GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גלי עציון: ראשית, כשאנחנו מדברים על עברות פליליות חמורות, אז ממילא אני חושבת שזה צריך להיות במשטרה, זה לא דברים שיגיש משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, או איזה משרד שלא יהיה.
גלי עציון: צריך לזכור שהסנקציה הכי משמעותית פה זה שיישלל הרישיון, לכן מספיק למפקח אם הוא בא ורואה שיש בעיות ונותן אזהרה או שוקלים לשלול את הרישיון.
מירב ישראלי: ---יש מסמכים, יש זה, אחרי שהוא יילך ייקחו את המסמכים.
זבולון אורלב: לדרוש את המסמכים, אמרתי.
מירב ישראלי: אני אומרת, יש לו סמכויות, אם יש---
זבולון אורלב: יש לו סמכות---
מירב ישראלי: לתפוס כל חפץ.
טליה לבני: איזה מסמכים?
טליה לבני: מה, היו לו שני ילדים יותר?
טליה לבני: על מה את מדברת?
טליה לבני: אני פשוט לא מבינה על מה מדברים פה.
זבולון אורלב: מה אומר חוק הפיקוח על מעונות שיקומיים?
גלי עציון: בחוק הפיקוח על מעונות שיקומיים יש סמכות למפקח וכתוב שמותר לו להיכנס למעון יום שיקומי, לערוך בו ביקורת על פי הוראות חוק זה, לדרוש ממנהל המעון או מעובדיו שיציגו בפניו את הרישיון שניתן לפי החוק, שימסרו לו מידע ומסמכים הנוגעים לביצוע הוראות חוק זה, לתפוס מסמך שיש לו חשד כי הוא חשוד בהפרת הוראות החוק, ויש פה הוראות תוך כמה זמן צריך להחזיר את המסמך.
גלי עציון: וזהו.
גלי עציון: אלה הוראות החוק וזה חוק מ-2000, זה לא חוק ישן.
זבולון אורלב: אני שוב מייעץ, לא עולה על דעתי שאנחנו עכשיו מתגברים את משטרת ישראל בעוד איקס שוטרות לא במדים, שאתם לא מקבלות שכר של שוטרות, של קצינות במשטרה.
זבולון אורלב: אגב, שכר מפקח במשרד החינוך, אני חושב שמפקח במשרד החינוך מקבל משכורת גבוהה יותר אפילו מרב פקד במשטרה.
זבולון אורלב: ידע אישי.
זבולון אורלב: הפיקוח הוא רחב.
זבולון אורלב: במשרד החינוך לדעתי כל הפיקוח כולו מתקרב ל-1,000 איש על כל השלבים למיניהם.
זבולון אורלב: אני מציע שהמפקחים בסעיף 29 יקבלו אך ורק את הסמכויות האמורות ב-30(א) יינתנו למפקחים.
זבולון אורלב: ואם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה סבור שהוא לא יוכל להישען על יכולות החקירה של המשטרה והוא רוצה לבקש מהכנסת שתאפשר לשר להסמיך איקס מפקחים בכירים, שנקרא להם לצורך העניין הזה מפקח בכיר, מפקח מרכז, לא יודע בדיוק איך נקרא לו, שרוצים לתת לו את הסמכות של  30(ב) אין לי התנגדות לדבר הזה.
זבולון אורלב: אז יהיו איקס מפקחים, לדעתי חמישה או שישה בארץ, לא צריך יותר, ולהם יהיו את כל הסמכויות.
זבולון אורלב: אגב, זה גם רעיון טוב לגבי משרד החינוך.
זבולון אורלב: זאת עצתי, תתנו תשובה בפעם הבאה.
זבולון אורלב: אני כבר רואה את מערכת החינוך לנגד עיניי והיא כל הזמן אומרת לי 'זה חוק מתקדם, אחרי זה נעתיק דברים לחוקי החינוך'.
זבולון אורלב: גם במשרד החינוך, אני לא רוצה שלכל מפקח יהיו סמכויות, אבל שיהיה אחד במחוז.
זבולון אורלב: הרי כמה צווי סגירה יוצאים לבתי ספר?
זבולון אורלב: יוצא צו סגירה, נכנס לשם המפקח הבכיר עם הסמכויות עם ההכשרה והסמכה של השר לביטחון פנים והוא יכול לעשות את כל הפעולות האלה.
גלי עציון: סמכויות שנדרשות לשם ביצוע צו סגירה זה לא הסמכויות האלה.
גלי עציון: צו סגירה זה נקרא סמכות שימוש בכח וזה בכל מקרה לא יהיה למפקח.
גלי עציון: היו"ר זבולון אורלב:     על איזה סעיף את רוצה להעיר, גברתי מארגון הגנים הפרטיים?
קרן איוס: אני אומרת שכל סמכויות הפיקוח הן רק סנקציות, אבל לא הכנסתם בתוך הסמכויות שום דבר בנוגע לתכנית חינוכית, אז אם אפשר להכניס---
מירב ישראלי: לא נכנסנו גם לגבי סביבתי, טכני וזה.
קרן איוס: משהו בהגדרת תפקידו של המפקח חסר פה, המהות שלו.
