית, תיכף אני אגיד לכם מה אפשר לעשות גם בלאקונה המקומית, אבל כתוצאה מלאקונה ממלכתית, שדרך אגב גן ילדים הוא לא עסק, אם הוא היה עסק ברישוי עסקים, היה לי בתל אביב יפו הרבה יותר קל לתת לו רישיון, כי אני נותנת רישיון לדיסקוטק, בהיתר מהיועץ המשפטי לממשלה, בהיתר זמני לחצי שנה ועוד חצי שנה בלי שום תנאים, ואין לי דרך לעשות את זה עם גן, גם אם היא עם תעודת הוראה, בוגרת סמינר הקיבוצים.
רן רידניק: לא הבנתי, תחזרי על הנקודה האחרונה.
רן רידניק: אם זה היה עסק?
מיטל להבי: יש היתר מהיועץ המשפטי לממשלה, שאזולאי מאוד אהב אותו וכל החברים האלה, לתת היתר לשימוש חורג לעסקים חצי שנה ללא עמידה בתנאים.
מיטל להבי: זאת אומרת אדם שוכר מקום לדיסקוטק, לגן ילדים, לא משנה למה, לא ניתן לתת לו היתר אם הוא לא עומד בתנאים, הוא לא יכול לעמוד בתנאים תיאורטיים.
מיטל להבי: כיבוי אש בא, הוא רוצה לראות את הגלגלון, הוא רוצה לראות את הספרינקלרים, בא משרד הבריאות, הוא רוצה לראות שירותים בגובה של ילדים, הגן נדרש לשנות את המבנה ולעשות את כל הדרישות של הרישוי לפני שהוא קיבל רישיון, לפני שיש לו רישוי, ויכול להיות שבתום כל העבודות הוא לא יקבל רישיון ויכול להיות שהוא יעשה השקעות של מאות אלפי והוא לא יקבל רישיון.
מיטל להבי: עמדו על הלאקונה הזאת ברישוי עסקים ואמרו 'ניתן לו זמן התארגנות שבו יציגו לו את הדרישות והוא יצטרך להוכיח לשביעות רצון היועץ המשפטי', הוא בהיתר זמני, הוא יראה שהוא כבר עשה כיבוי אש, הוא יראה שהוא עשה איכות סביבה, הוא יראה שהוא עשה תברואה, הוא יראה שהוא עשה תנועה, הוא יקבל היתר זמני---
זאב פיש: זו חוות דעת מקדמית.
מיטל להבי: כן, חוות דעת מקדמית שלכם גם.
זאב פיש: לא שלנו, בכלל.
מיטל להבי: אז עסק אפשר לעשות חצי שנה, היתר זמני, ועוד חצי שנה.
מיטל להבי: גן ילדים לא מקבל היתר זמני.
מיטל להבי: שוכרת אישה דירת קרקע בתל אביב, העיר שהיא לא ברת השגה לאף אחד, גם לא לגני ילדים, משלמת שכר דירה מאוד מאוד גבוה, משלמת ארנונה באותו רגע, היא מתחילה תהליך שעולה לה הון כסף והיא צריכה לעשות רישיון.
מיטל להבי: הרישיון, רק תיק מידע לוקח חודשיים.
ברוך מימון: חודשיים, לחכות לוועדה שישה חודשים.
יעקב פרידברג: למה את נוקטת במלה 'רישיון'?
יעקב פרידברג: זה לא רישיון.
מיטל להבי: זה רישיון.
מיטל להבי: לא יכול להקים גן אדם בשימוש חורג---
יעקב פרידברג: זה לא רישיון---
מיטל להבי: אם אני עושה דירת מגורים היום בלופט, עברתי עברה פלילית.
שולמית ביסמנובסקי: זה היתר לשימוש חורג.
מיטל להבי: זה רישוי בנייה, בגלל זה אני קוראת לזה רישיון.
מיטל להבי: ההיתר זה תהליך של רישוי בנייה.
שולמית ביסמנובסקי: למרות שהוא לא בונה.
מיטל להבי: למרות שהוא לא בונה.
מיטל להבי: היתר בנייה לשימוש חורג, במסגרת רישוי בנייה.
מיטל להבי: לאדם לוקח חודשיים להשיג תיק מידע, לוקח לו כארבעה-חמישה חודשים להגיע לוועדת בניין עיר.
מיטל להבי: כשהוא הולך לוועדה, הוא מפרסם להתנגדויות, עוד 45-60 יום לשמיעת התנגדויות.
מיטל להבי: אם יש התנגדויות, עוד חודשיים-שלושה לשמיעת התנגדויות.
