GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רותם זהבי: מתוך הניסיון וממה שתיארת בהתחלה אני חושב זו הדרך הנכונה.
רותם זהבי: הייתי אומר עוד כמה דברים.
רותם זהבי: הרבה מאוד דברים שכתובים כאן נמצאים בחוק תכנון ובנייה, אמרה את זה טלי שרמן.
רותם זהבי: חוק תכנון ובנייה לא שוקט על שמריו, הוא כל הזמן מתפתח עם השנים.
רותם זהבי: אם אנחנו נעשה ישיבה כזאת בעוד עשר שנים, סביר להניח שחלק מהדברים האלה שעדיין לא רשום יהיו כבר בפנים.
רותם זהבי: לכן הדבר הזה צריך להיות מה שנקרא 'לגייס את הציבור'.
רותם זהבי: מה שאתה עושה עכשיו זה לגייס את הציבור דרך השגרירים שאתה אספת כאן מסביב לשולחן.
רותם זהבי: זה לדעתי הדבר הנכון.
רותם זהבי: בסיכום הישיבה, הייתי מציע ראשית כל שארגון "בטרם" ישב עם ארגון הקבלנים וממש ישבו על פרטי פרטים.
רותם זהבי: זאת אומרת מה הם יעשו, הפלייר הזה שהם נותנים, מה הם לא יכולים לעשות, איפה הם יכניסו את זה למשל בכרזה שקבלן מפרסם, אולי להכניס את זה בסעיף קטן וכדומה.
רותם זהבי: כל מיני דברים שיקדמו את העניין של הפרסום והחדרה לתודעה של הציבור בפלייר ובכל החומר שמופץ לקראת פרויקט כזה או אחר.
רותם זהבי: באיזו צורה ארגון הקבלנים יחשוף את העניין הזה לציבור הרחב, לציבור הקבלנים שלו, לקהל הרחב וכדומה?
זבולון אורלב: משרד הבריאות בבקשה.
יצחק ברלוביץ: אני יושב ראש המועצה הלאומית לבטיחות בית ופנאי.
יצחק ברלוביץ: הנושא הזה כמובן נדון במסגרת המועצה מספר פעמים.
יצחק ברלוביץ: אני חושב שזה דבר מאוד חשוב לקידום.
יצחק ברלוביץ: אני גם מצטרף לגישה של מגן דוד אדום שבית הוא בית בטוח מגיל אפס ועד גיל מאה ועשרים.
יצחק ברלוביץ: אני חושב שלהתחיל עם ילדים זו התחלה מצוינת.
יצחק ברלוביץ: כלומר, זה נושא מאוד אטרקטיבי, נושא שיעבור וכן הלאה.
יצחק ברלוביץ: לדעתי מה שחשוב כרגע זה לסיים את העבודה שכבר התחילה ולנסח את הדרישות עליהן אנחנו מדברים ולצאת לדרך.
יצחק ברלוביץ: אני חושב שאנחנו מאוד קרובים.
יצחק ברלוביץ: בפרק הזמן שהנושא היה בידיים של כל גורם רלוונטי, הוא מספיק כדי שאנשים יעברו, יקראו, יעירו את הערותיהם, יוסיפו את מה שיש להם להוסיף ואפשר לקבוע לוח זמנים.
יצחק ברלוביץ: לומר שלמי שיש עוד הערות בבקשה לשלוח אותן לארגון "בטרם" ומרגע זה נסתפק בהערות הקיימות, ננסח אותן ונצא לדרך.
יצחק ברלוביץ: ברור לי שבעוד כמה שנים יהיו תיקונים, תוספות ושינויים, אבל חייבים להתחיל את הדרך כי אנחנו מתעסקים עם זה תקופה ארוכה מדי.
יצחק ברלוביץ: אני חושב שצריך לסיים אותה ולצאת לדרך.
יצחק ברלוביץ: זאת לאור העובדה שעד לרגע זה מעולם שום גוף ושום גורם לא התנגד לעצם הרעיון ולתהליך הוולונטרי, לא הייתה הסתייגות לא מגורם ממשלתי ולא מאף ארגון וולונטרי כל שהוא.
יצחק ברלוביץ: אני חושב שלא השתתפתי בהרבה ישיבות מהסוג הזה שבו היה כזה קונצנזוס לנושא.
זבולון אורלב: האמת שאני חששתי כל הזמן מהממשלה.
זבולון אורלב: אחרי שדיברתי עם הנשיא והבנתי, קראתי טוב את דבר, כבר לא הייתי מודאג מהצד הוולונטרי.
זבולון אורלב: הייתי מוטרד רק מהממשלה.
זבולון אורלב: היום אני מוכרח להגיד לך, היות ואתה הגורם הבכיר בממשלה שעוסק בסוגיה הזאת כראש הוועדה הבין משרדית, דברייך מאוד חשובים.
זבולון אורלב: דרך אגב, דוקטור יצחק ברלוביץ שהוא גם המנכ"ל של בית החולים וולפסון בחולון, הוא גם ייסד עוד מהלך וולונטרי להבטיח את בטיחותם של ילדים.
זבולון אורלב: כשמגיע ילד לבית חולים ומתברר שהוא נפגע באיזו תאונה, בית החולים מדווח מיד לעירייה בחולון.
זבולון אורלב: הוא מתריע ואומר, ילד נפגע בגן מאיזו נדנדה, לכו מיד לתקן את הנדנדה.