מירב ישראלי: אבל המהות היא גם טכני, גם סביבתי, גם בריאותי אם יהיה---
קרן איוס: איפה זה מצוין?
מירב ישראלי: כתוב 'קיום כל הוראות החוק'.
מירב ישראלי: אחת מהוראות החוק זו התכנית הפדגוגית החינוכית.
קרן איוס: זה מאוד כללי.
מירב ישראלי: 'לשם פיקוח על ביצוע הוראות לפי חוק זה', כל הוראות החוק.
מירב ישראלי: אם רוצים לדרוש דברים מיוחדים לגבי פדגוגי חינוכי, אז צריך להגיד, אם לא אז לא.
זבולון אורלב: אני הסתפקתי בתשובה שלך.
יצחק קדמן: אני רוצה לבקש בכל זאת מאנשי משרד המשפטים ואנשי משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, תמצאו דרך, אני לא מדבר כרגע על שינויים, ואל תחשוש, לא תקציביים ולא שום דבר אחר, תמצאו דרך לשנות את הניסוח של סעיף 30.
יצחק קדמן: אתה אומר לא.
יצחק קדמן: אז אני מבקש מהוועדה.
יצחק קדמן: אתם לא מבינים, נושבת פה גם רוח של החוק ואפשר להוסיף מלים בחוק.
יצחק קדמן: אני יכול להראות לך בלי סוף חוקים אחרים שמעבירים רוח אחרת.
קרן איוס: זה לא פיקוח פרקסלנס למסגרות חינוך.
תמר אלמוג: תראה בתי ספר ומעונות שיקומיים, זה אותו דבר.
קרן איוס: הפרשנות לפיקוח אצלנו היא אחרת ממה שהיא אצלכם.
תמר אלמוג: הם מסתכלים במנותק על סמכויות החוק ומפקח, זה העניין.
זבולון אורלב: חברים, אני רוצה לסכם את סעיף 29 שקראנו אותו ואת סעיף 30 שלא קראנו אותו ולומר מה אנחנו מציעים.
זבולון אורלב: אנחנו מציעים בסעיף 29 להוריד את הסוגיה של השר לביטחון פנים, אלא רק הסמכויות הדרושות ב-30(א) ולא (ב).
מירב ישראלי: לזה לא צריך את ביטחון פנים?
מירב ישראלי: אני שואלת רק ליתר ביטחון.
מירב ישראלי: אם אנחנו נותנים למפקחים רק את הסמכויות לפי סעיף 30(א), אתם רוצים שיתייעצו איתכם?
נירית להב קניזו: לא.
זבולון אורלב: לא, אין צורך.
זבולון אורלב: אז אפשר להוריד את השר לביטחון פנים בסעיף 29.
נירית להב קניזו: וגם לעניין אישור משטרה, ברגע שמדובר רק על הענקת סמכויות פיקוח ולא סמכויות אכיפה---
זבולון אורלב: אז לא צריך, מאה אחוזים.
מירב ישראלי: רגע, אישור משטרה לאדם שהולך להיכנס לגן אנחנו לא רוצים?
טליה לבני: בטח שכן.
טליה לבני: את (ג)(1) אנחנו צריכים.
נירית להב קניזו: סמכויות פיקוח אנחנו לא נותנים.
נירית להב קניזו: ככל שמדובר בעובדי מדינה, יש להם סמכות לקבל מידע מן המרשם הפלילי, הם יכולים לבחון אותו.
מירב ישראלי: ורשויות מקומיות?
נירית להב קניזו: רשויות מקומיות לא זכאיות לקבל.
מירב ישראלי: אז אולי לגביהם לפחות צריך.
נירית להב קניזו: אנחנו נשקול את זה, בסדר גמור.
זבולון אורלב: אתם לא תשקלו, אנחנו מכניסים את זה ואם יש לכם התנגדות, תודיעו לנו.
מירב ישראלי: אז רק לגבי רשויות מקומיות?
זבולון אורלב: הדבר השני שאנחנו ביקשנו, שעובדי הרשות המקומית יהיו מוסמכים, בשני התנאים שאמרנו, אחד זה שהרשות המקומית, על כל תאגידיה, לא מפעילה מסגרות, שניים, שהפיקוח העירוני הוא רק במסגרות של עד 14 ילדים.
זבולון אורלב: סעיף 30, למרות שלא קראנו, אנחנו נקרא בפעם הבאה, יהיה לפיקוח הרגיל, וב-30(ב) יהיה מונח חדש, מפקח מרכז, מפקח בכיר, אינני יודע---
דורון מלכא: לגבי הרשות המקומית שאלה, אמרנו שהיא לא מפעילה, אבל אם בכוונתה בטווח הזמן הקרוב להפעיל, אז איך אנחנו מתייחסים לנושא הזה?
קריאה: אין רשויות שלא מפעילות.
מיטל להבי: יש רשויות שלא מפעילות.
מיטל להבי: אני רוצה לשאול על 15 ילדים, למה גזרנו 15 ילדים?
מירב ישראלי: 30(ב) כן צריך להיות בהסכמת השר לביטחון פנים.
זבולון אורלב: יהיו חמישה מפקחים במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
מירב ישראלי: שהם רק עובדי מדינה.