מיטל להבי: אני לא מכירה גן בתהליך פשוט שהוציא היתר לפני תום שנה, לפחות.
מיטל להבי: שנתיים זה אם יש התנגדויות ואם יש סיבוכים.
מיטל להבי: ההיתר תופס מקסימום לחמש שנים מרגע שהוא יצא.
מיטל להבי: היתר לשימוש חורג בהגדרה בחוק, אסור לתת אותו ליותר מחמש שנים, ואז גן שנדרש מהג"א לעשות מקלט, שנדרש ממשרד הבריאות לעשות התאמות של שירותים וכיורים ומשרד לגננת ומחסן בחצר, שנדרש מאגף התנועה לעשות הסדרי תנועה, חנייה וחניות, שנדרש מאיכות הסביבה לבדיקת רדון ולבדיקת גזי קרקע, בדיקת איכות אוויר, בדיקת אסבסט---
יעקב פרידברג: וכל זה קורה במסגרת ההיתר שאת---
מיטל להבי: יש לי 14 סעיפים שהוא צריך לעשות וי, הוא צריך להביא לי קונסטרוקטור שיבדוק את המבנה, שאגב לא עומד להתמוטט.
רן רידניק: מותר לשאול אם את אוכפת את זה?
מיטל להבי: מה זה אוכפת?
מיטל להבי: יש לי אגדה, קוראים לה הניה שכטמן.
מיטל להבי: דרך אגב, אני, כנבחרת ציבור, אסור לי להתערב בעבודת התביעה, למרות שאין לי ילדים בגן ואין לי נכדים, וכשאני פועלת אני באמת פועלת מכח התיק שלי.
מיטל להבי: עוד לא עובר רגע שהגן פותח את שעריו, מספיק שמישהו מתלונן, הפיקוח יוצא והיועצת המשפטית, מזמינים אותי היום לעדויות בבתי משפט, כעדה עוינת, לא משנה, יש לי 50 גנים היום בערכאות משפטיות, הקנסות נעים בין 20,000 ל-200,000.
מיטל להבי: האכיפה היא אכיפה מאוד בולטת, יש עניין לאכוף.
זבולון אורלב: ההרצאה הסתיימה, עכשיו את עונה לשאלות.
זבולון אורלב: אני מבין שאם החוק יעבור ולא נתייחס לסוגיית מתן היתר לשימוש חורג, אז בעצם החוק הופך לאיזה שהוא אות מתה, במובנים מסוימים, כי שני הדברים האלה כמעט לא הולכים יחד.
זבולון אורלב: ואם יש לנו רצון שהחוק הזה לא רק ישדרג את הרמה הטיפולית-חינוכית, אלא גם יאפשר פיתוח נרחב של המסגרות הראויות לפי חוק ולפי רישיון ולפי פיקוח, לפעוטות, נצטרך להחריג את מעונות היום על פי החוק הזה מצורך במתן היתר לשימוש חורג.
זבולון אורלב: ואת אומרת שההמלצה שלך היא שההחרגה הזאת תהיה רק לדירה אחת לבניין, עד לגן עם 36 ילדים.
זבולון אורלב: אם הבנתי אותך נכון.
מיטל להבי: כן, אני רוצה מידתיות.
רן רידניק: אני קורא את זה ואני קורא משהו אחר.
זבולון אורלב: אני לא יודע מה קראת, אני יודע מה שמעתי.
רן רידניק: 63(א), זה מה שהיא אמרה.
מיטל להבי: 63(ב).
זבולון אורלב: אמרתי, היא ממליצה שנשקול בחיוב לתקן את חוק התכנון והבנייה באופן שיאפשר לפתוח גן ילדים עד 36 ילדים בבניין שייעודו מגורים מבלי צורך להזדקק להיתר אישור חורג.
רן רידניק: זה שינוי מהותי.
רן רידניק: זה אומר שאם לא צריך שימוש חורג, היא לא במשחק יותר, מבחינתה.
רן רידניק: זו אופציה אחת שאני חייב להגיד שהיא רדיקלית.
זבולון אורלב: איזה אופציות אחרות יש?
רן רידניק: שיגידו שלעניין רישוי מעון יום, שמבצע התאמה, אתה לא דורש להציג על זה שימוש חורג, זו סוגיה שמול העירייה.
זבולון אורלב: כלומר לא לעשות שום שינוי.
מירב ישראלי: אבל הוא לא דורש את זה.
תמר אלמוג: לא, בדרישות לרישיון לא נדרוש---
מירב ישראלי: ואתם דורשים היום?
