GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורית זוארץ: לא לא, אין פיקוח כפול, אין מצב שיהיה.
זבולון אורלב: יכול להיות.
זבולון אורלב: יכול להיות מצב.
זבולון אורלב: יכול להיות שבאותו מעון יהיו עשרה ילדים שהם בין 1 לספטמבר, יכול להיות.
יעקב פרידברג: למה לא לתת את הדעת מדוע לא לתת את דעתנו, גם אם זה נכון שזה מיעוט קטן של גנים ולקבוע הסדר.
זבולון אורלב: זה אפילו לא מיעוט.
זבולון אורלב: תשאל את סימה.
סימה חדד: העמדה של משרד החינוך היתה שהם לא רוצים שזה יהיה בכלל.
רן רידניק: השאלה אם יש מקרה שיש כפל פיקוח.
רן רידניק: אם יש גם עשרה ילדים מעל גיל שלוש וגם חמישה ילדים מתחת לגיל.
סימה חדד: במקרים כאלה כן, יש פיקוח של משרד החינוך.
רן רידניק: והתמ"ת.
סימה חדד: לא התמ"ת, ארגוני הנשים.
סימה חדד: זה לא התמ"ת.
סימה חדד: זה שלושה פיקוחים.
סימה חדד: יש את הרישוי, זאת סוגיה נוספת שנצטרך לטפל בה.
יעקב פרידברג: אני בדעה שאפילו אם מדובר במספר קטן מאוד של גנים, כדאי, על-מנת למנוע מצב של כפל פיקוח ומצב שעשוי להשתנות בעתיד, שנקבע כבר כעת בהסדר שאחד המשרדים מפקח ולא שניהם.
אורית זוארץ: שילכו למסגרת שהילד נמצא, למה שלא ילכו במסגרת שהילד נמצא ואז ההדרכה של משרד החינוך תיכנס.
מירב ישראלי: משרד החינוך לדעתי חייב להיות.
אורית זוארץ: בשיתוף עם הגוף שמפעיל.
זבולון אורלב: מה, בגלל שיש שני ילדים במעון, אז משרד החינוך ייכנס לפיקוח?
מירב ישראלי: לא, הילדים בלימוד חובה חייבים להיות בפיקוח של משרד החינוך.
תמי אלמוג: אפשר לקבוע מספר מסוים, מעל עשרה.
זבולון אורלב: מעל עשרה ילדים.
אורית זוארץ: במקרה הזה, מעל עשרה ילדים, בכל מקרה, יש לה את הזכות להגיע ולפקח ולעבוד בשיתוף פעולה עם הגוף המפעיל.
אורית זוארץ: הגוף המפעיל חייב לפתוח את הדלתות.
יעקב פרידברג: גברתי, היות שכבר יש פיקוח של משרד החינוך, מפני שחוק פיקוח על בתי-הספר חל על המוסד הזה, אין סיבה שהתמ"ת יצטרך להיכנס לשם גם.
אורית זוארץ: לא צריך שהתמ"ת ייכנס.
אורית זוארץ: הגוף המפעיל.
קריאה: זה פיקוח אחר לחלוטין.
זבולון אורלב: חברים, יש לי הרגשה שהאנרגיה שאנחנו נקדיש לפתרון החמישה גנים האלה במדינת ישראל, לא שווה את כל המאמץ.
זבולון אורלב: אז יהיה פיקוח כפול, כיוון שאנחנו לא רוצים לקבוע תקדים שילד שנמצא תחת חוק חינוך חובה, לא יחול עליו פיקוח של משרד החינוך.
זבולון אורלב: אני רואה שעכשיו על זה אנחנו נקדיש בערך שעתיים דיון.
שולמית ביסמנובסקי: הרבה מאוד גני ילדים פרטיים יהיו בכפל פיקוח, זה לא מיעוט.
שולמית ביסמנובסקי: רוב הגנים יש בהם גם גילאי שנתיים וגם גילאי ארבע.
שולמית ביסמנובסקי: זאת אומרת שיהיו הרבה.
זבולון אורלב: אנחנו מדברים רק על המקומות שבהם חל חוק חינוך חובה בגילאי שלוש.
שולמית ביסמנובסקי: חוק חינוך חובה לא, אבל עד גיל שלוש בכל מקרה, משרד החינוך מפקח.
זבולון אורלב: אנחנו לא מדברים על זה, נא להקשיב.
זבולון אורלב: הבעיה שלנו היא רק באותם מקרים שבהם חל חוק חינוך חובה חינם, בגילאי שלוש.
זבולון אורלב: מר פרידברג, אני מציע כזה דבר – אני לא סוגר את זה, אני חושב שאפשר לחיות עם זה, אז יהיה פיקוח כפול, אלא אם כן תמצאו פטנט אחר.
זבולון אורלב: אני מוכן לחזור, תשברו את הראש.
זבולון אורלב: מנכ"ל הגנים הפרטיים.
חנן דגן: אני רוצה פה לציין את המצב.
חנן דגן: מעבר לעשרה ילדים הם כבר בעצם חייבים בחוק של חוק החינוך.
זבולון אורלב: אתה רוצה להגיד מה הבעיה או מה הפיתרון?
זבולון אורלב: מה הבעיה – הבנו.
זבולון אורלב: מה הפיתרון שאתה מציע?
חנן דגן: הפיתרון שאני מציע הוא כזה – לבוא ולאחד דברים.
