GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: אולי תתייחס בכל זאת לעניין הזה.
מאור ברקוביץ: אני לא יודע אם זה כל כך לפתחי.
מאור ברקוביץ: אני אגיד משהו על כך.
מאור ברקוביץ: לגבי חקירות של עובדי מדינה אנחנו מדווחים עם פתיחת החקירה לנציבות שירות המדינה.
מאור ברקוביץ: ולא רק בעבירת מין וזה החוק, אנחנו מדווחים לנציבות שירות המדינה והם רשאים להחליט אילו סמכויות הם מפעילים, השעיה או לא, לרוב ממתינים עד שהחקירה תיגמר.
מאור ברקוביץ: , אם התיק נסגר, במקרים רבים הנציבות מבקשת את התיק כדי לבחון האם להפעיל צעדים משמעתיים.
מאור ברקוביץ: זה קיים רק לגבי עובדי מדינה.
מאור ברקוביץ: אבל אני חושב שמצד אחד זה נשמע נכון להגיד שאם מתנהלת חקירה על אדם בנושא עבירת מין לכאורה היה צריך לכלול את זה גם בתוך החוק הזה - - -
זבולון אורלב: לפחות מי שנאשם.
זבולון אורלב: המדינה הגישה נגדו כתב אישום.
מאור ברקוביץ: אולי צריך למצוא איזונים אחרים.
מאור ברקוביץ: צריך לזכור שמהצד השני הפתיחה בחקירה נעשית מיד ויתכן שאחרי הרבה זמן יתברר שבתלונה הזאת אין בה כלום, אדם יכול להפסיד את מקום עבודתו בגלל - - -
זבולון אורלב: אני מדבר איתך על אדם שהוגש נגדו כתב אישום.
מאור ברקוביץ: במסגרת התיקונים אלו האיזונים שהמחוקק צריך לתת את הדעת.
לילך וגנר: אנחנו לא חושבים שעל אדם שהוגש נגדו כתב אישום וחלה עליו חזקת החפות צריך להשעות אותו באופן אוטומטי בלי שיקול דעת.
זבולון אורלב: כאן זה לא להשעות, כאן זה לא לתת לו אישור.
זבולון אורלב: אני מודה שבעניין הזה יש לי מחלוקת עם משרד המשפטים בסוגיה של זכויות הפרט.
זבולון אורלב: האם בעניין הזה הזכויות של העובד גוברות על זכויות הילד להגנה?
זבולון אורלב: יש לי ויכוח ארוך ונוקב איתכם בסוגיה הזאת.
לילך וגנר: יכול להיות.
לילך וגנר: אבל אני חושבת שבעניינים האלה צריך לזכור שבעבירות מין חמורות כשמוגש כתב אישום לאנשים זה בדרך כלל מלווה במעצר עד תום ההליכים או בשחרור בתנאים מגבילים שאוסרים על האדם לעבוד במקום עבודה.
לילך וגנר: לכן המקרים האלה, אלא אם יביא מר יצחק קדמן דוגמאות סותרות, הם לא המקרים הבעייתיים.
זבולון אורלב: את רוצה להגיד לי שנאשמים בעבירות מין נמצאים כל הזמן במעצר בית?
זבולון אורלב: איפה יש כזה דבר.
לילך וגנר: במקרים החמורים כן.
לילך וגנר: כמה שידוע לי, כן.
מאור ברקוביץ: יש  מקרה בתנאי הרחקה, יש התיקים מתוך הארבעה המדוברים למשל, זה מתחיל בזה שאדם עבד כשומר באיזה מקום בניגוד לצו הרחקה.
מאור ברקוביץ: כנראה שאם הם היו מבקשים אישור אז האישור היה מתקבל.
מאור ברקוביץ: היה צו הרחקה מבית משפט שאסר עליו ואני חושב שאחר כך הוא היה בתכנית פיקוח.
מאור ברקוביץ: זה אחרי שהוא ריצה עונש ואחר כך הצו אסר עליו.
מאור ברקוביץ: ברשותכם אני מבקש עוד שני דברים.
מאור ברקוביץ: אנחנו העלנו גם בדיונים הקודמים דברים שיכול להיות שהיו יכולים לעזור בנושא.
