GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: הואיל ועכשיו אני נותן לכם שבוע חופש ממני, אז שלא יהיה לכם משעמם בשבוע החופש, עד שבוע הבא, אני מבקש מאוד, כדי לחסוך דיונים, תחשבו להפחית באופן דרמטי את עניין העיצומים.
זבולון אורלב: אותו דבר גם בסוגיית העונשין.
זבולון אורלב: הבעיות שלנו הן בעצם עד פרק הוראות שונות.
זבולון אורלב: יש לנו את פרק העונשין, פרק העיצומים הכספיים, אני שוב אומר, הוא מאוד מאוד בעייתי.
זבולון אורלב: מלבד זה אני חושב שאנחנו בקצב הנכון.
זבולון אורלב: הממשלה, תתחילו לתת לנו תשובות, אתם חייבים לנו תשובות על המון המון שאלות.
זבולון אורלב: רבותיי, אנחנו פותחים את הישיבה וממשיכים בהכנת חוק פיקוח על מעונות יום, או מסגרות לפעוטות.
מירב ישראלי: אני רוצה לראות אם יש לנו כמה דברים קטנים.
זבולון אורלב: לממשלה יש תשובות לדברים קודמים?
זבולון אורלב: ואני מעיר לממשלה שהיא מפגרת בתשובות שהיא צריכה לתת לנו לסוגיות שונות.
יובל אביעד: חלק מהתשובות, קודם כל נעבור בישיבה הפנימית עם עורכת דין ישראלי, ואז נוכל להביא אותן לישיבה.
זבולון אורלב: אפשרתי לכם יותר זמן.
תמר אלמוג: נתת הרבה שיעורי בית.
זבולון אורלב: כשיש שיעורי בית, השאלה היא האם המורה חרוץ או התלמיד עצל.
יובל אביעד: לגבי ההסדר וההבחנה בין מפקח רגיל, שיהיו נתונות לו סמכויות לפי סעיף 30(א), לבין סמכויות מסוימות לפי סעיף קטן (ב); אנחנו נסכים להסדר הזה.
יובל אביעד: נסדר אותו מבחינה משפטית, מבחינת הנוסח של החקיקה.
מירב ישראלי: זאת אומרת שהם יהיו רק עובדי מדינה ו---
זבולון אורלב: כלומר יהיו שתי רמות של פיקוח, יהיה המפקח הרגיל, החינוכי, שמגיע ושהוא נטול כל הסמכויות המשטרתיות, של חקירה והדברים האלה, ויהיו, מעבר לכך, כמה מפקחים שנקרא להם 'בכירים' לצורך העניין, או מפקחים מרכזים, אני לא יודע איך אתם רוצים לקרוא להם, שבידיהם יהיו הסמכויות שאתם רציתם לתת כאן.
מירב ישראלי: זה מקובל גם על המשטרה?
יובל אביעד: אני עדיין לא התייעצתי עם המשטרה.
זבולון אורלב: אם המשטרה לא פה, זה מקובל גם על המשטרה, כי אני מניח שאחרת היא היתה באה להגיד את הערותיה.
זבולון אורלב: אני לא אעכב את התשובה בגלל שהמשטרה לא פה.
מירב ישראלי: הם היו אמורים להיות פה, כי עוד לא גמרנו---
זבולון אורלב: זו בעיה שלהם שהם לא באים, אנחנו לא נעכב שום חקיקה כי למשרד ממשלתי אין שום זכות לעכב ולא להטיל וטו.
מירב ישראלי: שם זה צריך להיות בהתייעצות עם השר או בהסכמת השר לביטחון פנים.
מירב ישראלי: עוד נושא היה הנושא של אבטחה.
מירב ישראלי: ראיתי ששלחת לי את התקנות, הייתם איתם באיזה שהוא משא ומתן?
יובל אביעד: יש לנו החלטה, אנחנו מעבירים את זה להכרעה של המנהל הכללי של המשרד, כי יש לזה גם היבטים תקציביים.
זבולון אורלב: אנחנו מבחינתנו מסוכמים, רק מחכים לדעת את תגובתכם.
יובל אביעד: יש לכך גם היבטים תקציביים ובנוסף לזה זה גם לא נכלל בטיוטת חוק, ויכול להיות שאנחנו נצטרך את האישור של הממשלה לעניין הזה וגם ועדת השרים לענייני חקיקה.
זבולון אורלב: לדעתי, אם המשרד מבין שקצין הביטחון שלו הוא הממונה על הנחיות האבטחה, אני לא יודע למה אתם צריכים ללכת לוועדת שרים חזרה.
מירב ישראלי: בעיקר בשביל התקציב.
זבולון אורלב: ועדת שרים לא נותנת תקציב.
יובל אביעד: אז אנחנו מעלים את זה למנהל הכללי בקרוב.
יעקב פרידברג: אדוני, אמרתי ליועצת המשפטית, בסעיף 29, לנו אין מניעה למחוק את המלה 'רשאי'.
זבולון אורלב: תודה רבה, זאת הערה שאני רציתי להעיר.
זבולון אורלב: סיפרתי לעורכת דין ישראלי שהואיל ואני גם  חבר ועדת הכספים, יש שם דיון על חוק אכיפה בשוק ההון.
זבולון אורלב: שם היה כתוב שהממונה על שוק ההון, הביטוח והחיסכון, מנהל אגף, פרופ' שריג, 'המפקח רשאי למנות מפקחים'.