חנן דגן: גננות ברובן לא יצליחו להתמודד עם הנושא של כפל רישוי.
חנן דגן: גם ברישוי הנוכחי הבירוקרטיה מכבידה.
חנן דגן: אני מציע לבוא ולראות איך לאחד את הפעילות בגנים שיש נניח מעבר לגיל שלוש, בין לבוא ולהחיל את זה אך ורק על משרד החינוך.
חנן דגן: מתחת לגיל שלוש, אך ורק משרד התמ"ת.
חנן דגן: האופי של הגננות, הן לא יתמודד עם בירוקרטיה.
חנן דגן: אנחנו צריכים להכיר שהמסגרות הפרטיות, אין להן מערכת שתטפל בתוך, בכל הבירוקרטיה.
זבולון אורלב: יש לי בקשה אליך.
זבולון אורלב: אם אפשר תנקה רגע את הבעיות שאנחנו הבנו אותן, אנחנו רוצים לשקול את הפתרונות.
זבולון אורלב: אתה מוכן שוב להציע מה הפיתרון שלך?
חנן דגן: כן.
חנן דגן: הפיתרון הוא חד-משמעי.
חנן דגן: כל אלה שמעל, שיש בגנים מעורבים ויש גיל שלוש מעבר, צריך לחול אך ורק על משרד אחד.
חנן דגן: משרד החינוך.
חנן דגן: משרד החינוך בלבד.
חנן דגן: והפוך, אך ורק על משרד התמ"ת.
חנן דגן: הלוואי והיה אפשר לאחד את הכל, שיהיה רק משרד אחד.
זבולון אורלב: כלומר, אתה אומר שבגן אחד שנמצאים גילאי שנה, שנתיים ושלוש.
אורית זוארץ: וארבע, לפעמים.
חנן דגן: וארבע.
זבולון אורלב: אז מה, הגנים האלה יפקח משרד החינוך?
חנן דגן: בהחלט כן, כי הם לא יוכלו להתמודד עם זה אחרת.
חנן דגן: מציאות.
זבולון אורלב: שמעתי.
זבולון אורלב: אנחנו ממשיכים.
אורית זוארץ: גננת שלוקחת שתי קבוצות גיל, היא צריכה לקחת בחשבון שהיא צריכה לעשות התאמות לגילאי שלוש-ארבע, שהן שונות לחלוטין מההתאמות של ילדים בני חצי שנה שנה.
חנן דגן: אז צריך פה לעשות שיתוף פעולה כי הן לא יוכלו לעמוד בזה.
אורית זוארץ: הם לא יכולים להיות באותה מסגרת וצריך לקחת את זה בחשבון בתהליך ההתאמות, זה הכל.
חנן דגן: אנחנו מייצרים את כל הפרטים כעבריינים מראש, כי הם לא יוכלו לעמוד בזה, זה מציאות.
אורית זוארץ: זה מציאות שיצטרכו להתמודד אתה, אי-אפשר לעשות הכל במקום אחד ולא להתאים אותו לצרכים של הילדים.
אורית זוארץ: בואו לא נתבלבל ואני אזכיר.
זבולון אורלב: לא הבנתי למה אתה פה.
אורית זוארץ: לתת מענה לצרכים.
זבולון אורלב: להגיד שהם לא יעמדו בזה?
זבולון אורלב: בשביל זה אתה פה?
חנן דגן: לא רק בשביל זה.
אורית זוארץ: מי שלא עומד ברישוי עסקים ובפיקוח...
קריאה: אי-אפשר יש תנאים אחרים.
יצחק קדמן: תפסיקו לערבב ילדים בגילאים שונים, תשמרו על מסגרות הגיוניות.
יצחק קדמן: אי-אפשר להכניס ילדים בגיל חמש עם תינוקות.
שולמית ביסמנובסקי: זה לא שייך, יצחק, זה כיתות-כיתות בתוך גן.
שולמית ביסמנובסקי: מה זה שייך?
שולמית ביסמנובסקי: זה לא ערבוב.
זאב פיש: עד ועדת החקירה הראשונה.
זבולון אורלב: חברים, ההפסקה הסתיימה.
גלי עציון: אני מנעמ"ת.
גלי עציון: צריך להיות תיאום.
גלי עציון: למעט עניינים פדגוגיים, שיש הבדל, צריכה להיות התאמה.
גלי עציון: התאמה לנושא בטיחות, התאמה לנושא מבנים, זה צריך להיות תואם.
גלי עציון: יש ניואנסים בגילאים, אבל לא יכול להיות שיהיו הבדלים דרמטיים בין שני המשרדים.
זבולון אורלב: גב' חדד, מה ההצעה שלך?
זבולון אורלב: מה משרד החינוך מציע?
זבולון אורלב: מה קורה במסגרות הרב גילאיות שיש בהם ילדים בגילאי שניים ושלוש?
סימה חדד: אין לנו גילאי שנתיים ושלוש.
סימה חדד: הגילאים שלנו הם משלוש עד שש.
זבולון אורלב: את כופרת בכך שיש מסגרות היום גם פרטיות?
סימה חדד: אני אסביר קודם כל מה אחריות התפקיד, מה האחריות שלנו, מבחינת הפיקוח.
סימה חדד: האחריות שלנו היא משלוש עד שש, משמע שנתיים ועשרה חודשים, עד שש.
סימה חדד: יכולות להיות מסגרות שהן מעורבות שלוש-ארבע, חמש-שש.