רות דיין מדר: על סמך מה נקבע 14 ילדים, על פי איזה קריטריון?
זבולון אורלב: על פי הקריטריון שלי.
זבולון אורלב: צריכים לחתוך.
זבולון אורלב: השאלה הזו יכולה להיות לגבי כל מספר שאני אקבע.
זבולון אורלב: אני אגיד 12, היית שואלת למה 12, 20, היית אומרת למה 20?
זבולון אורלב: ככה זה נראה.
זבולון אורלב: כי זו מסגרת באמת קטנה, היא עוד לא---
מיטל להבי: אז עד 10, כי מ-10 זה נחשב מוסד חינוך, עד 10 זה לא נחשב מוסד חינוך, משהו שמיושר עם החוקים של הרשות.
זבולון אורלב: מיטל, את מעוררת בי ייסורי מצפון כי מבחינתי הייתי בכלל מוציא את כל הרשות המקומית.
מיטל להבי: תוציא.
זבולון אורלב: אבל צריכים למצוא פה איזה פתרון מעשי גם.
זבולון אורלב: אנחנו צריכים שהחוק יעבור, צריכים תמיכת ממשלה, יש בעיה שהם לא רוצים להוסיף כח אדם לממשלה.
רות דיין מדר: אז הם מפילים עליי את האחריות.
זבולון אורלב: לא אחריות, אתם גוי של שבת.
זבולון אורלב: זה הפילגש של הממשלה, הממשלה לא יכולה להעסיק, היא נותנת כסף לרשות המקומית והרשות המקומית מעסיקה.
זבולון אורלב: נו, מה אני יכול לעשות?
זבולון אורלב: אמרתי, תסדרו לי רוב, אני אסדר מדינה אחרת, יותר נורמלית.
זבולון אורלב: סיכמנו את 29, כשהממשלה יכולה להגיב.
זבולון אורלב: 30 לא קראנו, אבל בתוכן הצענו והממשלה צריכה להגיב.
זבולון אורלב: עכשיו אנחנו ניגשים, לפי בקשת המשטרה, להתייחס לסוגיה של אבטחת מוסדות חינוך.
זבולון אורלב: עורך דין אביעד, אתה כתבת לי את הפתק.
איילת סולטן: ברשותך, אדוני, אני נציגה של חטיבת אבטחה באגף המבצעים של המשטרה.
איילת סולטן: אני אתן קצת רקע, חטיבת האבטחה היא זו שאמונה על כל נושא ההנחיה לאבטחה ברישוי עסקים ורישוי כלי נשק.
איילת סולטן: התבקשנו להביע את עמדתנו לעניין תיקון סעיף 10(1) בסיפא של הסעיף, כך שחלק מהתנאים יהיו תנאים לעניין סידורי אבטחה שייקבעו בהסכמת השר לביטחון פנים.
איילת סולטן: אני מבקשת לחזור אחורנית.
איילת סולטן: נוסח דומה הוצע במסגרת התסקיר של החוק וכבר אז אנחנו הבענו את עמדתנו שאנחנו מבקשים שלא להכניס את הנוסח הזה.
איילת סולטן: למשטרת ישראל, לחטיבת האבטחה, במצב הקיים אין היתכנות להתנות תנאים, להנחות לאבטחה, ואני, שוב, מדברת רק על אבטחה ולא על בטיחות, כי אדוני אמר בטיחות, אז רק להבהיר.
איילת סולטן: אין היתכנות להתנות תנאים לכל מסגרת כפי שמדובר בהצעת החוק הזו.
איילת סולטן: ממה שהבנתי, כי אין לנו נתונים, כי היום אנחנו לא מנחים את המסגרות האלה, אבל מהנתונים שהעלו בדיון הזה, אני מבינה שמדובר באלפי מסגרות, 15,000.
איילת סולטן: בכל מקרה אנחנו סבורים שמה שנכון הוא, למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה יש ממונה ביטחון, מנב"ט, הוא אמון על הוראות הביטחון במשרד שלו וביחידות הסמך של המשרד, הוא מבין בנושדא האבטחה ויכול לתת את ההנחיות.
זבולון אורלב: מי מנחה את מערכת החינוך?
איילת סולטן: למשטרת ישראל יש אחריות מלאה לאבטחת מוסדות החינוך מפני פעילות חבלנית עוינת, על פי החלטת ממשלה ברורה.
איילת סולטן: יש החלטות ממשלה 5719, 4514, אלה החלטות ממשלה מאוד פופולריות ויחד עם זאת, ההחלטות האלה מלוות בהרבה החלטות אחרות שעניינן תקציב.
איילת סולטן: אני יכולה להגיד שבשם מגבלות התקציב לא כל מוסדות החינוך בישראל מאובטחים באבטחה פיזית.
זבולון אורלב: תבחיני בין אבטחה לבין הנחיות.
זבולון אורלב: השאלה מי מנחה את המערכת הזאת, האם משטרת ישראל היא המנחה את המסגרות האלה, היא אומרת 'גן עד מספר כזה צריך לעשות כך וכך', יש הנחיות.
זבולון אורלב: ההנחיות יכולות להיות שלא צריך לעשות כלום, אבל מישהו נתן את דעתו לעניין.