מאור ברקוביץ: דיברתי על תחום הפיקוח, אני חוזר ואומר שאני לא חושב שאנחנו צריכים להתחיל לצוד מוסדות כאלה או אחרים.
מאור ברקוביץ: יש את רשם העמותות שנותן ניהול תקין לעמותות מדי שנה, אני לא יודע אם זה נבדק במסגרת מתן אישורי ניהול תקין, זה יוכל להיבדק במסגרת הזאת  ולשאול כל שנה ל את העמותות אם יש להם אישורים.
מאור ברקוביץ: דבר נוסף במסגרת המכרזים שנעשים על ידי רשויות מקומיות וגורמים אחרים, זה נכנס יותר ויותר כי יש יותר מודעות, אבל צריך משהו שיחייב שבכל מכרז יהיה כמו שהוא צריך לאשר שהוא עומד בחוק העסקת עובדים, שעות עבודה ומנוחה שהוא יציג את האישורים על האנשים.
מאור ברקוביץ: אני חושב שהדברים האלה היו עוזרים הרבה יותר מאשר לצוד מקרה כזה או אחר.
מאור ברקוביץ: כמובן שהדבר המרכזי שגופים חשובים  שרוצים וגם פונים שהחוק לא חל כמו בתי חולים, גופים שרוצים לקבל אישורים והחוק לא חל עליהם, אנחנו במסגרת התיקון יכולים להרחיב.
מאור ברקוביץ: היום זה חל רק על מחלקות ילדים בבתי החולים.
מאור ברקוביץ: אבל צריך לזכור שלמחלקת הילדים עולים גם שומרים, מאבטחים, רופאים מהמיון ועוד ועוד והיום החוק לא חל עליהם.
זבולון אורלב: צריך לתקן את החוק.
מאור ברקוביץ: זה במסגרת התיקונים הרבים שאנחנו עושים כעת יחד עם משרד המשפטים לחוק הזה.
גדעון שלום: אני רוצה להגיד שמשרד הרווחה נוקט מדיניות מחמירה בנושא של אנשים שחשודים בעבירות מין גם אם אשמתם לא הוכחה בבית המשפט וכדומה.
גדעון שלום: גם המעסיק הישיר שלהם שעובד איתנו באופן שוטף מבין שצריך פחות או יותר לסיים את ההעסקה שלהם.
גדעון שלום: אני מדבר על אלה שאנחנו יודעים.
גדעון שלום: חבר הכנסת זבולון אורלב דיבר על אלה שאנחנו יודעים.
גדעון שלום: לחלופין גם המפקח שלנו שנמצא בקשר עם המערכת ובודק את העניין ואם הוא סבור שצריך לסיים העסקה אז אנחנו מגיעים להסדר בו המעסיק מבין שהוא צריך לסיים את ההעסקה.
אורלי לוי אבקסיס: כמה זמן אתם נותנים להוראה הזאת?
גדעון שלום: בודקים כל מקרה לגופו ומחליטים בהתאם.
זבולון אורלב: אבל אין לך סמכות.
גדעון שלום: ניסתי להגיד שבפרקטיקה במציאות, כשצריך שאדם כזה יילך הביתה הוא הולך הביתה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אנחנו לא יכולים למנוע ממנו להיכנס בהמשך למוסד אחר ויעשה את מעלליו שם.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא סוגרים את הקצוות אלא פשוט העברנו את הבעיה מהמוסד הספציפי הזה למוסד האחר.
זבולון אורלב: אני רוצה להתחיל לסכם את הדיון.
זבולון אורלב: הוועדה נדרשה לדיון מפני החשיבות שהיא מייחסת ליישום החוק במלאו.
זבולון אורלב: חוק שהוא מהחוקים החשובים שנועדו להגן על שלומם של ילדים מפני פגיעתם הרעה של עברייני מין.
זבולון אורלב: שמהמסמך של המרכז, מידע ומחקר של הכנסת ומהדיווחים של משרדי הממשלה עולה שקיימת בעיה בפיקוח ואכיפת החוק בכל מגוון המסגרות והמוסדות עליהם מופקדים משרדי הממשלה.
זבולון אורלב: למרות שמשרדי הממשלה הוציאו הנחיות מפורטות מתברר כי הפיקוח איננו מושלם ובעיקר איננו מושלם במוסדות שאינם ממשלתיים.