זבולון אורלב: בתום לב הרמתי את היד, רציתי לעשות מבחן לך ולה ולכולכם, ואמרתי שאני מבקש שיהיה כתוב שהממונה ימנה, למה רשאי?
זבולון אורלב: הרי אתם מביאים חוק כדי להגביר את האכיפה, אתם רוצים למנות, נכון?
זבולון אורלב: אתם לא רוצים להשאיר את זה בגדר רשות.
זבולון אורלב: אמרה עורכת דין שגית אפיק, 'כן, אין שום בעיה', אז היא שאלה את נציגת משרד המשפטים והיא אמרה 'אין בעיה', הייעוץ המשפטי של שוק ההון 'אין שום בעיה', וכך ייכתב בחוק.
זבולון אורלב: אז אמרתי לה בתרועת הניצחון, 'היום אני בא ואני אומר לכם', והוצאת לי את כל האוויר מהגלגלים.
זבולון אורלב: בסדר, אז ייכתב 'ימנה'.
יעקב פרידברג: ברוב החקיקה המודרנית כותבים 'רשאי', אבל אם היושב ראש מתעקש…
זבולון אורלב: אני לא מבין מה מודרני בזה.
זבולון אורלב: דיברה התורה בלשון בני אדם וגם החקיקה צריכה להיות בלשון בני אדם.
זבולון אורלב: אם אנחנו מתכוונים שהוא ימנה, אז תכתוב 'הוא ימנה', למה צריך לכתוב 'רשאי'?
זבולון אורלב: למה צריכים שתהיה שפה משפטית?
זבולון אורלב: אדם מן הרחוב כשאתה אומר לו 'רשאי', הוא לא יודע שמבחינה משפטית רשאי זה חייב.
זבולון אורלב: למה הפלפול הזה?
זבולון אורלב: אלא אם כן משרד החינוך יקבל על עצמו שבשיעורי העברית הוא ילמד אותם לתקן את חוק מטרות החינוך.
מירב ישראלי: עוד תשובה שקיבלנו ממשרד המשפטים.
מירב ישראלי: בסעיף 12 בעניין של ההוראה של הממונה להפסיק העסקה, אז יהיה כתוב 'על אף האמור בכל דין, הסכם קיבוצי או הסכם אחר'.
מירב ישראלי: יש דוגמאות לזה.
זבולון אורלב: וזה מקובל עלינו?
קריאה: הסכם קיבוצי גובר?
מירב ישראלי: לא, להיפך, ההוראה של הממונה גוברת על הכל, 'על אף האמור בכל דין, הסכם קיבוצי או הסכם אחר'.
זבולון אורלב: אתה תאהב את זה.
זבולון אורלב: אני לא כל כך אוהב את זה, אבל תאהב את זה.
שולמית ביסמנובסקי: ---מבוטלים לצורך העניין?
מירב ישראלי: ההוראה של הממונה גוברת על הסכם קיבוצי או הסכם אחר ועל כל דין.
מירב ישראלי: הוראה של הממונה גוברת על כל דבר אחר.
זבולון אורלב: הוא יכול להגיד לו 'אתה חייב לעבוד', למרות שהוא לא מקבל משכורת?
מירב ישראלי: רק לגבי פיטורין.
שולמית ביסמנובסקי: אתה יכול לפטר אישה בהריון ודיני עבודה לא יעצרו אותך מזה.
מירב ישראלי: במקרה שהיא הורשעה בעברה פלילית רלוונטית, אז כן.
קריאה: להשעות או לפטר?
מירב ישראלי: אנחנו נדבר על זה.
מירב ישראלי: אנחנו צריכים לדבר על הפסקת העסקה.
שולמית ביסמנובסקי: חוק דרקוני מאוד.
אדווארד וייס: לגבי סעיף 12, כבר אמרתי ליועצת המשפטית, יכול להיות שמשהו פספסנו, כי מדובר פה על הפסקת העסקה אבל אני לא בטוח שנלקח בחשבון הנושא של קבלת עובד מלכתחילה.
מירב ישראלי: זה יהיה בתנאים שהשר קובע.
מירב ישראלי: שם זה יהיה.
אדווארד וייס: אוקי, רק שזה יהיה מכוסה.
זבולון אורלב: מישהו עוד רצה להעיר לתיקון של 12?
מירב ישראלי: חוץ מזה היו חייבים לי תשובה לגבי הנושא של הפירוק, האם זה מכסה פירוק סופי, ולגבי הכפפה לתנאי פשיטת רגל.
יובל אביעד: אני אומר ככה, לגבי הנוסח הקיים, זה הנוסח שהוא מקובל בחקיקה, זה הנוסח שקיים.
יובל אביעד: בבדיקה של חוק החברות, אנחנו נדון אחר כך ביחד בחוק החברות, אני חושב שבמצב שמקבלים צו פירוק, זה השלב הסופי.
יובל אביעד: אם זה מופיע שיש אפשרות לקבל צו פירוק, אז מבחינתנו זה פירוק סופי.
מירב ישראלי: אבל כתוב צו פירוק זמני, או מונה לו כונס נכסים.
מירב ישראלי: אז אמרנו ש'מונה לו כונס נכסים', האם זה מכסה את כל ה---
יובל אביעד: מה שצריך לבדוק בחוק החברות באופן פרטני, אם כתוב צו פירוק בנוסף למשהו או צו פירוק זמני.