זבולון אורלב: זה לא יעזור.
מיטל להבי: אני דורשת.
זבולון אורלב: אבל היא דורשת, לא ייפתח הגן.
תמר אלמוג: תהיה לנו בעיה אחרת.
תמר אלמוג: השכנים יפנו אלינו ויתלוננו.
תמר אלמוג: זה בעייתי.
מיטל להבי: אני רוצה להגיד שיש היום גנים שיש להם רישיון ממשרד החינוך ואין להם רישיון ממני והם נגררים לבתי משפט.
זבולון אורלב: מר רידניק, אתה מדינה, תהיה מדינה.
זבולון אורלב: אתה צריך לראות את הראייה הרחבה.
זבולון אורלב: יש עוד חוק, אתם לא יכולים להתעלם ממנו.
זבולון אורלב: אם החוק הזה מטיל היתרים וחובות ומגבלות על אותה אוכלוסייה שאנחנו הולכים לדבר עליה בהקשר של החוק כאן, צריכים לראות את זה.
זבולון אורלב: שוב, אמרתי, מה המטרה של החוק?
זבולון אורלב: המטרה של החוק לעשות הסדרה של המערכת הזאת.
זבולון אורלב: אני אומר לך, יש בעיה.
זבולון אורלב: אם המדינה לוקחת אחריות, אין שום בעיה, זה היה צריך להיות בשטח חום, גנים למעל גיל 3 זה בשטחים חומים, או של הארגונים הציבוריים.
מירב ישראלי: יש מספיק שטחים מסביב, אבל אתה רוצה שזה יהיה קרוב למגורים.
זבולון אורלב: הרי גן הילדים בגילאים האלה צריך להיות בתוך השכונות, קרוב למגורים.
מיטל להבי: הבן אדם שיכול להביא לנו את הראייה האסטרטגית מלמעלה ולפתור את זה מלמעלה לדעתי זו גב' שרית דנה, שגם עוסקת ברפורמה.
יעקב פרידברג: אנחנו נעשה דיון פנימי---
זבולון אורלב: אני מבקש שלדיון הזה, הואיל והיא באמת מופקדת על חוקי התכנון והבנייה, תעלה בפניה את הבעיה, אתה יודע לספר לה על כל ההכרעות.
מיטל להבי: השלטון המקומי כמובן, אבל אני הייתי רוצה שתדעו את כל הדרישות של כל משרדי הממשלה.
זבולון אורלב: מינהל מקרקעי ישראל?
מיטל להבי: מה הרלוונטיות?
מיטל להבי: הוא לא מקצה קרקעות לעניין הזה, אלא דרך עיריות.
מיטל להבי: אבל בסדר, אם הוא יקצה קרקעות.
מיטל להבי: ..
זבולון אורלב: צריך מינהל מקרקעי ישראל.
רות פרלמן: אני רוצה להגיד לעניין של חוק התכנון לגילאי 0 עד 3 בחוק התכנון והבנייה ובחוברת שמלווה אותו, הקצאת שטחים לצרכי ציבור, אין כמעט הקצאה לגילאי 0 עד 3, אין שטחים חומים.
רות פרלמן: לוקחים בחשבון שאולי 50%, 60%, תלוי ברשות, תיתן גן קרקע למעונות יום, אבל זה לא מגיע בכלל ל-100% כשלוקחים בחשבון את גילאי 5 עד 18.
רות פרלמן: זה ממש מינימום שבמינימום לגילאי 0 עד 3.
רות פרלמן: אז צריך לפתוח מחדש אולי את כל הנושא הזה של גילאי 0 עד 3 בהקצאת השטחים עבורם.
זבולון אורלב: עכשיו אנחנו עוסקים ברשימה שאנחנו רוצים להרכיב.
זבולון אורלב: משרד הפנים כמובן.
זבולון אורלב: אני מבקש שתגידי להם שהוועדה תדון באפשרות לבטל את הצורך בהיתר שימוש חורג לצורך הפעלת גני ילדים ופעוטונים, לגילאי 0 עד 3, בדירות מגורים.
מיטל להבי: אבל אני מבקשת שזה יהיה רק לפרטיים, כדי שהרשות המקומית לא תפטור את עצמה משטחים חומים לצרכיה.
זבולון אורלב: אנחנו עכשיו לא עוסקים בזה, אנחנו עכשיו עוסקים בהרכבת הרשימה.
זבולון אורלב: יש עוד גופים?
רחל סעדה: אמרנו משרד הפנים.