זבולון אורלב: אני למשל יודע שההנחיות שלכם אומרות שאם יש אשכול גני ילדים מעל 100 ילדים, יש סידורי אבטחה אחרים מאלה שהם פחותים מ-100 ילדים.
זבולון אורלב: אני צודק, נכון?
זבולון אורלב: מה קורה אם יש מעון יום עם 150 ילדים?
קריאה: כלום.
זבולון אורלב: אין הנחיות?
איילת סולטן: מה שאדוני אומר זה נכון, באמת קיימים קריטריונים, כך קוראים לזה בהחלטת הממשלה, שלאורם נבדקים מוסדות החינוך.
איילת סולטן: מוסד חינוכי שעומד בקריטריונים יקבל אבטחה פיזית.
מירב ישראלי: מה ההגדרה של מוסד חינוך בהחלטת הממשלה?
איילת סולטן: אין הגדרה בהחלטת הממשלה, אבל מה שמקובל הוא שמדובר במוסדות חינוך מוכרים על ידי משרד החינוך, עם סמל מוסד ורישיון.
מירב ישראלי: מגיל 3 ומעלה.
איילת סולטן: באשר למעונות יום, חלק מהם מקבלים, לא כולם מקבלים.
איילת סולטן: יש החלטות ממשלה ברורות בנושא הזה.
איילת סולטן: בעבר הסוכנות היהודית---
מירב ישראלי: השאלה היתה אם להכניס פה 'תנאים פיזיים, בטיחותיים וסביבתיים' וביטחוניים.
מירב ישראלי: פה זה שר, באישור הוועדה.
איילת סולטן: חלק מגני הילדים, אותם למעשה גני הילדים שדיברת עליהם, אשכולות גנים ולמעלה מ-100 ילדים, אלה גני ילדים שבעבר האבטחה בהם תוקצבה ומומנה על ידי הסוכנות היהודית.
איילת סולטן: כשהסוכנות היהודית הפסיקה לממן את האבטחה בגני הילדים הללו, התקבלה החלטה בין השרים הממונים לשמור על הסטטוס קוו ונמצא מקור תקציבי לאותם גנים שבעבר מומנו על ידי הסוכנות היהודית.
איילת סולטן: מאז ועד היום לא נוספו גני ילדים להנחיה של משטרת ישראל.
זבולון אורלב: גב' סולטן, אני שוב לוחץ עלייך, תעשי הבחנה בין ההנחיות לבין האבטחה.
זבולון אורלב: מישהו במדינה לא יכול להיות אדיש שמצד אחד מדינת ישראל נותנת רישיון ומקיימת פיקוח, כשהיא מתעלמת לחלוטין מההיבט האבטחתי, לפחות במובן של ההנחיה.
זבולון אורלב: אני לא יודע, צריכים לשים לחצן מצוקה, לא צריכים לשים לחצן מצוקה?
זבולון אורלב: צריך שיהיה טלפון של הקב"ט העירוני תלוי או לא?
זבולון אורלב: לא יודע, יש הרי הנחיות.
זבולון אורלב: היום גם בגני הילדים מישהו צריך לתת את ההנחיות.
זבולון אורלב: אפשר להטיל את זה...
זבולון אורלב: אם תגידו להטיל את זה על קצין הביטחון של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, אז נכתוב ששר התעשייה, המסחר והתעסוקה אחראי גם על ההיבטים האלה, אז הוא יקים עכשיו משטרה...
זבולון אורלב: אין לי התנגדות שהשר לביטחון פנים יהיה מופקד גם על ההיבטים הביטחוניים האבטחתיים של הגן, אבל תחליטו ביניכם.
זבולון אורלב: ולכן אמרנו שניתן לכם הזדמנות להביע את עמדתכם, האם אתם לוקחים אחריות להבין שהחוק הזה יוצר מציאות חדשה.
זבולון אורלב: עד היום לא היה חוק פיקוח, המסגרות האלה לא היו תחת רישוי ותחת פיקוח, עכשיו יש מאטריה חדשה, נוסף במדינת ישראל נדבך חדש שקוראים לו מסגרות לפעוטות.
מירב ישראלי: כל מה שאתם לא יודעים עליו, עכשיו תדעו עליו.
זבולון אורלב: בא יצור חדש, אתם צריכים להגיד איפה אתם עומדים בעניין הזה.
איילת סולטן: אדוני שאל אולי אפשר לתת רק הנחיות ולא---
זבולון אורלב: ההיבט התקציבי הוא ההיבט השני.
זבולון אורלב: אם הם יגידו 'אנחנו ניתן את הנחיות האבטחה', ואז אם הם יוציאו הנחיות אבטחה שמחייבות מימון, תעלה השאלה מי מממן.
זבולון אורלב: נכון, אבל קודם כל צריך לדעת מי מנחה את סוגיית הביטחון.
איילת סולטן: אדוני, בראייה שלנו הנחיה לאבטחה היא לא בבחינת שלח לחמך על פני המים.
איילת סולטן: ההנחיה לאבטחה כוללת סיורים באותם גופים, אם אנחנו מדברים על מעונות מאובטחים, התאמה של ההנחיות לאותו גוף מונחה, ביצוע של תהליכי פיקוח ובקרה בגופים, לראות שההנחיות מיושמות.