זבולון אורלב: כמו כן העבודה שלאחר כשבע וחצי שנים, החוק חוקק בשנת 2001 ונכנס לתוקף במרץ 2003 מאז שהחוק נכנס לתוקפו נפתחו רק ארבעה תיקים ולא הוגש ולו כתב אישום אחד מלמדת כי קיימת בעיה באכיפת החוק.
זבולון אורלב: הוועדה רשמה לפניה את הודעת משרד המשפטים והמשרד לבטחון פנים בדבר תזכיר חוק הכולל תיקונים משמעותיים בחוק הזה שנועדו להבטיח פיקוח, אכיפה ויישום מלאים יותר וכן גם לכסות תחומים נוספים שהחוק אינו מכסה כיום.
זבולון אורלב: הוועדה מציעה לשני המשרדים, משרד המשפטים והמשרד לבטחון פנים לבחון גם את סוגית החמרת הענישה, בעיקר לגבי המעסיקים, כצעד מרתיעה נוסף וזאת עקב בעיה אובייקטיבית בפיקוח פרטני לכל מוסד.
זבולון אורלב: הוועדה ממליצה לפני שר המשפטים לבחון את החובה של עמותות שתצגנה את מילוי חובתן על פי חוק זה בעת בקשותיהן לקבלת אישור לניהול תקין.
זבולון אורלב: הוועדה פונה לשר הפנים להנחות את הרשויות המקומיות שהמכרזים שהן מפרסמות יכללו גם חובת הצגת אישורי העסקת עובדים בהקשר לחוק  מניעת העסקת עברייני מין.
זבולון אורלב: חברי הועדה ישקלו הגשת הצעת חוק שגם מי שהוגש נגדו כתב אישום הקשור לעבריינות מין יכנס למסגרת החוק שתמנע את העסקתו בכל המסגרות האמורות בחוק הזה.
יצחק קדמן: אפשר להציע עוד סעיף אחד שבוודאי תהייה לו הסכמה ושיסייע מאוד בקידומו.
יצחק קדמן: הוועדה תפנה להורים בישראל שהם ידרשו מהאנשים שלהם שיציגו אישורים, יש לכך משמעות עצומה.
מאור ברקוביץ: אגב בתיקון לחוק מדובר על סמכות של הורה על פי חוק לבקש מאדם שעובד עם הילד שלו להציג לו אישור.
זבולון אורלב: הוועדה פונה לציבור ההורים בישראל לדרוש מהמסגרות בהן נמצא ילדהם את האישורים הנוגעים בהעסקת עברייני מין וגם רשמה לפניה כי בתזכיר החוק שלעיל תיכלל גם זכותם של ההורים לתבוע להציג בפניהם אישור זה.
זבולון אורלב: חשוב להדגיש שהמודעות הציבורית של ההורים בדבר החוק תסייע מאוד לפקח על יישומו של החוק באופן שיבטיח אי העסקת עברייני מין במוסדות בהם נמצאים ילדים וכן חסרי ישע אחרים.
מאור ברקוביץ: אני מציע לאדוני לבדוק את נוסח ההודעה הזאת כי אני לא בטוח שהיום בית הספר יכול, הוא יכול לפנות לבית הספר היום ולבקש לדעת אם פנה למשטרה.
מאור ברקוביץ: הוא לא יכול להציג לו את האישורים.
זבולון אורלב: זאת הכוונה.
זבולון אורלב: האמת היא אבל אם הייתי אבא לילדים בגנים, הייתי אומר להורים תבקשו שייצגו לכם, אתה לא רוצה להציג אני עובר לגן אחר.
זבולון אורלב: פה מדובר בזכות של הילדים להיות מוגנים, מה הבעיה להציג?
זבולון אורלב: זה סוד צבאי?
זבולון אורלב: הרי אתה רוצה לוודא שהוא בסדר.
זבולון אורלב: אם יש לי אישור חיובי מה הבעיה להציג אותו.
זבולון אורלב: חבר'ה תתעוררו מהעניין של זכויות הפרט, תתעוררו !
זבולון אורלב: כאן מדובר בזכויות של ילדים לחיות.
זבולון אורלב: מדובר בזכויות של ילדים לחיות בבטחון ובשלום.