יובל אביעד: את זה אנחנו צריכים לבדוק.
גלי עציון: בכלל, מונה לו כונס נכסים זה הליך מנהלי בהגדרתו וצריך לבחון את השאלה אם זה רלוונטי שיהיה פה.
מירב ישראלי: נכון, זו בדיוק השאלה.
זבולון אורלב: אחרי הישיבה הזאת הפורמלית מתקיימת ישיבת התייעצות בין משרדי הממשלה לבין מירב לבירור סוגיות שונות, אין להם סמכויות להחליט, רק יש להם יכולת להביא לנו דברים מגובשים כדי שנוכל לקבל בהם הכרעה.
מירב ישראלי: יש סעיף חדש שניסחתי, רציתי שנקרא אותו ושתגידו אם זה מקובל עליכם, לגבי בקשה למתן היתר והודעה על שינוי.
מירב ישראלי: (מקריאה): "20א.
מירב ישראלי: בקשה למתן היתר והודעה על שינוי פרטים.
מירב ישראלי: (א) תאגיד שהתאגד ונרשם בישראל, המבקש לקבל היתר לשמש גוף בודק, יגיש לממונה בקשה לכך.
מירב ישראלי: השר, באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת יקבע הוראות לעניין בקשה לפי סעיף קטן זה, לרבות הפרטים שתכלול ומסמכים שיצורפו אליה.
מירב ישראלי: "(ב) בעל היתר לשמש גוף בודק יודיע לממונה בכתב על כל שינוי בפרט מהפרטים שמסר בבקשה לפי סעיף קטן (א)".
מירב ישראלי: 30 ימים לקחתי מהמעונות, השאלה אם זה מקובל עליכם.
יובל אביעד: אני אקבל את הנוסח אחר כך.
זבולון אורלב: יש לך  אותו.
זבולון אורלב: אנחנו, שוב, כעיקרון מקבלים את הנוסח הזה.
זבולון אורלב: הואיל והממשלה שומעת פעם ראשונה, היא תהיה רשאית להגיב.
מירב ישראלי: הנושא של ניגוד עניינים, אני רק מפנה את תשומת הלב, היה סעיף שאמרנו שלמבדקה יכול להיות ניגוד עניינים.
מירב ישראלי: כמקובל בסעיפי ניגוד עניינים, שילבתי את זה בשני מקומות.
מירב ישראלי: שילבתי את זה גם בתנאים למתן היתר, זאת אומרת שיש דברים שמראש מבדקה לא תוכל לקבל ממנהלת מעונות, נגיד, וגם תנאים נוספים בהיתר.
מירב ישראלי: זאת אומרת אחר כך העובד לא יכול להיות...
מירב ישראלי: אז שילבתי את זה בשני מקומות.
מירב ישראלי: הפרדתי בין הקביעה הכללית של השר להוראות הספציפית שהממונה נותן.
זבולון אורלב: אנחנו חוזרים לסעיף 30, אבל אני רוצה לומר משהו בסוגיית התקנות או בסוגיית התוספת.
זבולון אורלב: כידוע אני אמרתי כמה וכמה פעמים שיש לנו עניין שיחד עם אישור החוק אנחנו גם נדע את הדברים המינימליים שצריכים לדעת כדי שמרחב אי הוודאות יקטן ככל האפשר.
זבולון אורלב: אמרה לי עורכת דין ישראלי שיש אתיקה מה נכנס בתקנות ומה נכנס בתוספת, ואני ביקשתי למצות את כל המרחב האפשרי להכניס דברים בתוספת, שוב, כדי לצמצם את מרחב אי הוודאות.
זבולון אורלב: למרות, שוב, שהתקנות מבחינה חקיקתית, זה בדיוק כמו התוספת, הן צריכות לבוא לאישור ועדת העבודה והרווחה והבריאות, כלומר השר, אף אחד, לא יכול לעשות כאוות נפשו בלי פיקוח של הכנסת.
זבולון אורלב: כרגיל, בסופו של דבר אנחנו נלך בדרך של הרמב"ם, שהיא הדרך האמצעית, כלומר נשתמש כנראה גם בתוספת וגם בתקנות.
זבולון אורלב: דברים שהם מאוד עקרוניים, לדוגמה, יחס של מטפלת למספר ילדים, או עצם הצורך באישור בטיחות, או הדברים המינימליים שקשורים בהשכלה או בניסיון או בהשתלמות של העובד, אלה, קרוב לוודאי, ייכנסו בתוספת.
זבולון אורלב: הרזולוציות היותר קטנות או יותר מדויקות ייכנסו לתקנות והחוק לא ייכנס לתוקפו אלא לאחר אישור התקנות, שזה חלק מהעניין, כי אי אפשר יהיה להפעיל את החוק בלא התקנות, ואנחנו כמובן גם נגביל בזמן את השר, לאחר הידברות איתו ועם הממשלה, תוך כמה זמן יותקנו התקנות.
זבולון אורלב: אני אומר את הדבר הזה מאחר שדיברנו בסוגיה הזו כמה וכמה פעמים ואני מבין שלעניין הזה יש הסכמה עם---
מירב ישראלי: לגבי התוספת, נראה מה נכנס ומה לא.