זבולון אורלב: יש לי שאלה אלייך, מי מנחה את האבטחה בקניונים?
איילת סולטן: הקניונים מונחים במסגרת רישוי עסקים, המשטרה נותנת אישור.
זבולון אורלב: שאלתי אותך מי מנחה את סידורי האבטחה בקניונים?
איילת סולטן: המשטרה, במסגרת חוק רישוי עסקים.
זבולון אורלב: יפה, החטיבה שלכם.
זבולון אורלב: אני גם יודע את זה, מידע אישי, מה שנקרא.
זבולון אורלב: מי מנחה את המסגרות הלא פורמליות כמו תנועות הנוער?
זבולון אורלב: יש מחנות קיץ בקיץ, מי מנחה אותם איך מתקיימים סידורי האבטחה?
איילת סולטן: זה כבר יותר מורכב, אדוני.
זבולון אורלב: יש רק תשובה אחת מי מנחה, המשטרה או לא המשטרה?
טליה לבני: זה רישיון לקייטנה של משרד הפנים.
טליה לבני: זה גם רישוי עסקים.
מירב ישראלי: יש הרבה קייטנות, דווקא אלה של הצופים---
טליה לבני: גם רישוי עסקים.
טליה לבני: הממונה על רישוי עסקים.
זבולון אורלב: חברים, יש חלוקה של מדינת ישראל באיזה תחומים של אבטחה הצבא מנחה, באיזה תחומים מנחה משטרת ישראל.
זבולון אורלב: אני שואל כרגע על התחומים בתל אביב, מי מנחה את תנועות הנוער בתל אביב?
זבולון אורלב: התשובה היא משטרת ישראל, היא אחראית והיא מנחה.
זבולון אורלב: חטיבת האבטחה שלכם מנחה את כלל מדינת ישראל, בין במישרין ובין באמצעות קציני הביטחון.
איילת סולטן: בכל הכבוד, אדוני, אני לא בטוחה שזה---
זבולון אורלב: אוקי, אז יכול להיות שאני טועה.
זבולון אורלב: קודם כל אתם תמיד יודעים יותר טוב ממני ואני מקבל את זה, לכן אני שואל אותך, אם הייתי יודע לא הייתי מזמין אותך.
זבולון אורלב: אני מבקש לדעת, ואם יש צורך שנחדד את השאלה ותבואי גם בפגישה הבאה ותתנו לנו תשובה מוסמכת, האם משטרת ישראל היא זו שתנחה את המסגרות האמורות בחוק הזה?
זבולון אורלב: כן או לא.
זבולון אורלב: זה מה שאנחנו צריכים לדעת.
זבולון אורלב: או שאתם מגיעים לסידור שתגידו שהגעתם לסידור שקצין הביטחון המשרדי של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה הוא שמנחה.
מירב ישראלי: אולי צריך להיות הבדל בגודל של מסגרת.
זבולון אורלב: יכול להיות שבקו התפר אתם רוצים להנחות ובתל אביב אתם לא רוצים להנחות.
זבולון אורלב: אלה שאלות של פיקוח נפש.
מירב ישראלי: כי הרי אין הבדל בין גן ילדים של 100 ילדים שלידו יושב מעון יום של 100 ילדים.
מירב ישראלי: זה די ברור, לדעתי, שלא אמור להיות הבדל, זה אותם ילדים.
מיטל להבי: רק צריך להקפיד יותר לשמור על הקטנים.
טליה לבני: נושא האבטחה של המעונות הוא נושא שהמדינה התנתקה.
טליה לבני: בכל השנים האחרונות כתבנו לראש הממשלה, לשר האוצר, לשר לביטחון פנים, לשר התעשייה, המסחר ותעסוקה, שורה שלמה של שרים, ביחד ולחוד, ומעולם לא קיבלנו תשובה, שהמדינה מוכנה לקחת על עצמה את האחריות לאבטחת המעונות של הגיל הרך.
טליה לבני: בזמן שהמדינה קיבלה על עצמה אחריות, כשאני אומרת אחריות זה נקרא שאת השוטרים מציבה המדינה, וכל כללי הפיקוח נעשים על ידי המשטרה, הנושא הוא לא רק הנחיות, כי אם המשטרה תנחה אותנו להציב שוטר אפילו בלבוש אזרחי במעון, אז נושא נשק או לא נושא נשק, ומי יממן את זה.
טליה לבני: אלה לא סמכויות שהמשטרה במוסדות חינוך העבירה למישהו אחר, אלא היא לקחה על עצמה.
טליה לבני: היא התנגדה לקחת לגבי מעונות של ילדים קטנים.
טליה לבני: לומר לך משהו, מירב?
טליה לבני: זה אבסורד, אנחנו נמצאנו במצב שאשכול גנים, מטר ליד, מעבר לגדר, יש לו שוטר, ואנחנו עם מעון של 120 ילדים, אין לנו.
טליה לבני: התשובה שקיבלנו מהמדינה היתה 'תבקשו מההורים שהם יממנו שוטר'.
טליה לבני: היו מקרים שהיו מעונות---
זבולון אורלב: לא שוטר, אבל מאבטח.
טליה לבני: מאבטח.