סימה חדד: יחד עם זאת, אנחנו מפקחים במסגרות בהן יש עשרה ילדים ומעלה בני שלוש.
אורית זוארץ: איך זה בא לידי ביטוי, הפיקוח?
אורית זוארץ: מה הדרישות?
סימה חדד: רישוי.
אורית זוארץ: מה הקריטריונים לרישוי.
זבולון אורלב: כאן, יש חוק הפיקוח על המעונות.
אורית זוארץ: זה בסתירה למה שנעשה כאן?
זבולון אורלב: לא בסתירה.
סימה חדד: זה נוסף.
סימה חדד: קודם כל צריך להגיש בקשה למנכ"ל משרד החינוך.
זבולון אורלב: חברים.
זבולון אורלב: זה בעיקר בהכשרה של העובדים.
סימה חדד: רישוי מחייב מסגרת פיסית תקינה, אישורי בריאות, אישורי בטיחות.
אורית זוארץ: לפי איזה סטנדרטים?
אורית זוארץ: לפי הסטנדרטים שאנחנו קובעים היום?
סימה חדד: יש לנו, זה מסודר על-פי חוק הפיקוח.
אורית זוארץ: של איזה?
מירב ישראלי: זה שתי בקשות נפרדות, אחת למשרד החינוך, אחת למשרד התמ"ת, זה קודם כל.
מירב ישראלי: זה שני הליכי רישוי נפרדים, זה צריך להבין, שזה שני הליכים.
מירב ישראלי: אפילו אם כל הדברים היו אותו דבר, עדיין זה שני הליכים לשני משרדים.
מירב ישראלי: זה דבר ראשון.
מירב ישראלי: אני רק אומרת.
מירב ישראלי: מעבר לזה, יש דרישות חינוכיות אחרות.
זבולון אורלב: אני חושב שברגע שבמסגרת יש עשרה ילדים ומעלה, בגילאי שלוש, הפיקוח והרישוי כולו צריכים לעבור למשרד החינוך.
אורית זוארץ: אבל כל המסגרת?
אורית זוארץ: מלידה?
זבולון אורלב: יהיה מלידה.
זבולון אורלב: כיוון שחוק הפיקוח הוא חוק מחמיר יותר, אז מה את רוצה לעשות?
אורית זוארץ: זה אומר שחצי מהמעונות יעברו למשרד החינוך.
יעקב פרידברג: גברתי, קודם אמרנו שיש אולי חמישה כאלה.
זבולון אורלב: לא, אתה מתבלבל.
זבולון אורלב: טעית.
יעקב פרידברג: אני מתנצל.
תמי אלמוג: התנאים הפיסיים, שדורש משרד התמ"ת, שונים במהותית מהתנאים הפיסיים שדורש משרד החינוך, לגילאי שלוש ומעלה.
תמי אלמוג: סידורי שינה, הנושא של החתלה וטיפול בתינוקות וכן הלאה.
זבולון אורלב: יש לי שאלה, יש מציאות שנמצאים באותו מעון גילאי חצי שנה וגילאי שלוש יחד?
קריאה: בכיתות נפרדות.
זבולון אורלב: באותה כיתה?
אורית זוארץ: לא באותה כיתה.
יצחק קדמן: לא אצלכם.
יצחק קדמן: במסגרות הפרטיות כל מיני מבנים משונים יש, יש שם ילדים בני חודש וילדים בני חמש.
תמי אלמוג: כאשר רק הכיתה הרביעית מיועדת לילדים מגילאי שלוש עד ארבע.
תמי אלמוג: שם צריך להיות פיקוח של משרד החינוך, על התכנים הפדגוגיים.
אורית זוארץ: לא על כל המסגרת.
תמי אלמוג: יכולים לפטור את המסגרת מהרישוי על התנאים הפיסיים, לדעתי.
זבולון אורלב: חברים, אני לא יודע אם יש לנו הגדרה בחוק של כיתה אבל יכול להיות שצריך להוסיף את זה, שבאותן מסגרות שבהם יש כיתה שבה יש עשרה ילדים ומעלה בגיל חינוך, מגיל שלוש ואילך, הם יהיו בפיקוח ורישוי של משרד החינוך.
זבולון אורלב: אותה כיתה.
זבולון אורלב: זה קיים גם היום?
זבולון אורלב: אגב, זה המצב החוקי היום.
סימה חדד: אני מציעה דבר נוסף.
סימה חדד: הרי מדברים פה על הסרת בירוקרטיה ולא לטרטר את האזרחים.
סימה חדד: אם המעון שמפעיל ברובו ילדים מגילאים עד שלוש, אז הדרישות של הרישיון לגבי הבטיחות הפיסית, צריכים לחול על התמ"ת.
סימה חדד: ואז הפיקוח של משרד החינוך ייעשה על התכנים החינוכיים, הפדגוגיים.
זבולון אורלב: סימה, מקובל.
זבולון אורלב: טוב, חברים, אנחנו נסכם, רק לפני הסיכום ביקש גם מר פיש.
זאב פיש: אני רוצה להזכיר שלמשרד הבריאות יש חוברת סטנדרטים משלנו, בנושא הבריאות, בנוסף לסטנדרטים שמשרד התמ"ת הפיק.
זאב פיש: בנוסף לזה, הפרוגרמה שצוינה כאן, יש מספר הסתייגויות של משרד הבריאות בנושאים בריאותיים.