יצחק ברלוביץ: יש מחויבות גם של בת ים וגם של חולון, לטפל בדיווח תוך 48 שעות.
זבולון אורלב: זה עבר לבתי חולים אחרים?
זבולון אורלב: אגב, הכל וולונטרי.
יצחק ברלוביץ: ישנם בתי חולים שהגיעו אלינו ללמוד את השיטה כדי להתקדם באותה דרך.
זבולון אורלב: כדי שלא יפגע עוד ילד מאותה פגיעה.
יצחק ברלוביץ: גם בנינו בסיס נתונים על בסיס המקרים שמגיעים אלינו מדי שנה, יש לנו בסיס נתונים שאוסף את כל הנתונים ולא רק את הנתונים הרגילים המחייבים, אלא באמת את כל הפרטים של כל תאונה ותאונה, כדי שהיא תהווה גם בסיס נתונים לצורך התערבות.
זבולון אורלב: הגברת מירי כהן רוצה להשלים.
זבולון אורלב: את מנהלת תחום בכיר?
מירי כהן: בתחום עזרה ראשונה, אבל אני בין הגורמים המובילים והדוחפים במשרד להקמת המועצה הלאומית לבטיחות בית ופנאי והנושא הזה בוער בעצמותינו, לדעתי, אצל רוב האנשים שיושבים כאן מסביב לשולחן ובוודאי אצל דוקטור יצחק ברלוביץ כיושב ראש המועצה.
מירי כהן: משרד הבריאות בוודאי מברך על התהליך, על היוזמה.
מירי כהן: הוא בין הגורמים הדוחפים ליוזמה הזאת.
מירי כהן: אנחנו גם כמועצה וגם כמשרד בהחלט חושבים שיש מקום לתקן.
מירי כהן: אנחנו חושבים שיש באמת מקום לבית בטוח לילדים ולא רק לילדים, שזה יהיה כחובה.
מירי כהן: זה החזון שלנו שכל אחד, ילדים ומבוגרים בכל תהליך החיים יגורו בבית בטוח.
מירי כהן: זה צריך להיות.
מירי כהן: אני מניחה שהתפיסה הזאת רווחת בקרב כולם.
מירי כהן: חלק מהפעילות ממילא מתבצעת היום.
מירי כהן: בטופס 4 יש כבר את הדרישות.
מירי כהן: כמו שנאמר גם התקן הזה, התו הזה בעצם בא ומאגד בתוכו דברים שממילא קיימים.
מירי כהן: לדעתנו צריך להיות סטנדרט שבסופו של תהליך הוא יהיה חובה.
מירי כהן: אנחנו חושבים שנכון להתחיל כתו תקן וולונטרי.
מירי כהן: נפגשנו גם דוקטור יצחק ברלוביץ וגם בהשתתפות ארגון "בטרם" עם התאחדות הקבלנים לשמוע את עמדתם.
מירי כהן: שמחנו לשמוע שיש כאן נכונות מצדם לקדם את המהלך.
מירי כהן: הכוונה שלנו לפנות באופן רשמי למכון התקנים ולבדוק את פעילותם.
זבולון אורלב: אם הם יתפנו אליכם.
מירי כהן: אני מניחה שאת זה נוכל לקדם, אני מניחה שיש נכונות מצד כל הגורמים.
מירי כהן: אני אומרת שוב שדבר ראשון, תקן וולונטרי זאת המטרה ומשם להתקדם.
מירי כהן: בוודאי נושא של הפרסום והמודעות הוא סופר חשוב.
מירי כהן: אני מניחה שזה כמובן יהיה בד בבד משולב עם פעילות כל הגורמים ביחד כדי לקדם את הנושא הזה.
מירי כהן: לדעתי אם נצא עם תו תקן וולונטרי ממילא זה יהפוך לנורמה שיהיה לכולנו יותר קל ליישם אותה בהמשך.
מירי כהן: אני חושבת וכמו שנאמר כאן, אחרי המעשים נמשכים הלבבות.
מירי כהן: ברגע שנתחיל עם הפעולה הזאת הדברים יתקדמו ויתפסו תאוצה.
מירי כהן: אין ספק שנושא המיתוג שאמרו נציגי התאחדות הקבלנים, אני משוכנעת שתהייה לו חשיבות מאוד גדולה בקרב הציבור.
מירי כהן: שוב, זה צריך להתבצע מכל הכיוונים של הסברה, תקינה, פעילות להגברת המודעות.
מירי כהן: עלו כאן רעיונות נוספים ואנחנו בהחלט לא רק שמברכים אלא גם נותנים כתף.
יצחק ברלוביץ: במשפט אחד, אני חושב שאנחנו נעזר/נשתמש בתחנות בריאות המשפחה, מה שנקרא תחנות טיפות חלב ככלי לצורך קידום הנושא הזה.
יצחק ברלוביץ: כלומר מאחר וכל אימהות ישראל, מרביתן, מגיעות לתחנות בריאות המשפחה במדינת ישראל, זו בעצם דרך לקדם את התחום אצל האנשים שמגיעים אלינו.
יצחק ברלוביץ: זה גם מתייחס לא רק לקניית דירה אלא גם לנושא של ההתנהגות הנכונה, גם לגבי התחזוקה והטיפול השוטף של דירה כדי למנוע תאונות.