טליה לבני: היו מקרים שבקו התפר, לאחר פיגועים, הורים לתקופה מסוימת הסכימו, אבל בדרך כלל זה גרם לוויכוח בין ההורים ולמאבקים, היו כאלה שאמרו שלא, וכולי וכולי, בסיכומו של דבר, אין אבטחה.
טליה לבני: צריך גם באיזה שהיא צורה, באותה הזדמנות, להכריח את פיקוד העורף שיקבע הנחיות למעונות.
טליה לבני: אנחנו נמצאים בשטח הפקר, בכל מה שקשור באבטחה, בביטחון, לקראת מלחמה.
טליה לבני: לקראת מלחמת המפרץ אנחנו באנו והתחננו בפני פיקוד העורף, 'תגידו, מה התקן עם המפוחים?
טליה לבני: שתיים או שלוש, או מה?'
טליה לבני: ואנחנו ישבנו אז עם פיקוד העורף ואנחנו הכתבנו להם תקנים.
טליה לבני: אנחנו כאילו לא קיימים.
טליה לבני: אנחנו מטפלים, המאורגנים לפחות, ב-85,000 ילדים, אחרים מטפלים ביותר, אנחנו שקופים מבחינת אבטחה, מבחינת ביטחון, מבחינת הוראות של פיקוד העורף.
טליה לבני: היה תרגיל של פיקוד העורף, בכלל לא הגיע למעונות.
טליה לבני: יש פה איזה שהוא מעון שדיבר איתו פיקוד העורף?
טליה לבני: אז או שיחליטו שאנחנו עם האזעקה הראשונה סוגרים, אבל לא מחליטים, ומצד שני, מבחינת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, אנחנו מפעלים לשעת חירום.
טליה לבני: יכולים לבוא ובצו לומר לנו 'תפתחו את כל המעונות', רק מה, אין לנו שום הוראות, שום כללים, שום דבר.
טליה לבני: בהזדמנות חגיגית זו של פיקוח כדאי גם לשמוע אותנו, מה אנחנו דורשים מהמדינה, שהיא תתכבד ותחליט איך מתנהגים עם המעונות.
קריאה: ---כמו במבצע 'עופרת יצוקה' כשכל הגנים קיבלו הנחיה לסגירה---
זבולון אורלב: סליחה, אנחנו עוסקים עכשיו באבטחה ולא בתקנות חירום.
טליה לבני: ב'עופרת יצוקה' אני סגרתי.
טליה לבני: אני החלטתי שאני סוגרת את המעונות.
איילת סולטן: אני שוב מבקשת להגיד שעיקר הבעיה כאן היא בעיה תקציבית.
איילת סולטן: כיום מונחים על ידי המשטרה למעלה מ-4,000 מוסדות חינוך, התקציב עומד על למעלה מ-400,000 מיליון שקלים.
איילת סולטן: כשאנחנו מדברים על 15,000 מסגרות אז העלות היא מאוד גבוהה, אני בטח לא יכולה לומר מספרים מדויקים יותר---
זבולון אורלב: אני שוב אומר לך שאת מערבבת בין שני דברים.
זבולון אורלב: סוגיית התקציב היא סוגיה אחת והסוגיה של ההנחיות היא סוגיה שנייה.
זבולון אורלב: אתם מנחים הרבה מאוד גופים בלי שאתם מממנים את זה.
זבולון אורלב: כמו שאמרתי, אתם מנחים את הקניונים והקניון מממן.
זבולון אורלב: תפרידי בין שני הדברים.
זבולון אורלב: קודם כל צריך לדעת מי ממונה לתת הנחיות ביחס לאבטחה של המסגרות האלה.
מירב ישראלי: אני רוצה לחדד עוד.
מירב ישראלי: בעצם אנחנו מדברים על זה במסגרת של תקנות שייקבעו, שיחייבו את המעונות לסטנדרטים.
מירב ישראלי: אם אנחנו לא נכניס פה בתקנות את המלה 'אבטחה', לכאורה אי אפשר לדרוש מהמעונות מכח החוק איזה שהם סטנדרטים באבטחה.
מירב ישראלי: אני יודעת שבמוסדות החינוך, עד כמה שאני יודעת, הנושא הזה הוא לא בחקיקה.
זבולון אורלב: זו החלטת ממשלה.
מירב ישראלי: אני לא אומרת איך זה צריך להיות, רק אני אומרת שהשאלה כרגע פתוחה על השולחן, האם אנחנו נכניס פה הוראות שהשר קובע, בהתייעצות עם השר לביטחון פנים, או בהסכמת השר לביטחון פנים, או שהוועדה תשמע שיש החלטת ממשלה בנושא של איך מאבטחים את המעונות האלה ו---
טליה לבני: ותאמץ אותן.
מירב ישראלי: בעצם מדברים פה על שתי אפשרויות.
מירב ישראלי: צריך להעלות את שתי האפשרויות על השולחן.
אדווארד וייס: רק רציתי להבהיר, הובא לידיעתי שמונחות על שולחנה של ועדת העבודה והרווחה תקנות לתיקון חוק הפיקוח על המעונות בנושא של בטיחות.
אדווארד וייס: שם מדובר במינוי נאמן ביטחון, אבל שאמור להדריך בעניין הביטחון---
מירב ישראלי: זה דומה למה שעשינו בספורט.