זבולון אורלב: נדמה לי שנתפסו לאיזו מנטרה שהיא בלתי מתקבלת על הדעת שזכויות הפרט, צנעת הפרט, שהם ערכים חשובים, אבל הם עלולים להיות גורמים לפגיעות בילדים.
אורית זוארץ: אני מתכבדת לפתוח את הדיון בוועדת המשנה למאבק בסחר בנשים והוועדה לזכויות הילד, לקראת היום הבין לאומי לזכויות הילד שיצוין ב-20 לנובמבר.
אורית זוארץ: חבר הכנסת זבולון אורלב ויושב ראש הוועדה לזכויות הילד מתעכב בהצבעות בוועדת כספים.
אורית זוארץ: כיוון שזה יום קצר והמליאה מתחילה ב-11:00 אנחנו נתחיל את הדיון והוא יצטרף אלינו בהמשך.
אורית זוארץ: ביקשנו לקיים את הדיון לאור העובדה שניצול קטינים וקטינות למטרות זנות עלה לא פעם במסגרת הדיונים בוועדה, בנושאים שקשורים לסחר, אבל בדרך עקיפה דיברו גם על ניצול קטינים וקטינות בתוך מדינת ישראל לזנות.
אורית זוארץ: זאת תופעה קשה, מדובר פה בשעבוד דורסני ומציאות שבה קטינים וקטינות נידונים לקמילה גופנית ונפשית בשל ניצול מיני מסחרי.
אורית זוארץ: הדברים האלה עלו בוועדה הבין משרדית לטיפול בסוגיה הזו ב-1997.
אורית זוארץ: לצערי הרב, מהנתונים שאספנו, וביקשנו ממחלקת המחקר בכנסת לרכז, עולה תמונה מאוד מאוד קשה, שלרוב הגורמים המעורבים אין  נתונים על היקף התופעה של ניצול קטינים למטרות זנות, אין נתונים אמפיריים, אין מדידה והערכה ובדיקה.
אורית זוארץ: מדובר בתופעה רחבה של כמה מאות קטינים מנוצלים למטרות זנות.
אורית זוארץ: נתון נוסף שהוא נתון קשה ומדאיג זה שגיל הקטינים שמנוצלים למטרות זנות יורד, אנחנו מדברים על קטינים בגילאי 11 עד 19, כשהממוצע הוא 13-14.
אורית זוארץ: נתונים קשים ללא כל ספק.
אורית זוארץ: התכנית הלאומית לטיפול בנשים בזנות, נושא שעלה גם בדיוני הוועדה למאבק בסחר בנשים וגם בדיוני הוועדה לקידום מעמד האישה, לא ממש נותנת מענה.
אורית זוארץ: נמצאת איתנו גב' מריה רבינוביץ ממחלקת המחקר והיא תרחיב בנושא.
אורית זוארץ: יש כאן קושי אמיתי בפעילות אקטיבית ויזומה של גורמים פורמליים במשרדי הממשלה, לאתר ולטפל בקרבנות התקיפה המינית וניצול למטרות זנות.
אורית זוארץ: את הדיון יזמנו בשיתוף נציגות עמותת עלם, שגם יציגו מצגת שהם הכינו על הנתונים שיש הן.
אורית זוארץ: נמצאים כאן גורמים נוספים שעוסקים בהגנה על זכויות קטינים ואנחנו נשמע גם אותם בהמשך.
אורית זוארץ: לצערי הרב מרבית ההמלצות של הוועדה הבין משרדית, שהוקמה ב-1997, לא יושמו, לא בתחום האכיפה, לא בתחום האיתור, לא בתחום איסוף המידע והמעקב וגם בתחום הטיפול, הן יושמו באופן חלקי, וזו מציאות מאוד מאוד קשה שאנחנו נצטרך לתת עליה את הדעת, גם מנקודת מבט של סחר בקטינים בתוך המדינה, נושאים שעלו גם בעבר, ולבדוק האם יש כאן סממנים של סחר ואם אפשר להגיש כתבי אישום, כי הנתונים בהגשת כתבי אישום, או סגירת תיקים לחלופין, הם נתונים מאוד מאוד קשים.
אורית זוארץ: בבקשה, גב' מריה רבינוביץ.
מריה רבינוביץ: כפי שאמרת, אין היום בידי הגורמים המטפלים בתופעה של ניצול קטינים לזנות נתונים על היקף התופעה.