זבולון אורלב: כשנגיע לגשר ונרצה לכלול דברים בתוספת, אז אני מקווה---
מירב ישראלי: זאת אומרת זה לא אמור להיות כל התנאים בתוספת, אלא רק מספר תנאים מרכזיים.
זבולון אורלב: מספר דברים בסיסיים, כדי להקטין את אי הוודאות, אנשים צריכים להיערך קדימה.
זבולון אורלב: אני מניח שניתן לשר חצי שנה להתקין את התקנות, אז גורמים פרטיים רוצים להיערך קדימה, שיהיו להם התנאים הבסיסיים.
יעקב פרידברג: השאלה אם אי אפשר לעשות ניסיון לנסות ולהביא את התקנות ביחד עם החוק, עד כמה שניתן.
זבולון אורלב: לפי תחושתי, כל עוד הוועדה קיימת, אז ודאי ש...
זבולון אורלב: אם היא מוסמכת לאשר חוק ראשי...
זבולון אורלב: נדבר על זה, נבחן את הדבר הזה, אבל מתוך הבנתי את המאטריה אני לא רואה את משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ערוך להגיש את התקנות באופן מיידי.
זבולון אורלב: אנחנו מסיימים את החוק הזה בין שלושה לארבעה שבועות, אנחנו מסיימים את ההכנה לקריאה השנייה והשלישית, אני לא רואה אתכם מוכנים לדיון על התקנות, זה לא רק שתניחו את התקנות, צריך לקיים עליו גם דיון.
זבולון אורלב: יש לכם הרבה התייעצויות, הלוואי שתגמרו את זה בחצי שנה.
זבולון אורלב: לכן אני לא מבין איך מר פרידברג אומר ש---
יובל אביעד: יש סעיף 67 שהוא קובע גם כלל מחמיר, הוא כלל שהוא יותר מחמיר בדרך כלל בחקיקה.
יובל אביעד: אם אתם רוצים, אני אקרא אותו; 'תחילתו של חוק זה בכפוף לאמור בסעיף קטן (ב) ביום כניסתן לתוקף של תקנות לפי סעיפים 10 ו-69, (בחוק זה – יום התחילה); תקנות ראשונות לפי סעיפים 10 ו-69 יותקנו בתוך שנה מיום פרסומו של חוק זה'.
יובל אביעד: כלומר בתוך השנה הזו אנחנו צריכים להביא את התקנות.
יעקב פרידברג: אני לא חיוויתי דעה אם זה ניתן לעשות, אני רק---
זבולון אורלב: נדבר על זה, זה עניין לכנסת, זה לא עניין של הממשלה.
זבולון אורלב: איפה יאושרו תקנות וכדומה זה עניין מובהק פנימי של הכנסת ובשביל זה יש כנסת ויש---
יובל אביעד: יש בעיה של צורך בהתייעצויות כל כך רבות, ש---
זבולון אורלב: אני לא יודע אם צריכים שנה, אבל לא חשוב, נדבר על זה בבוא הזמן.
זבולון אורלב: אבל הייתי רוצה, בכל זאת, בתוספת, את אותם דברים עקרוניים, כדי שגם המפעילים השונים, בין אם זה הארגונים ובין אם זה הגופים הפרטיים, כבר יהיה להם ציון דרך שנה מראש לאן פני הדברים הולכים, שאנשים יכולים פחות או יותר ל---
מירב ישראלי: אלה גם דברים שהרבה פעמים קבעו אותם בחקיקה הראשית עצמה, אם יש צורך באישורים או השכלה או דברים כאלה, רק פה אנחנו רוצים בכל זאת לאפשר גמישות לשר.
זבולון אורלב: בגלל שזה חוק חדש, זה לא חוק חינוך שכבר עובד 60 שנה, אלא דבר חדש, אנחנו רוצים להשאיר גמישות גם לציבור וגם לשר וגם לכנסת לא לעבור את הוויה דולורוזה של חקיקה ראשית של תזכירים וקריאות ראשונות ושנייה ושלישית, אלא להכניס את זה לתוספת, שהיא יותר גמישה לשינויים.
מירב ישראלי: עוד לא קראנו את סעיף 30.
מירב ישראלי: (מקריאה): "סמכויות פיקוח.
מירב ישראלי: 30.
מירב ישראלי: (א) לשם פיקוח על ביצוע הוראות לפי חוק זה, רשאי מפקח:     "(1) לדרוש מכל אדם למסור לו את שמו ומענו ולהציג בפניו תעודת זהות או תעודה רשמית אחרת המזהה אותו;      "(2) לדרוש מכל אדם הנוגע בדבר להציג בפניו כל ידיעה או מסמך שיש בהם כדי להבטיח את ביצוען של ההוראות לפי חוק זה או להקל על ביצוען; לעניין זה, "מסמך" – לראות מידע הנוגע לפעוטות השוהים במעון יום לפעוטות, דינים וחשבונות, תעודות, וכן חומר מחשב או פלט כהגדרתם בחוק המחשבים, התשנ"ה-1995.
מירב ישראלי: "(3) להיכנס למקום שיש לו יסוד להניח שפועל בו מעון יום לפעוטות, ובלבד שלא ייכנס למקום המשמש למגורים בלבד, אלא בהסכמת המחזיק בו או על פי צו של בית משפט;      "(4) לבצע מדידות וליטול דוגמאות, ולהורות על מסירת הדוגמאות לבדיקת מעבדה או על שמירתן לתקופה שיורה או לנהוג בהן בדרך אחרת;     "(5) לדרוש ממי שיש לו יסוד להניח כי מפר הוראה מההוראות לפי חוק זה, או תנאי מתנאי רישיון הפעלה, כי יפסיק את ההפרה כאמור".