זאב פיש: דובר כאן, כי אני רוצה לומר שמבחינת הבריאות, לגילאים, יש הבדל מבחינת הטיפול הבריאותי והפיקוח הבריאותי בין אפס עד שלוש לבין למעלה משלוש.
זבולון אורלב: זה מה שאנחנו אומרים.
זבולון אורלב: אנחנו אומרים שכל מסגרת, כל כיתה.
זאב פיש: אני אומר שהסטנדרטים שלנו הם, יש סטנדרטים ששם את כל הנושאים הבריאותיים הם מפורטים זה לא כלול בתוך הסטנדרטים שעליה תמר מדברת.
זאב פיש: יש סטנדרטים.
זבולון אורלב: בקשר למה אתה אומר את זה?
זאב פיש: אני מדבר בקשר לדרישות שנאמרו כאן.
קריאה: אתה אומר שזה רק פדגוגי.
זאב פיש: זה לא רק פדגוגי או חינוכי, זה גם בריאותי.
זאב פיש: יש סטנדרטים שלא הוזכרו כאן בכלל.
אורית זוארץ: מטפלים בזה, הפיקוח.
זאב פיש: לא, לא מטפלים בזה.
זבולון אורלב: מה מקובל היום ברגע שיש במעון כיתה שבה יש עשרה ילדים ומעלה מעל גיל שלוש, סימה?
סימה חדד: יש אישור מהמשרד.
זבולון אורלב: וחלים עליהם הסטנדרטים של בריאות כמו שחל על כל הפיקוח, אז מה הבעיה שלך?
זאב פיש: משרד הבריאות היום מפקח מ- 13 ילדים ומעלה, והסטנדרטים שלנו זה לא סטנדרטים, יש סטנדרטים לחינוך ולתמ"ת.
זאב פיש: ויש סטנדרטים לבריאות.
זאב פיש: אני רוצה שזה יוזכר, זה לא הוזכר כאן.
זבולון אורלב: הזכרת.
זאב פיש: ובקשר לפרוגראמה שדובר עליה.
זבולון אורלב: מה הוא רוצה?
זבולון אורלב: לא זה הנושא עכשיו.
זבולון אורלב: לא זה הנושא.
זאב פיש: בקשר לפרוגראמה, בנושא בריאות זה לא אושר בכלל.
זבולון אורלב: אני לא מבין מה.
מירב ישראלי: המסגרות מעורבות.
מירב ישראלי: אם אנחנו, מה אנחנו מחליטים.
זבולון אורלב: אנחנו אומרים ככה – כיתה, כיתת גן, שיש בה עשרה ילדים ומעלה, שהם מגיל שלוש ומעלה, יחול עליהם חול הפיקוח על בתי-הספר תשכ"ט 1969, על כל החבילה.
זבולון אורלב: ועל כל יתר הכיתות במעון הזה, יחול החוק החדש הזה.
אורית זוארץ: זה גם קיים היום.
טליה לבני: עד היום יש לנו שלושה משרדים.
טליה לבני: אחד כיתה למשרד הרווחה, אחד כיתה למשרד החינוך, אחד כיתה למשרד התמ"ת.
טליה לבני: אנחנו נבנה מעון של ארבע כיתות, אולי יש עוד משרד.
זבולון אורלב: אני יודע שפה יש מומחים ענקיים לומר מה הבעיות.
זבולון אורלב: נראה אם את יודעת גם מה הפיתרון.
טליה לבני: אנחנו עם הבעיות האלה חיים.
זבולון אורלב: מה הפיתרון?
טליה לבני: אבל חשבנו שהחוק יפתור.
זבולון אורלב: אז מה את מציעה?
טליה לבני: אני מציעה פיקוח אחד.
טליה לבני: אני חושבת שמפקח של משרד ממשלתי, אם הוא עובד משרד ממשלתי, יהיה מסוגל לקבל דרישות של הבריאות, דרישות של התמ"ת, דרישות של החינוך ולהיות מסוגל.
טליה לבני: עובד מדינה, יכול להיות מסוגל לפקח.
זבולון אורלב: בבקשה, מה רצית לומר?
סימה חדד: רציתי לומר שגם אני חושבת שאי-אפשר לעבוד תחת אחריות של כל-כך הרבה משרדים.
זבולון אורלב: ולכן-?
סימה חדד: ולכן, בחלקים של רישוי ויכול להיות שהתמ"ת יעשה את העבודה שלו וכל מה שקשור לחינוך או מתכונת דומה למה שנעשה בגילאי שלוש עד שש, אני חושבת שאפשר להחיל מלידה עד שלוש, אני יכולה לומר שבמכללות היום, במתווה החדש, בשלוש השנים האחרונות, יש הכשרה.
זבולון אורלב: עזבי אותי מהמכללות, מה את מציעה?
סימה חדד: לא, זה חשוב.
זבולון אורלב: לא לא, לא חשוב.
זבולון אורלב: תאמיני לי, לא חשוב.
סימה חדד: מציעה להעביר את הפיקוח, את אחריות הפיקוח החינוכי, למשרד החינוך.
זבולון אורלב: לא הפיקוח הפיסי?
סימה חדד: לא הפיסי.
זבולון אורלב: כלומר, הרישיון הוא רישיון שלהם?
סימה חדד: אדם אחד.
זבולון אורלב: אני לא מבין למה אנחנו מסתבכים בדבר שעובד טוב היום.
קריאה: אנחנו נקרעים.
תמי אלמוג: אני מתנגדת לחלוטין לעמדה הזאת.