זבולון אורלב: המשרד לבטחון פנים, רפ"ק אבי הדי, מה תפקידך במשטרה?
אבי דיכטר: ראש חוליית בילוש נוער.
אבי דיכטר: העמדה שלנו כמשטרה שאמונה על שמירת שלום הציבור, בוודאי ובוודאי שכל דבר שיגרום לשגרה בבטחון הציבור, לרבות תקנות בנייה או כל דבר אחר, נשמח לצעד כזה ובפרט לטובת ילדים.
אבי דיכטר: כמי שחקר בעבר לא מעט תיקים של ילדים נפגעו ואף איבדו את חייהם, זה מצער כל פעם מחדש וקשה, אני דווקא מאוד תומך בעניין הזה.
זבולון אורלב: המשרד לבטיחות וגיהות.
אנדרי מטיאס: אני רוצה לציין שבנוסף שאני נציג המוסד לבטיחות ולגיהות הייתי שותף לכתיבת התו של "בטרם", חבר בוועדת פיזלר, וחבר המועצה הלאומית לבית ופנאי.
אנדרי מטיאס: לדעתי זה מהווה בסיס וצריך למזג, לעשות עבודה נוספת, למזג בין המסקנות המופיעות בוועדת פיזלר לבין משרד הבינוי והשיכון ולהוציא איזו רשימת בדיקה, רשימת ביקורת.
אנדרי מטיאס: רשימה שתפורסם בציבור הרחב וכל אחד יוכל ללכת ולקחת את הרשימה הזאת ולבדוק אם הבית שנבנה או שהוא הולך לרכוש הוא אכן בית בטוח.
אנדרי מטיאס: אם הוא לא יכול לעשות את זה לבד שייתן למומחה שיבדוק לו לפי רשימת ביקורת.
אנדרי מטיאס: לדעתי כאן צריכה להיות עוד עבודה קטנה ואפשר לעשות את זה במהירות.
אנדרי מטיאס: מכון התקנים, למרות שהוא לא נמצא כאן, יש לו הרבה מאוד תקנים, ותקנים רבים הם תקנים וולונטריים.
אנדרי מטיאס: אין שום מניעה למי שרוצה לעבוד לפי התקן ומי שלא לא.
אנדרי מטיאס: לכן לדעתי כרגע אין צורך לחייב שתו כזה יהיה תו חובה.
אנדרי מטיאס: אנחנו תומכים בכך, באמת מברכים שהתו הזה יהיה קיים, וולונטרי וכל אחד יוכל לבדוק.
אנדרי מטיאס: אני לא חושב שיש מניעה שגם מכון התקנים יכין תקן כזה שיהיה וולונטרי.
אנדרי מטיאס: יש לו את הניסיון לכך.
אנדרי מטיאס: בעוונותיי אני גם משמש כיושב ראש של מתקני משחק של מכון התקנים, 1498 זה התקן המפורסם לבטיחות מתקני משחק.
אנדרי מטיאס: התקן חי ופועל והתוצאה הייתה שהתקן הזה היה גם כן תקן וולונטרי מספר שנים, הציבור למד, הציבור הבין ואחר כך הגיעו למסקנה שהתקן הזה הפך להיות לתקן רשמי.
אנדרי מטיאס: כלומר תקן חובה.
אנדרי מטיאס: דבר נוסף שאני בהחלט תומך בו, מספר מקרי המוות בשנה, לא מתאונות דרכים, לא מתאונות עבודה, ולא מתאונות אחרות בבתי הספר, חס ושלום, כלומר המספר הממוצע של מקרי המוות בישראל - - -
זבולון אורלב: בבתי הספר כבר מעל עשר שנים לא נהרג תלמיד בתוך מתקן בית הספר.
זבולון אורלב: מאז המקרה בבית ספר לוריא בירושלים.
אנדרי מטיאס: ונפילת התקרה בבאר שבע.
אלי יפה: גם במתקן כדור סל לפני שנה, זה לא בתוך בית ספר אלא במגרש הספורט של בית הספר.
אנדרי מטיאס: מספר תאונות המוות בשנה של תאונות בית ופנאי, או תאונות שאין להן סיבה מוגדרת, עומד בממוצע שנתי או רב שנתי בין 700 או 800 הרוגים, תקנו אותי אם אני טועה, תאונות שהן לא תאונות דרכים ולא תאונות עבודה וכדומה.
אנדרי מטיאס: צריך לזכור שבית בטוח לילדים הוא בית בטוח גם למבוגרים.
אנדרי מטיאס: זה לא משנה כמו שאמרו כאן חבריי, לכן אין שום סיבה שיהיה רק בית בטוח לילדים.
אנדרי מטיאס: בית הוא בית בטוח.
אנדרי מטיאס: אפשר לתת תו לבית בטוח.
אנדרי מטיאס: יש רשימת בדיקה ואנשים יכולים לבדוק אם אכן כן.
אנדרי מטיאס: אנחנו בהחלט תומכים בכך וניתן את כל העזרה הדרושה.
זבולון אורלב: יכול להיות שמבחינה מהותית אתה צודק, אבל מנקודת מבטנו הדגש חייב להיות על הילד, אני גם חושב שזה מקדם המכירות הטוב ביותר.
זבולון אורלב: קל יותר לשכנע ציבור "דאג לשלום הילדים, אלו הילדים שלך דאג לשלומם".