מריה רבינוביץ: לגורמים האלה מוכרים היום כמה מאות מקרים של קטינים שנוצלו לזנות, קטינים, קטינות, טרנסג'נדרים בי סקסואליים, והנתון הזה הוא בעצם קצה הקרחון והיקפי התופעה, על פי ההערכות, הם הרבה יותר גדולים.
מריה רבינוביץ: על פי ההערכות ישנם היום בישראל כמה אלפים של קטינים שמנוצלים מינית מסחרית.
מריה רבינוביץ: גיל הכניסה לזנות הולך ויורד עם השנים ועל פי מחקרים בארץ ובעולם היום גיל הכניסה לזנות הוא 13-14.
מריה רבינוביץ: יש גם מקרים של קטינים הרבה יותר צעירים שנכנסים לזנות.
מריה רבינוביץ: ב-1996 נערך בשטוקהולם הקונגרס העולמי הראשון נגד ניצול מיני מסחרי של ילדים בהשתתפות ישראל.
מריה רבינוביץ: בעקבות הקונגרס ב-1997 הוגש למשרד המשפטים דוח של ועדה שבחנה ניצול מיני מסחרי של קטינים בישראל.
מריה רבינוביץ: כפי שאמרת, רוב ההמלצות של הוועדה לא יושמו באופן מלא.
מריה רבינוביץ: אחת ההמלצות היתה להגביר את האכיפה על לקוחות וסרסורים של קטינים וכאן אני אתייחס לנתונים של המשרד לביטחון הפנים.
מריה רבינוביץ: בעשר השנים האחרונות, משנת 2000 עד שנת 2009 נפתחו במשטרת ישראל סך הכל 35 תיקים בגין העברה שקשורה באופן ישיר לזנות קטינים.
מריה רבינוביץ: 19 תיקים נסגרו.
מריה רבינוביץ: רוב התיקים נסגרים עקב חוסר ראיות.
מריה רבינוביץ: נתון נוסף, 69 תיקים נוספים נפתחו בגין העברה של שימוש בגופו של קטין, שזו עברה שקשורה לפרסום פוגע, לפורנוגרפיה, לתמונות וסרטים, מתוכם 52 תיקים נסגרו.
מריה רבינוביץ: 2 תיקים בלבד, בעשר השנים האלה שנבדקו, נפתחו כנגד לקוחות של קטינים, שניהם נסגרו.
מריה רבינוביץ: 3 תיקים בלבד נפתחו בגין סרסרות בקטין, כש-2 תיקים נמצאים היום בפרקליטות ותיק אחד נסגר.
מריה רבינוביץ: המלצה נוספת של אותה ועדה מ-1997, היתה לערוך מחקר שיאמוד את היקף התופעה ואת מאפייניה העיקריים, של ניצול קטינים לזנות, ההמלצה הזאת עדיין לא יושמה.
מריה רבינוביץ: לא נעשה מחקר מקיף שאומד את התופעה.
מריה רבינוביץ: ממשרד הרווחה נמסר שהיום הם מכינים מכרז למחקר כזה.
מריה רבינוביץ: את המידע הזה אנחנו כבר קיבלנו לפני חצי שנה ונראה שלא נעשה הרבה מאז.
אורית זוארץ: אבל המחקר מתמקד בזנות של---
מריה רבינוביץ: בזנות בכלל באופן כללי במדינת ישראל.
אורית זוארץ: אני מקדמת בברכה את חבר הכנסת זבולון אורלב, יושב ראש הוועדה לזכויות הילד, השותף לדיון.
אורית זוארץ: נבדוק את זה עם נציגות הרווחה, מכיוון שהמידע שהועבר אלינו, שמדובר רק בזנות של נשים.
מריה רבינוביץ: לגבי טיפול בקטינים שנוצלו מינית מסחרית.
מריה רבינוביץ: היום יש טיפול במשרד הרווחה שניתן לאותם קטינים, במסגרת טיפול רחב יותר, שניתן לבני נוער בסיכון באופן כללי.
מריה רבינוביץ: אין היום טיפול ייעודי שמתמקד בקבוצה ספציפית זאת.