תמי אלמוג: משרד התמ"ת פיתח תשתית חינוכית בגילאי לידה עד שלוש, שכולל הגדרת סטנדרטים חינוכיים, טיפוליים, בנושא.
תמי אלמוג: יש לנו את המחלקה הפדגוגית באגף להכשרה מקצועית, שהיא הגוף הבלעדי המוסמך בחוק, להכשיר מטפלות לגילאי לידה עד שלוש.
תמי אלמוג: אוניברסיטת בר-אילן עשתה מחקר שהתוצאות שלו מדברות בעד עצמן, שאין להכניס גננות לטפל בילדים עד גילאי לידה עד שלוש והולכים לעשות פה אנדרלמוסיה.
זבולון אורלב: לא לא, היא לא ביקשה את זה.
תמי אלמוג: לא, היא ביקשה שהפיקוח החינוכי יעבור.
תמי אלמוג: אני אומרת שלמען הסדר הטוב, וכדי לצמצם בירוקרטיה, אנחנו לא רוצים היום להטיל גזירה שהאזרחים לא יכולים לעמוד בזה.
תמי אלמוג: צריך להיות רישיון אחד.
תמי אלמוג: שמשרד התמ"ת דורש את התנאים והסטנדרטים הבטיחותיים וכו', והפדגוגיים, שצריך לעמוד בהם כל מי שמטפל בילדים בגילאי לידה עד שלוש.
תמי אלמוג: והיה ויש שם מעל עשרה ילדים בגיל שמעל שלוש שנים, משרד החינוך ייתן את הפיקוח הפדגוגי בלבד.
זבולון אורלב: אני מקבל את הגישה הזאת.
זבולון אורלב: רבותיי, מירב.
זבולון אורלב: אנחנו מסכמים.
אורית זוארץ: הפיתרון שלי שבמסגרות חינוכיות שמגדירות את עצמן כמסגרות חינוכיות לילדים עד גיל ארבע, הליך הרישוי ייעשה בתיאום עם משרד החינוך, בתיאום.
זבולון אורלב: משרד החינוך יוכל לתאם על-ידי כך שעכשיו נעבור על החוק ויושבת כאן נציגה ממשרד החינוך והיא יכולה לבקש כל מיני תביעות ברישיון.
זבולון אורלב: ואז זה יבוא לידי ביטוי.
זבולון אורלב: רבותיי, אנחנו מסכמים כך, שגם במוסד, גם במעון שבו יש עשרה ילדים ומעלה, בגילאי שלוש ומעלה, הרישוי יהיה רישוי אחד, על-פי התקנות, על-פי החוק הקיים.
זבולון אורלב: ומשרד החינוך, כשנגיע לתנאים, יוכל לומר דברים שהוא רוצה גם כן ברישוי.
זבולון אורלב: כדי שנחסוך את הרישוי ובאותם מקומות שיש עשרה ילדים ומעלה, משרד החינוך יפקח פיקוח פדגוגי על אותה כיתה שיש בה עשרה ילדים ומעלה, זה ההסדר שחל היום, הוא גם יחול בעתיד.
יעל טישלר: אנחנו עושים תיקון עקיף לחוק פיקוח על בתי-ספר.
זבולון אורלב: כן, יהיה תיקון עקיף לחוק הפיקוח.
זבולון אורלב: ואני מבקש שתביאי את זה לידיעת משרדך, בסדר?
זבולון אורלב: את מהלשכה המשפטית?
זבולון אורלב: אני שמח שכיוונו לדעתך ותביאו לנו, תודיעו את זה למשרד, אלא אם כן יש לכם פיתרון אחר.
זבולון אורלב: לדעתי, אין פיתרון אחר.
זבולון אורלב: כי היום יש הפקרות.
זבולון אורלב: היום בלגאן.
זבולון אורלב: אני מקבל את מה שאמרה טליה, לא עולה על הדעת שמסגרת אחת של מעון, צריכים לבקש עשר פעמים רישיונות מהמדינה.
זבולון אורלב: את כל הדברים האלה נרכז פה בתנאים ונוכל לעשות את כל הדיפרנציאציות כאן בחוק הזה, ויש רק גורם אחד שנותן רישיון.
זבולון אורלב: הפיקוח הפדגוגי, זה בסדר גמור.
מירב ישראלי: וזה לא משנה אם חל לימוד חובה באותו אזור או לא חל.
זבולון אורלב: בבקשה, מר פרידברג.
יעקב פרידברג: אנחנו כמובן נצטרך לקיים דיון במשרד החינוך.
זבולון אורלב: אתם רשאים לקיים דיון.
יעקב פרידברג: מה פירוש פיקוח פדגוגי?
זבולון אורלב: סימה תענה לך.
סימה חדד: נעשה את התיאום.
סימה חדד: נעשה את הדיון.
זבולון אורלב: אלא אם כן למישהו יש שיטה אחרת, שיבוא אלינו בפעם הבאה.
זבולון אורלב: אנחנו כרגע נועלים את זה על הנוסחה הזאת, אלא אם כן משרדי הממשלה יבואו ויבקשו שינוי.
אורי מקלב: בשאר המקומות שהחוק לא חל בגיל שלוש.
מירב ישראלי: זה בכל הארץ.
מירב ישראלי: כי עקרונית, לפי חוק פיקוח בתי-ספר, ברגע שזה מעל לעשרה ילדים, בין אם זה חל או לא חל לימוד חובה, משרד החינוך.
אורי מקלב: גם אם זה לא חל חוק חינוך חובה?