זבולון אורלב: כשאתה אומר "דאג לעצמך" הוא פחות דואג.
זבולון אורלב: אני חושב שמקדם המכירות של הילדים הוא מאוד משמעותי.
אנדרי מטיאס: מבחינת מקדם מכירות, אני בהחלט מסכים.
זבולון אורלב: אם המקדם הזה מקדם גם את המבוגרים וזה בסדר גמור.
אנדרי מטיאס: אני מסכים בהחלט, אבל אם למשל קיים גלאי גז –דליפה, מתריע על רמת גז מסוימת בחלל, זה בטוח לילדים ובוודאי שזה בטוח גם למבוגר.
זבולון אורלב: אותו הדבר גם עם הזכוכית.
זבולון אורלב: זקן נתקל בזכוכית לא פחות מילד.
אנדרי מטיאס: אנחנו יכולים להבטיח את כל העזרה המקצועית שלנו.
זבולון אורלב: מירי רצון מקופת חולים מאוחדת.
מירי רצון: אני אחראית על תחום התפתחות הילד בקופה.
מירי רצון: אני רוצה להוסיף כמה הדגשות לדיון שמתקיים ובעיקר לא בעניין תחום התקנים ומה לעשות, זה לא התחום שלי.
מירי רצון: התחום שלי הוא תחום הילדים והחינוך.
מירי רצון: אני חושבת שבנושא של המודעות, אני מסכימה עם הדברים שנאמרו, בנושא של המודעות צריך לקחת בחשבון ולהדגיש את האחריות ההורית.
מירי רצון: מודע זה לא מספיק.
מירי רצון: אני שומעת משיחות ברדיו ובטלוויזיה, נשרף הזה והזה לא היה תקן או שהעירייה לא תיקנה או בבית שלי הקבלן עשה כך וכך.
מירי רצון: אבל כהורה אני צריכה לקחת אחריות, את מלוא האחריות על הבטיחות של הילדים שלי.
מירי רצון: בנקודה של המודעות אני חושבת צריך לקחת את זה בחשבון כולל הדגשה של מערכת החינוך, בית הספר וגנים שגם הם אחראים לבטיחות הילדים.
מירי רצון: צריך לקחת בחשבון בכל הנושא של המודעות והאחריות את השונות בתנאי המגורים ובמבנים השונים.
מירי רצון: יש לנו אוכלוסיות שונות ותנאי מגורים שונים ותנאי חיים שונים.
מירי רצון: אצל כולם צריכה להיות האחריות והמודעות.
מירי רצון: בפניה לציבור, לשים דגש לשונות התרבותית מה ידבר אל מי ואיך, כדי שיותר אנשים יוכלו להתחבר ולהזדהות עם הרעיון.
מירי רצון: לדעתי צריך גם אולי לשתף את הילדים, את הנערים לפחות, לנושא הבטיחותי במערכת.
מירי רצון: דבר נוסף לדעתי שצריך לקחת בחשבון זה שלפחות 10% מכלל אוכלוסיית הילדים הם ילדים עם צרכים מיוחדים שצורכים ברמה כזאת או אחרת, ברמת קושי כזאת או אחרת, את התפתחות הילד.
מירי רצון: זה נתון כלל עולמי.
מירי רצון: כשאנחנו מדברים על בטיחות בבית, בגן ובבית הספר צריך לקחת בחשבון שלאותם הילדים, יש כאלה שסורגים לא יספיקו להם, אני מקצינה.
מירי רצון: בתכנית הזאת אני מבקשת להכניס איזו התייחסות גם לנושא את  הילדים ששליטתם במעשיהם פחות טובה     	כמובן שאני חושבת שצריך להכניס גם את המבנים הקיימים כי רוב האוכלוסייה גרה במבנה קיים.
דיאן לוין זמיר: אני משירותי בריאות כללית, מנהלת המחלקה לחינוך וקידום בריאות.
דיאן לוין זמיר: ראשית אני רוצה להביע תמיכה בכל התהליך שנאמר, אני גם חברה חדשה במועצה הלאומית לבטיחות ובריאות הילד וגם חברה במועצה לקידום בריאות.
דיאן לוין זמיר: אני רוצה לציין משהו מאוד מיוחד שקורה כאן.
דיאן לוין זמיר: במתן תמיכה וביישום ובהטמעה של תהליך וולונטרי שכזה, כשהוא יקרה, לפי דעתי זה דורש הערכה מאוד משמעותית שתלווה את התהליך כדי שיהיה אפשר ללמוד מה תהליך מיוחד שכזה נותן ותורם.
דיאן לוין זמיר: ניתן לאחר מכן, נאמר שבאמצעות גיוס המשאבים המקצועיים והניהוליים של כל הגורמים להעריך מהי התוצאה.
דיאן לוין זמיר: זה בעצם יכול להיות תקדים לעוד תהליכים חשובים שיקרו בשיתוף הקהל ושיתוף הגורמים.
דיאן לוין זמיר: אני כבר ממליצה לחשוב על איך התהליך הזה יעבור הערכה ומה ניתן כן לעשות איתו.
דיאן לוין זמיר: לדעתי ללמוד באופן ציבורי זה חיוני ואנחנו חייבים את זה לעצמנו וגם לציבור.
דיאן לוין זמיר: בתוך התחום של בית בטוח, למרות שזה נמשך לדיון נוסף שצריך לקיים בוועדה לזכויות הילד, נושא הבטיחות של הילד, הבית הבטוח כולל גם את החשיפה לעישון כפוי.