מירב ישראלי: זה הסעיף שאמרנו שבעיקרון ניתן אותו לכל מפקח.
מירב ישראלי: אחרי זה (ב), אמרנו שנייחד אותו למי שקראנו לו 'מפקח בכיר'.
מירב ישראלי: "(ב) התעורר חשד לביצוע עבירה לפי חוק זה, רשאי מפקח שהוסמך לכך:
זבולון אורלב: בסוגריים 'מפקח בכיר'.
מירב ישראלי: "(1) לחקור כל אדם הקשור לעברה כאמור, או שעשויות להיות לו ידיעות הנוגעות לעברה כאמור; על חקירה לפי פסקה זו יחולו הוראות סעיפים 2 ו-3 לפקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות), בשינויים המחויבים;     "(2) לתפוס כל חפץ הקשור לעברה כאמור; על תפיסה לפי פסקה זו יחולו הוראות הפרק הרביעי לפקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש) (נוסח חדש), התשכ"ט-1969 (בסעיף זה – פקודת מעצר וחיפוש) בשינויים המחויבים;      "(3) לבקש מבית משפט צו חיפוש לפי סעיף 23 לפקודת מעצר או חיפוש ולבצעו; על חיפוש לפי פסקה זו יחולו הוראות סעיפים 24(א)(1), 26 עד 28 ו-45 לפקודת מעצר וחיפוש, בשינויים המחויבים"     ומה שאמרנו זה כך; לגבי סעיף קטן (ב) תהיה הסכמת השר לביטחון פנים, לגבי הכשרה והכשירות של מפקחים והם יהיו עובדי מדינה בלבד.
מירב ישראלי: זו הסכמה שהגענו אליה בישיבה הקודמת.
מירב ישראלי: רציתי לשאול לגבי סעיף קטן (א)(5).
מירב ישראלי: זה משהו שלא ראיתי בחוקים אחרים, בעצם מי שאמור לדרוש הפסקה של זה הוא הממונה ויש לו גם סמכות לעשות את זה, המפקח בדרך כלל לא, עד כמה שאני יודעת, דורש להפסיק.
יובל אביעד: בדקת היטב?
מירב ישראלי: עשיתי קצת סריקה.
יובל אביעד: תאפשרי לי זמן, כי אני חושב שזה קיים.
מירב ישראלי: אין שום בעיה, אבל זו לא הוראה שהיא מקובלת, עד כמה שראיתי.
יובל אביעד: בסדר, אני אעשה סקירה, כי אני חושב שהנוסח הוא נוסח שחוזר על עצמו.
יובל אביעד: זה לא נוסח שהמצאנו.
מירב ישראלי: כן, אבל בדרך כלל יש גם סמכות לממונה בהמשך לעשות את זה ואני לא בטוחה שלמפקח, כשהוא באתר ובודק את הדברים, זה מה שהוא צריך לעשות.
מירב ישראלי: תבדוק את זה.
זבולון אורלב: נשמע את ההערות של הארגונים, בבקשה.
שולמית ביסמנובסקי: סעיף 30(א)(1).
שולמית ביסמנובסקי: לגבי המושג 'מכל אדם', הייתי מבקשת לשאול אם אפשר לשנות את זה ל'מהמפעיל או מעובדיו', משום שכל אדם יכול להיות גם עובר אורח, יכול להיות הורה.
שולמית ביסמנובסקי: למה הוא צריך להיכנס לכל הנושא של כל אדם?
שולמית ביסמנובסקי: כל אדם זה קצת רחב מדי, הייתי מבקשת לשנות את זה 'לדרוש ממפעיל או מעובדיו למסור לו את שמו', וכולי, אם אפשר.
זבולון אורלב: מר אביעד, מה שהיא אומרת זה האם הכוונה שכל הורה שקשור לגן, המפקח יכול להגיד לו 'תציג', או האינסטלטור בא לתקן שם, אז הוא יגיד לו---
יובל אביעד: הנוסח הזה הוא נוסח שמשרד המשפטים מנהיג בכל החקיקה.
יובל אביעד: לגבי הפרשנות של אדם, חוק הפרשנות מגדיר מה הוא אדם לצורך העניין.
שולמית ביסמנובסקי: מה הוא אדם?
יובל אביעד: זה כולל תאגיד, כולל מקרים נוספים.
יובל אביעד: הנוסח הזה חייב להישאר כך כדי לאפשר למפקח לעשות את העבודה שלו בצורה טובה.
יובל אביעד: הוא לא תמיד יודע מי---
זבולון אורלב: אז הוא יכול להגיד לכל הורה---
מירב ישראלי: לא, הוא יכול להגיד לו 'אני הורה פה'.
זבולון אורלב: אבל הוא יגיד 'יש לי סמכות לדרוש מכל אדם'.
מירב ישראלי: כן, אבל זה אדם קשור.
זבולון אורלב: איפה כתוב אדם הקשור?
מירב ישראלי: 'הנוגע בדבר'.
מירב ישראלי: לא, ב-30(א)(1) זה כדי שהוא יידע מי הבן אדם, אחר כך---
יעקב פרידברג: הסיבה ב-(1) הוא צריך לדעת מי---
זבולון אורלב: הוא מגיע לגן,  אומר לו אדם 'מי אתה?'