מירב ישראלי: ככה אני מבינה.
יצחק קדמן: הפיקוח חייב להיות גם אם זה לא חובה.
אורי מקלב: ואז זה נותן מגיל שלוש, זה א' בטבת.
אורי מקלב: ומה קורה עם הילדים שנולדו אחרי, בין ה- 1 לספטמבר ל- א' בטבת?
מירב ישראלי: חל לימוד חובה או לא?
אורי מקלב: לא חל לימוד חובה, בערים שלא, לא בערים בפריפריה.
אורי מקלב: בשאר חלקי הארץ.
אורי מקלב: אם אתם כותבים כאן ב- 1 לספטמבר, מה קורה עם הילדים האלה שנולדים בין ה- 1 לספטמבר, ל- א' בטבת, דהיינו מבחינת משרד החינוך עדיין הם לא נכנסו.
מירב ישראלי: זה הגדרה פה של עשרה ילדים, ההגדרה של עשרה ילדים שדיברנו עליהם עכשיו, לדעתי, זה לפי חוק לימוד חובה וזה א' בטבת.
מירב ישראלי: כך אני מבינה את זה.
אורי מקלב: אז אם את כותבת ומהצד השני את כותבת שה- 1 לספטמבר הוא התאריך הקובע בתמ"ת, ברישיון, דהיינו גיל שלוש נגמר ב- 1 לספטמבר של אותה שנה, מה קורה עם הילדים האלה?
מירב ישראלי: כן, אבל אנחנו מדברים על מסגרות מעורבות.
קריאה: צריך לאחד את התאריכים.
זבולון אורלב: חברים, לחבר הכנסת מקלב יש שאלה.
אורי מקלב: זה רק הבהרה, זה לא כל-כך שאלה.
זבולון אורלב: חברים, יש לנו בקשה.
אורי מקלב: אנחנו הבנו שאתם משנים, אנחנו משנים, מכיוון שיש כמה חלקים בארץ שהחוק חינוך חובה חל מגיל שלוש.
אורי מקלב: אבל בשאר חלקי הארץ, בשאר המדינה, בשאר חלקי הארץ, מה קורה עם ילד שהוא בין ה- 1 לספטמבר ל- א' בטבת, עדיין הוא לא, גם אם הוא בגיל שלוש וחודשיים, הוא עדיין לא חל עליו חוק חינוך, מכיוון שהוא עדיין לא הגיע ל- א' בטבת.
אורי מקלב: הילד הזה, מבחינת הפיקוח, חל עליו פיקוח?
זבולון אורלב: חל חוק אחר, חל חוק פיקוח על בתי-ספר.
זבולון אורלב: מסגרת שיש בה עשרה ילדים ומעלה, שהם בגילאי שלוש ומעלה, חל עליהם חוק הפיקוח.
אורי מקלב: ממתי הספירה שלוש?
זבולון אורלב: א' בטבת.
אורי מקלב: אבל אם נולדו, נניח הילד נולד בין ה- 1.9 ל- א' בטבת, הרי הוא יוצא מחוק התמ"ת, מכיוון שהוא כבר שלוש, ב- 1 בספטמבר.
אורי מקלב: ובין ה- 1 לספטמבר ל- א' בטבת, הוא נמצא בשלב, זו היתה התובנה שלך.
זבולון אורלב: הוא לא יצא.
זבולון אורלב: הרי זה מה שביקשנו, שהוא לא יצא.
אורי מקלב: הוא לא יצא רק מחוק חינוך, בשאר חלקי הארץ הוא כן יצא.
אורית זוארץ: הוא יכול להישאר במערכת.
טליה לבני: גם אם הוא נקלט במעון על בסיס מקום פנוי, הילד הזה לא מסובסד.
טליה לבני: התמ"ת לא רואה אותו.
טליה לבני: האימא החד הורית או האימא הזאת.
אורי מקלב: לא רק זה, גם הפיקוח לא חל עליו.
טליה לבני: הוא שקוף ולא רואים אותו.
אורי מקלב: הוא גם לא ייספר במספר הילדים שמחייבים רישיון.
אורי מקלב: עשרה ילדים שנולדו בין ה- 1 לספטמבר ל- א' בטבת, בתקופת החגים, אתה יודע אחרי יום כיפור כמה ילדים נולדו?
אורי מקלב: כמה ילדים התאריך שלהם זה י' בתשרי?
אורי מקלב: אבל אני אומר, זה לא רק עשרה ילדים, זה גם עניין שאז הוא יכול להוריד את המספר מעשרה ילדים.
אורי מקלב: זה לא משנה.
אורי מקלב: יש איזה גיל מסוים, ואתה טענת את זה, שהם נמצאים בתקופה של בין א' בטבת ל- 1 לספטמבר.
אורי מקלב: אם אנחנו לא מאחדים, אז פתרנו את זה אולי, אולי פתרנו את זה.
יצחק קדמן: הכל זה לפי המאוחר, שזה יחול גם וגם.
יצחק קדמן: אתה יכול ליצור מצב כזה.
אורי מקלב: פתרונות אני לא, אני רק שאלות.
זבולון אורלב: כשהעליתי את שאלת א' בטבת, אני העליתי את העניין הזה כדי שילדים יוכלו ליהנות מהמעונות גם אחרי גיל שלוש, עד א' בטבת.
אורי מקלב: וגם המעון.
זבולון אורלב: העמדה שלכם נגד זה?