דיאן לוין זמיר: עשרות אחוזים של ילדים במדינת ישראל חשופים לעשן סיגריות בתוך הבית.
דיאן לוין זמיר: אחת הבעיות היא כמובן הבעיה הבטיחותית המידית של הדלקות וכדומה.
דיאן לוין זמיר: מעבר לזה הבעיות שאנחנו רואים אותן במידי ובטווח הארוך במחלות ילדים כמו מוות בעריסה וכדומה.
דיאן לוין זמיר: כך שבאמצעות מנשר, בהדרכה, בשיתוף הקהל לגבי הבית הפיזי שאולי להיות בטוח יותר.
דיאן לוין זמיר: אולי גם להשתמש בבית בצורה בטוחה, להתנהל בצורה בטוחה בבית.
דיאן לוין זמיר: אנחנו ממליצים להוסיף גם את הנקודה הזאת של הבטיחות המידית בנושא של עישון.
זבולון אורלב: להוסיף לאיפה?
דיאן לוין זמיר: הדלקת אש בתוך הבית.
זבולון אורלב: את מדברת על חוברת ההסברה שהם יכינו?
דיאן לוין זמיר: בהסברה שתהייה לקהל, לא בתקן של הקבלנים אלא הסברה ושיתוף הקהל כאן הם חיוניים.
דיאן לוין זמיר: אם לא ישתמשו במתקן באופן בטוח אז לא יהיה שווה.
מיכל קליין: אני רק רוצה להוסיף, קודם כל יש המלצות בנספחים איך לאבזר את הבית אחרי שהוא בנוי.
מיכל קליין: אנחנו מאוד תומכים ומאוד נשמח שגם הקבלן ייתן למשפחה הנחיות.
מיכל קליין: אני מבחינתי הולכת לקבוע פגישה, אם זה מקובל על כל הנוכחים.
זבולון אורלב: תמתיני לסיכום.
גרישה דויטש: ההצעה שתהייה הבנה, שהדברים יקבעו בין התאחדות הקבלנים לבין ארגון "בטרם", זאת אומרת שהמסמך של ארגון "בטרם" ישמש כמפרט, בכל אופן הוא בסיס למפרט וזה יהיה דבר וולונטרי - זו כנראה הדרך היעילה ביותר.
גרישה דויטש: אבל אז התאחדות הקבלנים לוקחת אחריות לוודא שברגע שקבלן מודיע שהדירות בבניין שלו הם אכן בית בטוח לילדים.
גרישה דויטש: הדבר הוא וולונטרי אבל אכיפה אפילו מרצון חייבת להיות.
גרישה דויטש: אם הדברים וולונטריים אז אחד מהגורמים, ונראה לי שהתאחדות הקבלנים צריכה לקחת אחריות.
גרישה דויטש: אנחנו נבדוק מדגמית, אנחנו נציין שאם יש ספקות שיפנו אלינו.
גרישה דויטש: אנחנו גם נדע לפרסם מי מודיע על הבית שהוא בנה כבית בטוח לילדים וזה לא כך.
גרישה דויטש: זו נקודה אחת שנראית לי מאוד חשובה.
גרישה דויטש: אני מבקש מכבוד היושב ראש, זו הזדמנות חיי להציע משהו כאן בנוכחות כל האנשים הנוגעים בדבר.
גרישה דויטש: זה לא בדיון בית בטוח, זה בטיחות ילדים.
גרישה דויטש: מאז שאני בתפקיד אני נלחם, שנים כבר, באמצעות תקן רשמי, באמצעות אכיפה, באמצעות המועצה לבטיחות בית ופנאי, בפגיעות בילדים על ידי 'ספריי שלג'.
גרישה דויטש: אמרתי שזו הזדמנות חיי.
גרישה דויטש: סליחה, אנחנו הכנו תקן והכרזנו עליו רשמיות, מונעים על ידי בדיקות מהמוצר הזה להיות דליק או לא דליק.
גרישה דויטש: מונעים ממנו להיות חומצי  או בסיסי, כלומר אין פגיעה והוא ניטראלי, מה שנקרא PH7   פלוס מינוס חצי, זה כמו מים.
גרישה דויטש: יחד עם זאת, אנחנו מקבלים כל שנה, קודם כל מבית החולים וולפסון ומבתי חולים אחרים, דיווחים על עשרות ילדים שנפגעים ביום העצמאות מפגיעות מכאניות בעיניים.
גרישה דויטש: זאת אומרת שברגע שמשפריצים ישירות קרוב לעיניים יש פגיעה מכאניות ולעיתים פגיעות קשות הדורשות אשפוז של שבועיים עד שלושה.
זבולון אורלב: למה אתם לא אוסרים את זה במכון התקנים?
גרישה דויטש: אני מנסה לקדם את העניין אבל נראה שבדרך הזו זה לא ילך.
גרישה דויטש: פשוט לאסור את המוצר הזה שבמדינת ישראל לא יהיה 'ספריי שלג'.
זבולון אורלב: תביא לי את הטופס, אני אחתום עליו.
זבולון אורלב: הסמכות לאסור נמצאת בידיכם, בידי המשרד לתעשייה, מסחר ותעסוקה.
גירשה דויטש: אין אפשרות.
גירשה דויטש: אנחנו שוק חופשי.