זבולון אורלב: הוא אומר לו 'אני הורה', הוא רשאי להגיד לו 'תראה לי תעודת זהות'?
מירב ישראלי: איך הוא יידע שהוא לא המנהל?
יעקב פרידברג: כדי לדעת שהוא לא.
שולמית ביסמנובסקי: הוא צריך לשאול 'מי המנהל פה?'
שולמית ביסמנובסקי: , 'מי העובד?'
שולמית ביסמנובסקי: תשאל שאלה.
מירב ישראלי: לכל המפקחים---
זבולון אורלב: קודם כל את מדברת על כל אדם שנמצא בגן.
זבולון אורלב: אם מדובר על כל אדם שנמצא בגן, אני מתחיל להבין את העניין, אם כי אני מוכרח להגיד, כליברל, יש לי בעיה עם הדבר הזה.
מירב ישראלי: יש לו סמכות, למשל, אם הוא חושד שיש מקום שמתנהל כגן שהוא לא גן, למשל יש בפסקה (3) , 'להיכנס למקום שיש לו יסוד להניח שפועל בו מעון יום', ללא רישיון, הוא בודק את זה.
מירב ישראלי: הסמכות היא סמכות רגילה של---
שולמית ביסמנובסקי: הוא יכול לשאול 'מי מפעיל פה את הגן?'
שולמית ביסמנובסקי: 'מי עובד פה?'
שולמית ביסמנובסקי: ולבקש ממנו תעודת זהות.
יעקב פרידברג: הוא אומר 'לשם פיקוח על ביצוע ההוראות לפי חוק זה'.
יעקב פרידברג: כמובן שזה לפי חוק זה.
יעקב פרידברג: הוא לא יעלה לאוטובוס ויתחיל לשגע אנשים.
יעקב פרידברג: כי זה 'לפי חוק זה'.
זבולון אורלב: ואם האדם עמד מטר מחוץ לגדר של הגן?
יעקב פרידברג: אז כנראה שהוא מפעיל.
זבולון אורלב: חברים, יש לכם בעיה לכתוב 'לדרוש מכל אדם הנמצא בגן'?
יובל אביעד: זה צריך לעבור למחלקה---
יעקב פרידברג: אני חושב שזה מצמצם את יכולת הפיקוח שלו.
זבולון אורלב: אם אתם מתכוונים לאנשים שהם גם מחוץ לגן, אז תאמרו.
זבולון אורלב: קודם כל בואו נברר את המהות, אחרי זה נדבר על הנוסחאות המשפטיות.
זבולון אורלב: אני מבין שהמהות היא שמדובר על כל אדם שנמצא בגן.
זבולון אורלב: אני אומר את זה בהסתייגות, אני לא ב...
זבולון אורלב: אני שואל, האם יש לכם כוונה גם לאנשים שנמצאים מחוץ לגן?
תמר אלמוג: לא מחוץ לגן, זה מי שקשור לגן.
זבולון אורלב: מה זה קשור לגן?
תמר אלמוג: הוא הורה, הוא עובד, הוא ספק.
זבולון אורלב: כלומר, אם הוא הורה, אז אפשר ללכת אליו הביתה ולהגיד לו 'תציג תעודת זהות'?
תמר אלמוג: ברור שלא.
זבולון אורלב: אני שאלתי, תמר, אם אפשר להתרכז בשאלות שלי, האם כוונתכם שהמפקח רשאי לדרוש מאדם שנמצא מחוץ לגן להזדהות?
מירב ישראלי: במקרים מסוימים לדעתי כן.
מירב ישראלי: אתה חייב לקרוא את זה עם הרישא
זבולון אורלב: אני רוצה קודם כל את המהות.
מירב ישראלי: הרישא אומרת 'לשם פיקוח על ביצוע ההוראות לפי חוק זה'.
זבולון אורלב: אז את אומרת שלשם הביצוע יש סיטואציה שגם אדם מחוץ---
מירב ישראלי: לא יודעת, יכול להיות.
זבולון אורלב: אני רוצה לדעת.
זבולון אורלב: אני לא מוכן לתת את הסמכות הזאת, אלא אם כן תשכנעו אותי שיש צורך, לצורך ביצוע החוק הזה ש---
מירב ישראלי: המשרדים של הגן נמצאים בבניין אחר והוא רוצה ללכת לראות במשרד.
זבולון אורלב: נכתוב 'גם במשרדים של הגן', אין בעיה.
מירב ישראלי: זה 'לשם פיקוח על ביצוע הוראות חוק זה'.
זבולון אורלב: מירב, הולכים לתת פה סמכויות---
מירב ישראלי: קצת אמונה במפקחים.
זבולון אורלב: אין לי אמונה במפקחים.
מירב ישראלי: זו בעיה מאוד קשה, לדעתי.
זבולון אורלב: יש לי אמונה במה שכתוב.
מירב ישראלי: אז 'לשם פיקוח על ביצוע הוראות חוק זה'.
זבולון אורלב: אז מה האזרח בחוץ יגיד לו?
זבולון אורלב: שזה לא לשם הביצוע?
זבולון אורלב: יתחיל ויכוח?
יעקב פרידברג: לא, אז הוא יראה לו תעודה והוא כנראה יבין שהוא לא רלוונטי.