זבולון אורלב: במשרד הפנים אנחנו צריכים את מינהל התכנון.
זבולון אורלב: עורכת דין שרית דנה, משרד המשפטים.
זבולון אורלב: אני כבר אומר לך, מצדי שהיא לא תבוא.
יעקב פרידברג: שרית וגם יואל גולדברג.
יעקב פרידברג: מישהו שעובד עם הרשויות המקומיות.
זבולון אורלב: ההזמנה הולכת ללשכת השר, זה שמקבל את ההזמנות בלשכת השר, שיידע שהוא עומד לקבל הזמנה, שיידע את מי להזמין.
זבולון אורלב: אותו דבר באגף התקציבים.
זבולון אורלב: אצלכם הנוגעים בדבר, הרפרנטים לתכנון ובנייה.
זבולון אורלב: צרפתי במשרד החינוך.
קריאה: יש פה השלכות רוחב מאוד גדולות.
יעקב פרידברג: היא אומרת, ככה כלאחר יד, שלא מקצים שטחים חומים למוכר שאינו רשמי.
יעקב פרידברג: אולי בתל אביב זה נכון.
יעקב פרידברג: עשויה לעלות שאלה למה לא להקצות לפרטי בעצם.
זבולון אורלב: תזמיני מינהל פיתוח מערכת החינוך במשרד החינוך, מר יגאל צרפתי, או גנאדי קמנצקי.
מיטל להבי: עכשיו אני רוצה לשאול אם אתם חושבים שיש טעם או אין טעם, לכל אחד ממשרדי הממשלה יש דרישות, המקלוט למשל, פעם היה---
זבולון אורלב: אנחנו עכשיו דנים במתן היתר.
מיטל להבי: זה היתר חורג, חייבים לעמוד בכל הדרישות של כל משרד ממשלתי.
זבולון אורלב: אם לא נצליח, אז יהיה היתר שימוש חורג ותדוני עם כל משרד ותשברו את הראש.
זבולון אורלב: לדעתי אתם צריכים להיכנס דחוף לשר ולדבר איתו על העניין ולהסביר לו את הדבר הזה, שאם מתן ההיתר לשימוש חורג יהיה קיים, חבל על הזמן, עבדנו כאן לדעתי קצת לחינם.
זבולון אורלב: הוא צריך לעזור בסיפור הזה.
זבולון אורלב: אני מציע לקיים דיונים פנימיים, כי אני ער להשלכות, יש כאן השלכות רוחב, זה נושא כבד מאוד, הסוגיה הזאת.
זבולון אורלב: מעבר לזה תזמיני כמובן את כל המוזמנים הרגילים.
זבולון אורלב: אם למישהו יש בקשות ספציפיות לגבי אישיות כזאת או אחרת, אקדמיה, שטח, נא להעביר מייל ולבקש שלדיון על מתן---
מיטל להבי: אני אזמין את מנהל אגף רישוי בנייה של עיריית תל אביב.
זבולון אורלב: יש כרגע שלוש ישיבות בימי שלישי, ב-1.3, ב-8.3 וב-15.3, שלוש ישיבות שלכאורה זה צריך להספיק לנו.
זבולון אורלב: שימוש היתר חורג ב-8.3, כי ביקשתם זמן.
זבולון אורלב: אני מבקש, יעקב ויובל, תשתדלו לעשות ישיבה מקבילה, כי זה לא בשבוע הבא.
זבולון אורלב: אני לא נעול על הפתרון הזה ואני לא נעול דווקא על הפתרון שהיא אמרה, תגידו מה כן.
זבולון אורלב: להשאיר את המצב כמו שהוא, זה בעייתי מאוד.
זבולון אורלב: רבותיי, תודה רבה.
כרמל שאמה-הכהן: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.
כרמל שאמה-הכהן: את נושא הדיון תציג איילת מצגר.
איילת מצגר: למעשה, התקיימו מספר דיונים בוועדה לזכויות הילד בנושא הזה.
איילת מצגר: בדיון האחרון שהתקיים הוחלט שיתקיים דיון מעקב כדי לעקוב אחר ההתקדמות בסוגיה הזו.
איילת מצגר: אני אגיד כמה מילים, כי אני לא זוכרת מי מהמשתתפים פה היו בכל הדיונים.
איילת מצגר: ראשית, הדיון בהשתתפות ילדים בתוכניות טלוויזיה הוא דיון חשוב וראוי.
איילת מצגר: אנחנו מברכים על כך שהדיון הזה הגיע לכנסת, במיוחד לשתי הוועדות המכובדות.