גירשה דויטש: צריך חוק.
גירשה דויטש: ברגע שמוצר תקני אי אפשר לאסור אותו.
זבולון אורלב: שר התעשייה, מסחר ותעסוקה בוועדת שרים לחקיקה, יתמוך בחוק?
גרישה דויטש: אני בטוח שכן.
זבולון אורלב: שר הבריאות יתמוך בחוק?
גרישה דויטש: זה לא במסגרת צעצועים מסוכנים.
גרישה דויטש: זה צעצוע שעומד בתקן.
זבולון אורלב: איך אתה יכול להגיד שצעצוע שעומד בתקן, גורם נזקים רפואיים כמו שאתה מתאר.
זבולון אורלב: אני לא מבין, זה "תרתי דסתרי".
זבולון אורלב: לא יכול להיות שצעצוע שגורם לפגיעות בריאותיות נמצא בתקן.
זבולון אורלב: איך זה יכול להיות?
אלי יפה: התקן לא תקן אבל אם אתה לוקח 'ספריי שלג' ואתה משפריץ  חלש ורסיסי לא יהיו פגיעות.
מיכל קליין: הייתה הצעת חוק בנושא בוועדת שרים והיא לא עברה, מסתבר.
זבולון אורלב: והיא לא עברה?
מיכל קליין: כן.
זבולון אורלב: את יכולה לתת לי את הצעת החוק?
זבולון אורלב: של מי היא הייתה?
מיכל קליין: אנחנו לא יודעים אנחנו נבדוק את זה.
זבולון אורלב: תערכו בדיקה, אני לוקח על עצמי לבדוק מחדש את החקיקה.
זבולון אורלב: מרכז שלטון מקומי, עורכת הדין רות דיין-מדר בבקשה.
רות דיין-מדר: אנחנו עובדים עם ארגון "בטרם" באופן רציף ומתקיימות פגישות אחת לחודש כדי לקדם את כל נושא הבטיחות ברשויות המקומיות.
רות דיין-מדר: יש גם מתאמי "בטרם" בעיר, ברשויות המקומיות שזה תקציב שממומן על ידי הרשות המקומית כדי לקדם את כל נושא הבטיחות של ילדים.
רות דיין-מדר: שיתוף הפעולה של בית חולים וולפסון ובת ים נולד מתוך הרצון למזער את הפגיעות ולעשות ככל שניתן.
רות דיין-מדר: אנחנו גם חברים במועצה הלאומית ולכן מקובל עלינו תו התקן לבטיחות ילדים בבית.
רות דיין-מדר: הייתי אומרת שמאחר והרשויות המקומיות נדרשות עכשיו בנושא של נגישות, מבנה ציבור קיים, פארקים וגני ילדים –משחקי ילדים, שחייבים להנגיש כדי לאפשר גם לאנשים נכים לקחת חלק במבנים ובפעילות.
רות דיין-מדר: אני מציע שהיה ותו התקן הזה יהיה מוכן אז הרשויות המקומיות בבואן להנגיש את מבני הציבור, לפעמים יש צורך אולי להגביה גדר, זה לא קשור להנגשה אבל בד בבד כשמנגישים מבנה ציבור קיים יכול להיות שיש צורך לשים לב שייתן מענה גם לילדים.
רות דיין-מדר: למשל בבריכה אם צריך גדר של מטר וחצי אז כשבאים להנגיש לשים לב גם לזה כי היא כבר עושה את השינוי.
זבולון אורלב: אם אני מבין ממנה נכון, היא אומרת שתו התקן הזה, אגב המושג תו תקן הוא לא נכון כי תו תקן זה דבר חוקי וצריכים למצוא שם יצירתי, תו לבית בטוח לילדים.
זבולון אורלב: היא אומרת שלא מדובר כאן, כלומר תו התקן הזה הוא לא רק לדירות לדיור אלא גם למתקנים ציבוריים.
מיכל קליין: אפשר להגיד בואו נעשה, אבל זה לא זה.
זבולון אורלב: אני מאלה שחושבים שהאויב של הטוב הוא הטוב ביותר.
זבולון אורלב: סיכום הישיבה.
זבולון אורלב: הוועדה רשמה לפניה בקורת רוח רבה את ההסכמה הרחבה של כל משרדי הממשלה שהשתתפו בדיון וגם של כל הארגונים  הציבוריים שהשתתפו,  בתמיכה גורפת להסדיר תו לבית בטוח לילדים על בסיס וולונטרי שיבוא לידי ביטוי בחתימת אמנה בעניין זה.
זבולון אורלב: הוועדה מבקשת מארגון "בטרם" ומהתאחדות הקבלנים בישראל, לרכז עבודה כדי לנסח את האמנה, ולנסח את התו לבית הבטוח.
זבולון אורלב: להפיצו בקרב כל הגורמים על מנת לאפשר לגורמים שונים להציע הערות, תיקונים וכדומה.
זבולון אורלב: לאחר מכן להגיע להסכמות סופיות בדבר התקן.
זבולון אורלב: כלומר יש כאן שלושה שלבים, שלב ראשון, הצוות של "בטרם" והצוות של התאחדות הקבלנים ישב ויציע נוסח לאמנה, יהיה נוסח שנצטרך לחתום עליו, נוסח התו יהיה צמוד לקבלן ושיכלול את הפרוצדורות שדיברנו עליהן, כמו שיצורף לחוזה ושתהייה אחריות ללקוח.