זבולון אורלב: 'לא רוצה להראות לך תעודה'.
זבולון אורלב: אני אעבור ליד הגן, יבוא אליי מפקח, 'תראה לי תעודת זהות', אני אגיד לו, 'סליחה, מי אתה?'
זבולון אורלב: , הוא יגיד 'אני מפקח במשרד...'
זבולון אורלב: , 'מי אתה?
זבולון אורלב: לא מכיר אותך'.
מירב ישראלי: ואם אתה מאבטח שעומד מחוץ לשער?
מירב ישראלי: אני לא יודעת, אולי יש מקרים שזה כן לשם פיקוח.
שולמית ביסמנובסקי: לכן אמרתי 'מהמפעיל או מעובדיו', וזה פותר לך את הבעיה.
מירב ישראלי: אבל זה לא בהכרח.
זבולון אורלב: לא, זה לא רק עובדיו, יכול להיות שהוא לא עובד שלו, יש גם מתנדבים, יש אנשים אחרים שנכנסים לגן.
שולמית ביסמנובסקי: אז מי שנמצא בגן?
מירב ישראלי: לא, אם המשרד הוא לא בגן והוא רוצה את המסמכים?
גלי עציון: סליחה, המשרד מופיע בסעיפים אחרים.
גלי עציון: כן, מהמשרד את מבקשת מסמכים, זה מכח הנוגע בדבר.
מירב ישראלי: אז מה?
מירב ישראלי: אבל לזהות בן אדם הוא צריך?
מירב ישראלי: לדרוש ממנו מידע הוא צריך?
גלי עציון: אדם שנמצא במקום בלבד.
מירב ישראלי: לא, גם במשרד.
יובל אביעד: מירב, הדגש הוא על הידיעה.
קריאה: יש שם עובד, והוא אומר 'לא רוצה לתת לך', עכשיו ייתנו פייט בתוך הגן?
זבולון אורלב: אם יש אדם בגן שנמצא ולא מזדהה, אני, במקום ממונה, סוגר את הגן באותו יום.
זבולון אורלב: אדם מסתובב בגן ולא יודעים מי הוא?
זבולון אורלב: מה הדבר הזה?
קריאה: לא, הוא עובד, אבל---
מירב ישראלי: אנחנו ממציאים פה את הגלגל?
מירב ישראלי: יש הרבה חוקים של פיקוח, זה לשם פיקוח, יש למפקח סמכויות.
זבולון אורלב: אם אפשר לקבל דוגמאות בחוקים אחרים.
יובל אביעד: כן, חוק אוויר נקי למשל, סעיף 43.
אדווארד וייס: מה שרלוונטי זה הידיעה ולא איפה שאדם נמצא.
אדווארד וייס: הידיעה חשובה לצורך הפיקוח, כדי לדעת אם אכן מתקיימים התנאים.
אדווארד וייס: אם אדם נמצא בתוך הגן או קילומטר מהגן זה לא כל כך משנה.
אדווארד וייס: למשל, אני אפנה את יושב ראש הוועדה לחוק הפיקוח על המעונות.
אדווארד וייס: יש בסעיף 7, 'סבר מפקח כי יש לאדם ידיעות, או מסמכים הנוגעים לחוסה, לניהולו, לאחזקתו של המעון', המוקד הוא בידיעה.
אדווארד וייס: הידיעה צריכה להיות רלוונטית לביצוע התפקיד, המיקום לא צריך להיות כל כך רלוונטי לעניין הזה.
אדווארד וייס: גם בפקידי סעד יש אותו נוסח.
מירב ישראלי: אתם הרי יודעים שבכל החוקים למפקחים יש את הסמכויות האלה, אז גם נתחיל לשאול אם באוויר נקי הוא יכול ללכת לשכנה, או בזה הוא יכול...
מירב ישראלי: הרי יש לו סמכויות, הוא מפקח.
מירב ישראלי: הוא צריך לפי הרישא---
גלי עציון: אבל פה זה מקום מוגדר, להבדיל מאוויר נקי.
מירב ישראלי: לא, אבל אם הוא צריך לפי הרישא לעשות את זה לשם פיקוח, יש דברים בחוק שהוא יודע שצריכים להתקיים.
מירב ישראלי: הוא יודע שצריך התנאים לרישיון, הוא יודע שזה...
מירב ישראלי: ואם יש אנטנה סלולרית 30 מטר משם, אולי הוא צריך ללכת לשאול שם משהו.
מירב ישראלי: אנחנו לא יכולים לצפות את כל המקרים, מה העקשנות הזו?
גלי עציון: אבל לא יכולה להיות לו סמכות לכל דבר.
גלי עציון: גם אם יש אנטנה, גם אם יש זה, הוא לא יכול לפנות לכל אדם.
יעקב פרידברג: גלי, זו סמכות לבקש תעודה כדי לוודא שהאדם רלוונטי.
לוי: אם ההורה הביא את הילד לגן ואין לו תעודת זהות, מה הוא יעשה?
גלי עציון: לא, אין לו סמכות לבקש מכל אדם תעודה.
גלי עציון: לא. יש הבדל בינו לבין שוטר.
זבולון אורלב: למה אי אפשר בסעיף (1) לכתוב את מה שכתוב בסעיף (2), לדרוש מכל אדם הנוגע בדבר, או שלדעת המפקח הוא נוגע בדבר.