אדווארד וייס: לפי מיטב ידיעתי מדובר במעונות שלנו ולאו דווקא במעונות של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, אבל יכול להיות שהמודל שם הוא מודל שכדאי לשקול אותו.
אדווארד וייס: אני לא יודע איפה הטיפול בתקנות האלה עומד כרגע, מדובר שם בנושא שצריך את האחריות של אגף הביטחון של המשרד, בתיאום עם משטרת ישראל.
איילת סולטן: אלה תקנות, אגב, שנעשו בתיאום איתנו, ואם אדוני רוצה, אז זה נוסח שמקובל עלינו גם לעניין הזה.
זבולון אורלב: כלומר שמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, בתיאום עם משטרת ישראל, יקבע את הנחיות האבטחה של המעונות.
מירב ישראלי: אבל זה גם אומר מינוי של גורמים פרטיים שהמעונות יצטרכו לממן אותם.
מירב ישראלי: אני מכירה את ההסדר הזה, כי עשינו אותו גם בספורט.
מירב ישראלי: יש אדם פרטי שמקבל הכשרה, במקרה של הספורט זה על ידי המשטרה, אם אני זוכרת נכון---
איילת סולטן: זה שונה מההסדר פה.
מירב ישראלי: אבל עדיין זה יהיה אדם פרטי, נכון?
מירב ישראלי: זה המעון, זה מישהו פרטי...
מירב ישראלי: מה שאני אומרת, צריך להבין שמדובר באדם פרטי שמקבל את ההכשרה כפי שנקבע בחוק ומי שמממן אותו זה הגורם הפרטי, זה לא הממשלה.
מירב ישראלי: צריך להבין על מה אנחנו מדברים.
איילת סולטן: נאמן הביטחון הוא עובד של המעון, ההנחיה של המשטרה לא מתבצעת ישירות מולו אלא מול ממונה ביטחון במשרד הרווחה.
זבולון אורלב: יש לי עוד שאלה אחת משפטית אליכם.
זבולון אורלב: האם בחוקי המשטרה אין סמכויות לקבוע הנחיות ביטחון לכל מיני גופים במדינה?
זבולון אורלב: מכח מה אתם מנחים את מכבי תל אביב שעכשיו בדרכי שיהיו כך וכך שוטרים, סוגרים אצטדיונים, מוסדות חינוך.
זבולון אורלב: למה הקניון לא יכול להגיד 'חבר'ה, אני לא מכיר אתכם, תלכו לבלות באיזה שהוא מקום, אני אעשה את האבטחה שאני רוצה'.
מיטל להבי: חוק רישוי עסקים.
איילת סולטן: אנחנו תמיד נדרשים אחר בסיס חוקי מפורש.
זבולון אורלב: זאת השאלה שלי.
נירית להב קניזו: אין מקור סמכות כללי שמסמיך את המשטרה להנחות בענייני אבטחה, יש שורה של דברי חקיקה לעניינים שונים.
נירית להב קניזו: למשל בחוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים, למשל חוק למניעת איסור אלימות בספורט.
נירית להב קניזו: אלה דוגמאות.
זבולון אורלב: מה זה גופים ציבוריים?
נירית להב קניזו: יש שורה של גופים ציבוריים, אוניברסיטאות, משרדי ממשלה, גופי תשתית כמו בזק, חברות תקשורת.
זבולון אורלב: יפה, שם אתם מנחים, את לא מממנים בבזק.
נירית להב קניזו: לא, אנחנו לא מממנים את האבטחה---
איילת סולטן: אדוני, רק להבהיר.
איילת סולטן: יש המון גופים שמתבקשים להיכנס להנחיה, הבקשה הזו מתווספת לשורה  ארוכה של גופים.
איילת סולטן: במסגרת רישוי עסקים מבקשים שעכשיו ננחה את כל מתקני החומרים המסוכנים, במשרד המשפטים מבקשים שננחה יחידות עצמאיות שלהם.
איילת סולטן: לכל בקשה כזו, העמדה שלנו היא שכל הנחיה היא טומנת בחובה משמעות תקציבית.
איילת סולטן: המשטרה לא יכולה...
איילת סולטן: הרי הכי קל לבוא ולהגיד, בוודאי שאנחנו רוצים לתת את ההנחיות, זה גם דבר שהוא נצרך, אבל אין היתכנות לבצע את זה.
נירית להב קניזו: שיהיה ברור שהנחיה זה לא לתת רשימת דרישות, זה ללכת הביתה.
נירית להב קניזו: ההנחיה של משטרת ישראל כוללת גם פיקוח ובקרה על הביצוע ועל היישום ואחריות על התוצאות של קיום האבטחה הזאת.
זבולון אורלב: מה האלטרנטיבה?
זבולון אורלב: שלא יהיו הנחיות ותהיה הפקרות וכל אחד יעשה מה שהוא רוצה?
איילת סולטן: שממונה הביטחון במשרד האחראי, שזה משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ייתן את ההנחיות.
איילת סולטן: אפשר לתקן את סעיף 10 באופן שאחרי תנאים סביבתיים ייכתב גם סידורי אבטחה.