זבולון אורלב: תעבירו אלינו ואנחנו נפיץ את זה.
זבולון אורלב: רחל מנהלת הוועדה תפיץ את זה בקרב כל הגורמים לשמוע הערות, אם יש.
זבולון אורלב: נחזיר את ההערות לצוות המשותף, הצוות המשותף יגבש את דעתו.
זבולון אורלב: לאחר מכן נקיים פה דיון מסכם.
זבולון אורלב: בעקבות הדיון המסכם נקיים מעמד של חתימת האמנה, זו תהייה הכרזה שהעניין הזה נכנס לסדר היום.
זבולון אורלב: אני מבקש ממך שאתם תשבו, אני סומך עלייך שתקיימי את ההתייעצויות כדי לחסוך אחרי זה את כל ההערות.
זבולון אורלב: איך אתם רואים את לוח הזמנים?
ניסן חילו: אני אשב איתם ונראה.
זבולון אורלב: אנחנו נקציב לכם חודש ימים להפצה הראשונה.
זבולון אורלב: תספיקו בחודש?
זבולון אורלב: לא. חודש וחצי.
זבולון אורלב: שישה שבועות אנחנו מקצים להגיע לטיוטה ראשונה.
זבולון אורלב: אנחנו נפיץ אותה ונאפשר במשך שבועיים לרכז הערות.
זבולון אורלב: לאחר מכן נאפשר עוד חודש ימים לשני הצוותים לעבוד על ההערות.
זבולון אורלב: כלומר, אנחנו בעוד חודשיים וחצי-שלושה חודשים נפגשים כאן כשעברנו את השלב של הטיוטה הראשונה, הערות ודיון על ההערות שלכם, אז תציגו לנו מסמך כולל ההערות שלא הסכמתם עליהן וכדומה.
זבולון אורלב: נשתדל כאן להגיע להבנות.
זבולון אורלב: ארגון "בטרם" לוקח על עצמו לרכז את העבודה של כולם.
זבולון אורלב: הסיכום הזה נראה לכולם?
זבולון אורלב: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.
זבולון אורלב: אני רוצה לפתוח את הישיבה.
זבולון אורלב: באחת הישיבות שעסקו בפרסום החוק למניעת העסקת עברייני מין במוסדות מסויימים, הבהרנו שאנחנו רואים את המשרד לביטחון פנים כאחראי לפרסום החוק הזה, אני רק רוצה לציין שאכן המשרד מילא את בקשתנו, והתפרסמה ידיעה, אני לא יודע באיזה עיתון זה, נראה לי "הארץ", מלפני כמה ימים התפרסמה הידיעה המפורטת, וכשם שאנחנו ממהרים בדרך כלל להעיר למשרדי הממשלה על כך שהם לא עושים דברים שהם צריכים לעשות, כך אני גם רואה חובה לומר מילה טובה גם למשרד שעושה את מה שצריך לעשות.
פרץ סגל: אני חייב להגיד בעניין תרגום הדו"ח לאנגלית.
פרץ סגל: שאושר התקציב, והדו"ח יתורגם מאנגלית לעברית.
זבולון אורלב: אז קודם כל עוד בשורה טובה.
זבולון אורלב: אני מאד מודה.
זבולון אורלב: הועדה אומנם ביקשה ממשרד המשפטים לדאוג לתרגום העברי של הדו"ח שמשרד המשפטים מוסר ליוניצף, נכון?
זבולון אורלב: ואני מודה לך, ורשמנו לפנינו, ותמסור את תודתי למשרד, למנכ"ל, או לשר, למי שעסק בזה, וכמובן גם לכם שטרחתם ועשיתם.
זבולון אורלב: אני חושב שהשקיפות כלפי אזרחי המדינה היא חשובה מאד.
זבולון אורלב: שני דברים.
זבולון אורלב: טוב, חברים.
זבולון אורלב: אנחנו היום עושים הליך שהוא בדרך כלל לא מקובל.
זבולון אורלב: בדרך כלל דנים בחוקים אחרי שהם עברו פרוצדורה מסויימת, שהיא גם הנחה על שולחן הכנסת, וגם דיון בועדת השרים, וגם לאחר שהכנסת מאשרת את החוק בקריאה טרומית.
זבולון אורלב: אנחנו לא עברנו את אף אחד משלושת השלבים האלה בכל מה שקשור בהצעה להסדיר בחוק את ההקמה של נציבות לשלום הילד בישראל.
זבולון אורלב: וחשבנו שלפני שאנחנו שוקלים להגיש הצעת חוק שכזו כדאי לקיים דיון מיקדמי, שאני כבר אומר, הוא לא יסתיים היום.
זבולון אורלב: אני קיבלתי פניות מכמה משרדי ממשלה שעדיין לאפשר שהות נוספת כדי לסדר את דעתם.
זבולון אורלב: בין היתר משרד הרווחה, שראשיו נמצאים היום בסיור בכרמל, ועל פי בקשתי לא בוטל הסיור בכרמל.
זבולון אורלב: ויש גם שר חדש, והיו עוד משרדי ממשלה שדיברו איתי.
זבולון אורלב: אינני רוצה כרגע למסור דיווח, כי לא הותר לי למסור את הדיווח הזה.
זבולון אורלב: אבל אמרנו לפחות נקיים איזה שהוא דיון רעיוני ראשון בסוגיה הזאת.