מירב ישראלי: אם אתה מחבר את זה לשם פיקוח וביצוע הוראות, אז הוא לא יכול לקחת למישהו שלא נוגע בדבר.
מירב ישראלי: זה אותו דבר, מה שאתה אומר.
זבולון אורלב: בסדר, אבל ב-(2) את בכל זאת כותבת 'מכל אדם הנוגע בדבר'.
מירב ישראלי: כן, אבל, שוב, הרעיון הוא שהוא צריך לדעת אם הוא נוגע בדבר או לא.
מירב ישראלי: ככה הוא יידע אם הוא נוגע בדבר.
זבולון אורלב: אז שיהיה כתוב 'שלדעתו הוא נוגע בדבר'.
יעקב פרידברג: סעיף קטן (1) הוא מסננת.
יעקב פרידברג: אדם בא, הוא רוצה---
זבולון אורלב: למה אי אפשר לכתוב 'לדרוש מכל אדם שלדעת המפקח הוא נוגע בדבר'.
מירב ישראלי: אבל איך הוא יידע אם הוא נוגע בדבר?
זבולון אורלב: הוא נמצא במקום, הוא במשרדים, מה שאת אמרת.
יעקב פרידברג: אתה מבקש לכתוב את שיקול הדעת שלו.
יעקב פרידברג: הוא חייב להפעיל פה שיקול דעת בכל מקרה.
יעקב פרידברג: כל אדם שהוא מבקש ממנו תעודה, אז זה מי שהוא חושב שהוא צריך---
זבולון אורלב: לא, פה נתת לו צ'ק פתוח.
זבולון אורלב: זה לא עניין של הגנים הפרטיים, מה זה מעניין אותם בכלל?
זבולון אורלב: אם לוקחים כל אדם או לא כל אדם, אני לא יודע מה בדיוק זה עניינכם, אבל כאזרחים במדינה.
זבולון אורלב: זה בסדר גמור שאתם דואגים לזכויות האזרח.
זבולון אורלב: מצד הגנת הזכויות של הפרט, לא הייתי רוצה לחוקק חוק שלמפקח יש זכות לגשת לכל אדם, אאוט אוף דה בלו, ולהגיד לו...
זבולון אורלב: צריך להגביל אותו.
זבולון אורלב: אז למה אי אפשר לכתוב מה שכתוב ב-(2)?
יעקב פרידברג: זה רק לבקש תעודה, אדוני.
זבולון אורלב: לא רוצה, אני רוצה לשמור על הזהות שלי.
זבולון אורלב: תגיד לי, אני רשאי לבקש ממך עכשיו שתזדהה, כשאנחנו נפגשים בחוץ?
מירב ישראלי: לא כתוב 'לשם פיקוח על הוראות חוק' ואין לך תעודה של מפקח.
מירב ישראלי: מפקח, זה סמכויות של פיקוח.
גלי עציון: לבקש מכל אדם זה סמכויות שוטר.
יובל אביעד: בואו נקרא את פקודת הפרוצדורה הפלילית, סעיף 2, כמובן שצריך לעשות התאמות: 'קצין משטרה, בדרגת מפקח ומעלה, או כל קצין אחר, או סוג אחר של קצינים, המורשים בכתב, בדרך כלל או במיוחד, על ידי שר המשפטים, לערוך חקירות על ביצוע עברות, רשאי לחקור בעל פה כל אדם---
מירב ישראלי: זה לא זה.
שולמית ביסמנובסקי: זה מפקח בכיר.
זבולון אורלב: מר אביעד, תגיד לי מה כתוב בחוק זיהום אוויר.
יובל אביעד: סעיף 43(א): 'התעורר חשד לביצוע עברה לפי חוק זה, רשאי ממונה או מפקח...'.
זבולון אורלב: התעורר חשד.
יעקב פרידברג: לפי חוק זה.
יעקב פרידברג: זה מה שכתוב בסעיף 30.
מירב ישראלי: לא, צריך להבחין.
מירב ישראלי: יש את סעיף קטן (א), שזה לא ביצוע עברה, זה הפיקוח הכללי, ויש את סעיף קטן (ב), שזה רק סמכויות אם יש חשד לביצוע עברה.
מירב ישראלי: צריך להבחין בין שני הדברים.
מירב ישראלי: עקרונית מפקח רגיל בסעיף קטן (א), זו סתם דוגמה ששלחו לי עכשיו, יכול לדרוש מכל אדם תעודת זהות, זו הצעה שעכשיו הונחה על שולחן ועדה, שהיא כמעט סופית.
מירב ישראלי: בכל החוקים זה ככה.
יובל אביעד: בסעיף 43(א)(1) בחוק אוויר נקי---
מירב ישראלי: אנחנו ממציאים את הגלגל עכשיו?
מירב ישראלי: זה לשם פיקוח על הוראות חוק זה.
יובל אביעד: 'ידרוש מכל אדם', את תפגעי בחקיקה של משרד המשפטים מכאן ולהבא.
יובל אביעד: את צריכה להתחשב בהם.
זבולון אורלב: מה אכפת לך להוסיף 'מכל אדם שלדעת המפקח---
מירב ישראלי: איך הוא יודע אם הוא נוגע בדבר?
מירב ישראלי: בשביל זה הוא מבקש ממנו את תעודת הזהות.
זבולון אורלב: בגלל שהוא רואה אותו במקום, הוא רואה אותו---