מירב ישראלי: אתם הסכמתם.
מירב ישראלי: מי שטרם מלאו לו 36 חודשים ב- א' בטבת, הסכמתם לזה.
תמי אלמוג: להם יש בעיה.
תמי אלמוג: למשרד הרווחה יש בעיה.
זבולון אורלב: חברים, אנחנו דורשים, ילדים לא ייפלו בין השולחנות וצריך להיות Back to back עם החוקים.
זבולון אורלב: חוק חינוך חובה חל מ- א' בטבת, וכל החוקים האחרים יגיעו עד א' בטבת.
אורי מקלב: יפה מאוד.
זבולון אורלב: אמרנו את זה נדמה לי חד-משמעית.
מירב ישראלי: הם אמרו שהם יבדקו את זה.
זבולון אורלב: אין מה לבדוק.
זבולון אורלב: נעשה חוקים עקיפים, אין מה לבדוק.
זבולון אורלב: אחרת יצא שילדים שנולדו בין 1 בספטמבר ל- א' בטבת, נופלים בין השולחנות.
אדוארד וייס: אנחנו לא רוצים מצב שאנחנו נקטין את מספר הילדים הזכאים במעונות האלו וזה מה שיקרה.
אדוארד וייס: בגלל הניסוח של החוקים הרלוונטיים, גם כן חשבנו אם נשנה את זה לטבת במקום ל- 1 לספטמבר, זה יגדיל את המספר, בדיוק ההפך.
אדוארד וייס: אני אסביר.
אדוארד וייס: לפי הניסוח של החוקים, מדובר בעצם בין ספטמבר לנובמבר, חודשיים, אז לפי המצב הנוכחי, הילד מגיע לגיל שלוש לפני ה- 1 לספטמבר, הוא בפנים.
אדוארד וייס: אם אנחנו נזיז את התאריך הזה, זאת אומרת עוד חודשיים, זה יקטין את הילדים שיכולים.
זבולון אורלב: ידידי, יש לי בקשה.
זבולון אורלב: אנחנו לא רוצים שילדים ייפלו בין השולחנות.
זבולון אורלב: שבו ביניכם ותביאו לנו את הפיתרון, הפיתרון שלנו זה א' בטבת.
אדוארד וייס: יש לי עוד הצעה.
זבולון אורלב: תביא בפעם הבאה.
זבולון אורלב: העיקרון שאנחנו קובעים הוא עיקרון של א' בטבת.
זבולון אורלב: תעשו את כל השינויים.
זבולון אורלב: רבותיי, אנחנו עד כאן דנים היום.
זבולון אורלב: אנחנו נמשיך בישיבה הבאה.
זבולון אורלב: חברים, אנחנו רוצים להתחיל את הישיבה וממשיכים בהצעת חוק הפיקוח על מסגרות יום לפעוטות.
זבולון אורלב: אנחנו צריכים להמשיך בסעיף 5 כמדומני, אבל לפני כן אנחנו רוצים לחזור לשינויים שעשינו, או להצעת השינויים שעשינו בפעם הקודמת.
מירב ישראלי: דיברתם בישיבה הקודמת על אזכור האמנה.
זבולון אורלב: כן, קודם כל ביקשנו את אזכור האמנה, שתהיה התייעצות ממשלתית.
זבולון אורלב: נעשתה התייעצות ממשלתית?
מוריה כהן בקשי: נעשתה התייעצות, זה לא אומר שהגענו להסכמה מלאה.
מוריה כהן בקשי: בהקשר הזה אנחנו, משרד המשפטים, חשבנו שהאמנה היא אולי פחות מרכזית בהוראות שלה לעומת חוקים שעוסקים בנושאים אחרים, אבל כיוון שאנחנו מדברים פה ומזכירים את נושא הזכויות, אנחנו לא רואים מניעה להזכיר את האמנה לזכויות הילד.
מוריה כהן בקשי: עברנו על הסעיפים, לא ראינו שיש בהם משהו שיוצר מחויבות מעבר למה שמחויב פה, אבל עדיין יש שיקול דעת אם נכון דווקא לעשות בחוק אחד ולא אחר, האוצר לא כל כך---
יובל אביעד: גם אנחנו, כמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, עשינו את הבדיקה ועברנו על הסעיפים וגם אנחנו לא רואים מניעה מלהוסיף את התיבה 'ברוח האמנה למען זכויות הילד'.
יובל אביעד: יחד עם זאת, יש עדיין מחלוקות מול האוצר, אנחנו ננסה---
זבולון אורלב: משרד האוצר, אם שני משרדי ממשלה עשו בדיקות ואין חשש להשלכות רוחב, אני גם לא מתכוון להוסיף את זה כדי שתהיינה השלכות רוחב.
זבולון אורלב: אני אף פעם לא הולך במחתרת, אני הולך בגלוי, אם אני צריך להיאבק על משהו, אני נאבק.
זבולון אורלב: אין פה שום כוונה מבחינת הוועדה להשלכות רוחב.
זבולון אורלב: אם גם שני משרדי ממשלה, שאמונים על הסוגיה הזאת, אומרים שאין שום בעיה בהשלכות רוחב, אז מה הבעיה להסכים?
רן רידניק: לא, עצם זה שזה יופיע בחוק, זה כשלעצמו חשש להשלכות רוחב, כי יכול מאוד שזה יופיע בחוקים אחרים שבהם זה יותר רלוונטי, לכן גם מכאן אנחנו חוששים.