זבולון אורלב: נעלה את הקשיים.
זבולון אורלב: אני ביקשתי לשלוח את המסמך, כולם קיבלו, המוזמנים קיבלו את ההצעה שיוניצף הניחו על שולחננו.
זבולון אורלב: אנחנו גם הזכרנו בפעם הקודמת שחברת הכנסת רונית תירוש גם ביקשה ממחלקת המחקר והמידע של הכנסת שיעשו עבודה לגבי הנהוג והמקובל במדינות העולם בסוגיה הזאת.
זבולון אורלב: אז אנחנו נקיים היום ונשמע את העמדות השונות שיש בסוגיה הזאת.
זבולון אורלב: והעמדות השונות יעזרו לנו לנסות ולהניח הצעת חוק שהיא תהיה מוסכמת, ככל האפשר, מכל הכיוונים.
זבולון אורלב: אולי נפתח בכם, ביוניצף.
פרץ סגל: הערה לסדר.
זבולון אורלב: הערה לסדר אתה רוצה.
פרץ סגל: אני חושב שמן הראוי היה, במסגרת הסקירות האלה, להביא גם את ההמלצות של דו"ח ועדת רוטלוי.
פרץ סגל: בחלק הכללי יש פרק שלם שמוקדש לשאלה של מהם המנגנונים?
פרץ סגל: ואיך להקים אותם?
זבולון אורלב: אז אתה תוכל לומר את הדברים בדבריך.
פרץ סגל: אני אוכל להציג את הדברים.
פרץ סגל: אני חושב שכדאי שלקראת המשך הדיונים הדברים יובאו בכתב לפני הועדה, כי אני חושב שנכתבו שם דברים על 15, 20 עמודים שראוי שיישקלו.
פרץ סגל: כמובן שבעל פה אפשר להביא את זה בקיצור.
זבולון אורלב: אני אבקש גם לישיבה הבאה להזמין את השופטת רוטלוי.
זבולון אורלב: אז ניתן לה גם לומר.
זבולון אורלב: אבל היום בתמציתיות תאמר את הדברים.
זבולון אורלב: זה חשוב.
זבולון אורלב: אני לא הייתי מודע לזה.
זבולון אורלב: האם יוניצף רוצים להציג?
מוריאל מטלון: אדוני היושב ראש, בכנסת היום, ובועדה לזכויות הילד בראשותך מתחילה מסע להגשים התחייבות שישראל נטלה על עצמה לפני כ – 20 שנה כשחתמה על האמנה בדבר זכויות הילד עליה חתמו 200 מדינות.
מוריאל מטלון: זאת האמנה שזכתה לחתימה הגבוהה ביותר מכל האמנות בעולם.
מוריאל מטלון: אך יותר מכפי שיש לה מחוייבות כלפי אומות העולם, יש לה מחוייבות, לטעמנו, כלפי עצמה, כלפי העם היהודי, וכלפי מדינת ישראל שבו הגנה, שמירה על הילד, טיפוח הילד טבוע בקוד הגנטי שלנו, למען האמת, החל מעקידת יצחק.
מוריאל מטלון: באותם מילים: "אל תשלח ידך אל הנער".
מוריאל מטלון: בראשית פרק כ"ב, ומאז ועד עצם היום הזה העמדת הילד היא חלק מהמהות של המשפחה היהודית, וחלק מהמהות של תפיסת העולם הישראלית.
מוריאל מטלון: דא עקא, שבמדינת ישראל, שבה כשליש מאוכלוסיית המדינה הם ילדים, והם העתיד של המדינה, בעוד שיש שר לענייני הגליל והנגב, שר לענייני מיעוטים, היה שר לענייני גימלאים, ויועצת למעמד האשה, ונציבות שדואגת לנכים ולמוגבלים, וכן הלאה, רק ענייניהם של הילדים מפוזרים בין יותר מ – 8 משרדי ממשלה שאנחנו הצלחנו למנות.
מוריאל מטלון: יכול להיות שיש יותר: משרד החינוך, כמובן.
מוריאל מטלון: משרד הפנים עם הרשויות המקומיות.
מוריאל מטלון: משרד הרווחה, משרד המשפטים, משרד לביטחון הפנים עם המשטרה, משרד הביטחון על הגדנ"ע, משרד האוצר ששולט בכל התקציבים.
מוריאל מטלון: התמ"ת לעניין התעסוקה.
מוריאל מטלון: משרד הבריאות, וכן הלאה.
מוריאל מטלון: אין עין אחת שרואה ומפקחת, ויודעת לתת פתרונות ראויים ונאותים ולדאוג לאיזון הראוי, ולהעמדת עניינם של הילדים בסדר העדיפות הלאומי במקום שראוי לו.
מוריאל מטלון: ועל רקע זה ההצעה שנמצאת כאן להקים נציבות שתשים לנגד עיניה את ענייניהם של הילדים.
מוריאל מטלון: ואני רוצה להתחיל בכמה מילים על שם החוק, או על שם הנציבות, ואחר כך במילים ספורות להציג את הרעיון בכללותו.
מוריאל מטלון: אנחנו חשבנו שצריך לקרוא לנציבות – נציבות לשלום הילד.
מוריאל מטלון: ד"ר קדמן חשב שהיא צריכה להיקרא: נציבות לזכויות הילד.
מוריאל מטלון: יש פה שאלה.