מיטל להבי: יש לי שאלה, אם היה רישיון עסק לגן ילדים, אם גן ילדים היה מוגדר כעסק, כי בואו נסתכל על כל הגנים הפרטיים, כולנו מרגישים שהם גם עסק כרגע, אם גן ילדים היה עסק, את היית נותנת לו את ההנחיות ?
איילת סולטן: אם הוא היה עסק ומשטרת ישראל היתה בין נותני האישור, יש רשימה של נותני אישור, אז כן, אז המשטרה היתה מנחה את גני הילדים.
מיטל להבי: אם היינו הופכים להיות עסק היה יותר קל בכל המערכת.
זבולון אורלב: מה עמדת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה?
יובל אביעד: אנחנו יכולים לתת כרגע תשובה, אנחנו נבדוק את זה.
תמר אלמוג: יש בעיה עם זה, עם הסמכות יש גם אחריות.
זבולון אורלב: תראה, יש שתי אפשרויות; אפשרות אחת, שלא נראית בעיניי, זה שאנחנו נשאיר את זה כמו בהצעת החוק הממשלתית, שיש התעלמות מוחלטת מסוגיית האבטחה.
זבולון אורלב: זאת אפשרות אחת, אני אומר בגלוי, היא לא נראית בעיניי.
זבולון אורלב: האפשרות השנייה זה שכמו שהשר קובע תנאים בתחומים שונים, הוא יקבע גם את התנאים האלה וזה יהיה בהתייעצות עם השר לביטחון פנים, הכל באישור הוועדה.
יובל אביעד: אני רוצה לבחון גם את התקנות של משרד הרווחה, ויש לי אותן, אני מודע להן, אבל הם רק צריכים לקחת בחשבון---
איילת סולטן: ברשות אדוני, אנחנו מעדיפים את 'בתיאום'.
איילת סולטן: אם לשקול משהו, אז בתיאום.
מירב ישראלי: יש 'הסכמה' ויש 'התייעצות'.
זבולון אורלב: 'בתיאום', אז תממנו.
זבולון אורלב: לא, אני יודע, אתם תגידו לשר שצריך לעשות כך וכך והוא יממן.
זבולון אורלב: לא, אם אתם רוצים להיות בעלי העניין, אז גם תממנו, קחו אחריות מלאה.
איילת סולטן: לא, להיפך, אדוני, התייעצות תטיל עלינו אחריות לביצוע תהליכי פיקוח ב---
מירב ישראלי: לא, זה רק בתקנות.
מירב ישראלי: מדובר פה רק בקביעת התנאים בתקנות.
זבולון אורלב: נכתוב 'בהתייעצות עם השר לביטחון פנים'.
לוי: מחר הם יחפשו את הכסת"ח אחרי שיקרה אסון, אז למה לחכות לאסון?
זבולון אורלב: נשאלה פה שאלה מדוע אי אפשר להחיל על המסגרות האלה את ההנחיות של מערכת החינוך.
זבולון אורלב: התשובה היא שלילית, כיוון שלגבי המסגרות האלה, אחרי מאבקים של עשר שנים...
זבולון אורלב: ההחלטה שציטטת מאיזה שנה זה?
איילת סולטן: החלטת הממשלה מ-95'.
זבולון אורלב: 95', אז זה לא לקח עשר שנים.
זבולון אורלב: אני הייתי המנהל הכללי הראשון של מערכת החינוך שהכניס את האבטחה.
זבולון אורלב: מי שזוכר, המאבטחים הראשונים היו ההורים, אחרי זה גבו כסף מההורים.
זבולון אורלב: ב-95' הממשלה החליטה להטיל את כל סוגיית האבטחה על המשטרה והמבצעים זה דרך השלטון המקומי, אבל המשטרה מממנת, לא שר החינוך אחראי, והקצו לזה הרבה מאוד כסף, אז 120 מיליון, 50 ניידות והמדינה לקחה אחריות תקציבית והקצו לזה כסף.
זבולון אורלב: אם רוצים להפוך את הדבר הזה, יצטרכו להקצות לזה כסף ואני אומר לך שלא יקצו כסף, לפחות לא בשלב הראשון, ולכן אני מעדיף שיהיו כרגע הנחיות.
זבולון אורלב: אני לא בטוח שצריכים להפוך כל גן למבצר, בכל זאת יש הבדל מהותי, גם בסדרי הגודל, הפיזור הוא פיזור שונה.
זבולון אורלב: שייתנו הנחיות מקצועיות ויבואו עם התקנות לוועדה ונראה מה העלויות שלהם ונפקח מי צריך לממן את הדבר הזה, אבל זה לא יעבור שהשר יישב ויחתום, אתם צריכים לעשות.
זבולון אורלב: אנחנו מסכמים את הישיבה הזאת בכך שזאת ההצעה שאנחנו רוצים להציע.
זבולון אורלב: בפעם הבאה אנחנו מתחילים עם סעיף 30.
זבולון אורלב: אני כבר אומר לגבי העיצום הכספי, העיצומים הכספיים פה הם לא הגיוניים.
זבולון אורלב: חבר'ה, תפחיתו פה הפחתות דרמטיות, חבל להגיע לסעיף, תעשו שיעורי בית.