מריה רבינוביץ: בנוסף לכך, העמותות היום עסוקות באיתור של אותם קטינים ברחובות, בזירות הזנות, והעמותות לא פועלות בכל רחבי הארץ, רק במספר אזורים מצומצם.
מריה רבינוביץ: אמנם אלה אזורים מרכזיים, אבל זה עדיין לא בכל הארץ, חיפה ותל אביב.
מריה רבינוביץ: בעצם הפרויקט המרכזי לאיתור קטינים מנוצלים מינית מסחרית הוא פרויקט 'ערים בלילה', של עמותת עלם, שפועלים משנת 2001 בתל אביב ומשנת 2008 בחיפה.
מריה רבינוביץ: הפרויקט הזה חובר לתכנית לאומית לטיפול בנשים ובקטינים בזנות ובעצם זה אפשר פתיחתו של הפרויקט גם בחיפה ובקרוב צפויה פתיחתו של הפרויקט באילת.
מריה רבינוביץ: על הפרויקט אני לא אדבר, כי נמצאים פה הנציגים.
רלי רחל קצב: זה פרויקט של עלם, בשיתוף משרד הרווחה.
רלי רחל קצב: הוא מתוקצב היום על ידי משרד הרווחה.
אורית זוארץ: זה חלק מהפרויקט של סלעי ואופק נשי, או שזה פרויקט נוסף?
רלי רחל קצב: זה פרויקט נוסף.
רלי רחל קצב: בתל אביב הוא היה קיים קודם וכשפתחו את סלעית בתל אביב, חברו לעמותת עלם, כי כבר היתה עבודה עם נערות שמעורבות בזנות ומכאן שיתוף הפעולה.
זבולון אורלב: זה תוקצב בנוהל תמיכות או בדרך אחרת?
רלי רחל קצב: זה תקציב המשרד שמועבר לעמותת עלם דרך עיריית תל אביב, הוא מהווה בסביבות 50% מעלות הפרויקט, את השאר עלם מגייסת מתרומות.
רלי רחל קצב: זה לא תמיכות.
אורית זוארץ: אני אבקש מעורכת הדין רלי רחל קצב מעמותת עלם להציג את המצגת ולאחר מכן נרחיב את הדיון.
רלי רחל קצב: אני עובדת סוציאלית בעמותת עלם, יש פה שני עורכי דין אחרים מעמותת עלם, ואני אחראית בעלם על תכניות הקצה ותכניות לנערות ובתוך זה 'ערים בלילה' שעובדים עם בני נוער, בנים, בנות וטרנסג'נדרים שמעורבים בזנות.
רלי רחל קצב: אני אנסה להציג קצת מתוך הניסיון שלנו גם את מה שאנחנו פוגשים בשטח וגם את הצרכים או האתגרים שעומדים בפני כולנו לתפיסתנו, כמו שאנחנו רואים אותם.
רלי רחל קצב: הציטוטים שבעזרתם רציתי קצת להדגים כמה דברים הם דברים שבני הנוער לאורך השנים, בכל מיני שיחות איתם, אמרו לנו, וברשותם הבאנו אותם לפה.
רלי רחל קצב: כשאתה מתחיל לטפל בזונה, אתה חייב להבין שהבסיס העיקרי של הנפש שלה זה ממכר, זה תן וקח, משמע מה אני אקבל מזה.
רלי רחל קצב: בדרך כלל לא יחשבו מה אתה תקבל מזה, יחשבו מה אני אקבל מזה, מה ייצא לי מהעובדה שאנחנו נקיים את השיחות האלה.
רלי רחל קצב: אם אין לך משהו מוחשי לתת לה ביד, סביר להניח שההתחלה שלך תהיה מאוד רעועה.
רלי רחל קצב: אנחנו בעצם רוצים לומר שהמשהו המוחשי הזה עומד הרבה פעמים בבסיס הקשר שלנו עם הילדים ותיכף נראה איך זה בא לידי ביטוי.
רלי רחל קצב: את הזכרת, מריה, את השתלשלות העניינים, אז אני אדלג על זה, אני רק אגיד שבאמת בעבודת הצוות הבין משרדי, שהיו שותפים לו מעבר למשרדי ממשלה גם ארגונים מהמגזר השלישי, אז גם עמותת עלם היתה שותפה שם ובהסכמה משותפת בשנת 2001 'ערים בלילה' בעצם נפתח כפיילוט לשנה וחצי, במימון כל אותם משרדי ממשלה שהיו חלק מהצוות הבין משרדי הזה.