רן רידניק: שוב, אני מציע, מכיוון שאנחנו לא מתווים את הנוסח, תנו לנו לנסות לגבש עמדה מוסכמת בתוך שבוע-שבועיים ואנחנו נרצה להמשיך.
זבולון אורלב: כרגע זה נמצא בנוסח, אבל כמו שאמרתי זה נמצא בנוסח עם כך שאנחנו יודעים שאתם יכולים לבוא אלינו עוד שבועיים ולהציע משהו אחר.
זבולון אורלב: אם לא תחזרו, אז זה יהיה.
זבולון אורלב: אם אתם רוצים לחזור, אז תחזרו.
זבולון אורלב: אתם לא חייבים לחזור.
מירב ישראלי: משרד הרווחה חייב לנו תשובה לגבי המסגרות שלו, על ההשוואה בין התנאים במסגרות שלו לתנאים בחוק הזה.
אדווארד וייס: אנחנו עדיין עובדים על המסמך, יש לי את הנציגים של האגפים הרלוונטיים, אבל מדובר בהרבה שירותים וזה לוקח קצת זמן.
אדווארד וייס: אני מקווה שתוך כמה שבועות נוכל כבר להעביר את זה.
זבולון אורלב: כמה שבועות?
אדווארד וייס: זה המון תקנות---
זבולון אורלב: עוד כמה שבועות החוק יהיה מוכן.
אדווארד וייס: הלוואי, הייתי מאוד מאחל את זה, אבל שוב, זה---
זבולון אורלב: לא, אתם מעכבים את זה.
אדווארד וייס: לא, שוב פעם, מדובר פה בסטנדרטים שלנו, זה לא הולך לשנות את הסטנדרטים שלנו, הם צריכים פשוט לעשות את הסקירה, את ההשוואה, ואנשי המקצוע עוד לא הספיקו לגמור את המלאכה.
זבולון אורלב: מה הם עושים?
אדווארד וייס: יש לי אותם פה, תסבירו.
ורד כרמון: החומר נאסף ובימים הקרובים אנחנו נכתוב את המסמך.
זבולון אורלב: מה זה ימים קרובים?
זבולון אורלב: תתחייבי על מועד.
ורד כרמון: לדיון הבא.
זבולון אורלב: לדיון הבא, שיהיה בשבוע הבא.
זבולון אורלב: תודה רבה, אנחנו סבלניים ונמתין.
מירב ישראלי: בנושא של משרד החינוך ומשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, ביקשנו עדכון.
מירב ישראלי: הם עדיין בדיונים, עדיין אין תשובה, אבל ביקשנו עדכון על מה קורה עם זה.
זבולון אורלב: ה-א' בטבת.
זבולון אורלב: אני קורא לזה הבאק טו באק, שיש רק פיקוח אחד.
זבולון אורלב: העיקרון, ואני רוצה לחסוך לאוצר הרבה כסף, שלא יבואו הרבה מפקחים ביום אחד לאותו גן.
זבולון אורלב: אני מייצג אותם ואנחנו רוצים שיהיה רק משרד אחד מפקח על מסגרת אחת, תעשו את כל ההסדרים ביניכם.
יובל אביעד: קיימנו התייעצות בסמוך לדיון האחרון, יחד עם הגורמים המקצועיים במשרד החינוך והתעשייה, והיועצים המשפטיים במשרד התעשייה, חינוך ומשפטים.
יובל אביעד: הצענו הצעת מתווה ראשונה לחלוקת הסמכויות בהתאם לחוק הפיקוח על בתי הספר, העברנו את זה לגורמים יותר בכירים.
יובל אביעד: נדרשת לנו ישיבה נוספת, כי עדיין יש מחלוקות בעניין, ב-23 לחודש אנחנו נפגשים ואז אולי נוכל להתקדם ואז נוכל גם להפיק את המתווה וגם לאוצר לה---
זבולון אורלב: בישיבה הראשונה אחרי ה-23 בינואר 2011, לזה התכוונת?
זבולון אורלב: כן?
יובל אביעד: כן.
זבולון אורלב: אנחנו רוצים להיות בטוחים.
זבולון אורלב: אנחנו מצפים לשמוע מכם על הסיכום הממשלתי, במידה והוא קיים.
זבולון אורלב: אם הוא לא קיים, יכול להיות שאנחנו נכריע.
זבולון אורלב: אם לא, תביאו את זה לוועדת שרים, אני לא יודע מה.
זבולון אורלב: אם הממשלה לא תקבל הכרעה---
יובל אביעד: אנחנו מנסים כמה ש---
זבולון אורלב: זה שילוב של הצעת חוק ממשלתית עם הצעת חוק פרטית, ואני הסכמתי להשתלב, אבל אי אפשר...
זבולון אורלב: גם מחלוקות בתוך הממשלה צריכות להיות מוכרעות.
יובל אביעד: אדוני, יש כיוון.
זבולון אורלב: הלוואי.
זבולון אורלב: חבר'ה, אנחנו לארג'ים, אנחנו נותנים לכם אפשרות להציג דברים.
יובל אביעד: בכל מקרה, אנחנו נצטרך באמת לחזור לוועדת שרים לענייני חקיקה ואנחנו באמת רוצים לחסוך את זה, כדי להגיע בהסכמה לדבר הזה.
זבולון אורלב: אפשר להגיד את התשובה בעוד חודשיים, ותגישו ערר.
מירב ישראלי: אני חייבת תשובה לגבי הגדרת שליטה.