איילת מצגר: זו סוגיה שמעסיקה רגולטורים לא רק ישראל, אלא בכל מדינות העולם, במיוחד היום לאור המדיות החדשות של האינטרנט והסלולר, שמרחיבות באופן משמעותי את המקומות והדרכים בהם ילדים יכולים להופיע.
איילת מצגר: הרשות השנייה עוסקת בנושא הזה כבר זמן רב, למעלה משנה.
איילת מצגר: העבודה שלנו מתמקדת בהשתתפות של ילדים בתוכניות בכלל ולא רק בתוכניות ריאליטי.
איילת מצגר: יש כל מיני תוכניות טלוויזיה, וילדים משתתפים בכל מיני סוגי תוכניות.
איילת מצגר: אני מזכירה, שאחת מהתוכניות שנדונה בהרחבה בוועדה לזכויות הילד היא דווקא התוכנית "סופר נני", שהיא תוכנית שעוסקת בילדים, ילדים שיש להם התנהגויות מסוימות.
איילת מצגר: עלו שאלות מאוד נוקבות בדיון הזה לגבי אופן ההתייחסות לילדים בתוכנית, מהם הגבולות של הדבר הזה, איך חושפים את הילד ולמה, מה הציבור רואה בבית וכל יתר המכלול של הדברים.
איילת מצגר: הרשות הרימה את הכפפה, בחנה את הסוגיה הזו גם במדינות אחרות בעולם, והגיעה למסקנה שהדרך הנכונה לטפל בסוגיה הזו היא בדרך של אמנה, שהיא תחייב את הגורם המשדר, ערוץ 10 וערוץ 2, וגם את הגורמים המפיקים העוסקים בהפקה של התוכנית הספציפית.
איילת מצגר: למה דווקא אמנה?
איילת מצגר: כיוון שיש פה הרבה מאוד פרטים הנוגעים לאופן התנהלות ההפקה, ואלו פרטים שהרגולטור לפעמים לא יכול להיות בסוד העניינים שלהם ואין לו את הכלים כדי לפקח עליהם לפרטי פרטים.
איילת מצגר: מעבר לזה, כיוון שאנחנו עוסקים כאן בדיני נפשות, בילדים, בנושאים מאוד רגישים וחשובים לכולנו כחברה, ובוודאי לרשות השנייה כרגולטור, זה נכון שכל הגורמים שעוסקים בזה יקבלו על עצמם את העקרונות של הדברים ויתחייבו לפעול בהתאם.
איילת מצגר: זה העיקרון של האמנה.
איילת מצגר: זו רגולציה עצמית.
איילת מצגר: זה נהוג בעולם בהרבה תחומים.
איילת מצגר: הרשות מחילה את זה גם בתחום אחר, ואם תרצו אני אתן לכם כמה דוגמאות בעניין הזה.
איילת מצגר: לצד כך, אם נראה בחלוף הזמן שלאמנה אין את היכולת לקדם את אותם נושאים שאנחנו רוצים לקדם, תמיד הדרך של קביעת כללים ורגולציה פתוחה בפנינו ואנחנו אפילו מוכנים להרים את הכפפה הזו בזריזות גדולה.
איילת מצגר: כקליפת אגוז אני אגיד את העקרונות הנמצאים בתוך האמנה, שאנחנו ניסחנו אותה והיא עלתה לדיון כאן בוועדה.
איילת מצגר: עשינו שימוע ציבורי לגבי האמנה הזו.
לאה ורון: לא כאן בוועדה, אלא בוועדה לזכויות הילד.
איילת מצגר: נכון, בוועדה לזכויות הילד.
איילת מצגר: עשינו שימוע ציבורי, בלי קשר לוועדות בכנסת, קיבלנו הערות ויישמנו הערות.
איילת מצגר: האמנה גם נדונה במועצת הרשות השנייה.
איילת מצגר: יושב פה יו"ר שלנו, ד"ר אילן אבישר, שיכול להגיד כמה מילים בנושא הזה.
איילת מצגר: למעשה האמנה מרחיבה את הגורמים, שצריכים לתת את האישור להשתתפותו של הילד בתוכנית.
איילת מצגר: מבחינה חוקית, היום ההורים של הילד הם אלה שיכולים לתת את האישור להשתתפותו.
איילת מצגר: עלו הרבה טענות שזה לא מספיק.
איילת מצגר: זה לא מספיק שהורה יהיה היחיד שייתן את האישור, כי לפעמים המניע של ההורים הוא מניע שאפשר לשאול לגביו שאלות והוא לא בהכרח לטובת הילד.