רלי רחל קצב: אחרי שנה וחצי של פעילות עלם המשיכה להפעיל את הפרויקט בעצמה, כיוון שחשבו שכדאי וראוי, והוא פעל באמת עד 2008 רק בתל אביב, וב-2008, בשיתוף עם התכנית הלאומית לטיפול בנשים ונערות בזנות במשרד הרווחה, הרחבנו קצת את הפרויקט בתל אביב וזה אפשר לפתוח 'ערים בלילה' גם בחיפה, ובתכניות המשותפות אני מקווה שבתחילת 2011 תיפתח תכנית גם באילת.
רלי רחל קצב: באותו קונגרס שהזכירה מריה, ב-1996, הציגו את ההגדרה שרשומה כאן למה היא זנות קטינים והצוות הבין משרדי קיבל אותה.
רלי רחל קצב: זה רשום גם בדוח שלו ואנחנו פועלים על פי ההגדרה הזאת.
רלי רחל קצב: אני רוצה להדגיש בה שני דברים.
רלי רחל קצב: האחד, אם נסתכל על הסעיף הראשון שמתייחס למעשה של שיתוף או שידול של ילדים לצורך מעורבות בפעילות מינית, ללא מעורבות רגשית ובתמורה לכסף, או כל אתנן אחר, זה חלק מאוד חשוב בהגדרה מבחינתנו---
אורית זוארץ: את יכולה להרחיב על זה קצת?
אורית זוארץ: איך זה קורה?
אורית זוארץ: כי מדובר על ג'ינסים בתמורה ליחסי מין, מועדונים.
רלי רחל קצב: כל אקט מיני שבעבורו מקבלת הנערה וודקה, כניסה למועדון, הסעה ממקום למקום, בניית ציפורניים, אנחנו פוגשות את זה הרבה, כל דבר שהוא, מקום לישון, ובשלבים מאוחרים יותר, כשגם סמים מעורבים, אז גם סמים, נכנס תחת ההגדרה של הזנות, וחשוב להדגיש את זה כאן, כי כשאנחנו מדברות על זנות של נערות ונערים, על זנות קטינים, זה הרבה פעמים החלק המרכזי, לכן קשה לאיתור ולזיהוי, תיכף אני אתייחס לזה.
רלי רחל קצב: דבר נוסף שאני רוצה עוד להדגיש פה, בסעיף השלישי, להיבט זה ניתן להוסיף את השתתפותם של קטינים במופעי חשפנות.
רלי רחל קצב: זאת אומרת יש פה גם כל החלק של הצילום.
רלי רחל קצב: אנחנו שומעים על מקרים של למשל נערה בשירותים של בית הספר מקיימת אקט מיני, מצלמים אותה בתמורה לסכום כסף קטן, או איזה שהוא אתנן אחר, מעלים את זה לרשת ובהתאם להגדרה הזאת, שכמובן היא לא הגדרה של עמותת עלם, כאמור, היא אכן נופלת לקטגוריה של זנות קטינים.
רלי רחל קצב: זה הופך את זה כמובן להרבה יותר מורכב, באיתור, בזיהוי ובהתייחסות שלנו כולנו.
רלי רחל קצב: קצת על איך זה נראה.
אורית זוארץ: איך זה נראה והיקף התופעה.
רלי רחל קצב: אני מגיעה לזה מיד, גם מה אנחנו פגשנו.
רלי רחל קצב: היבט אחד זה זנות בקרב בני נוער בתוך מסגרות לימודיות.
רלי רחל קצב: זאת אומרת כאלה שלומדים בבתי ספר, או בפנימיות, במסגרות חוץ ביתיות, ובמקביל לאורח חיים מתפקד מבחינת לימודית למשל, או מבחינה משפחתית, קיימת גם זנות לצד זה, זה הרבה פעמים ההתחלה.
רלי רחל קצב: זה נראה כמו אותם מקרים שבאמת קשה לזהות אותם, כי יכול להיות שהנערה מחוץ לשעות הלימודים נמצאת בזנות, מעורבת בזנות, מקיימת אקט מיני עם מישהו, יכול להיות גם מתוך בית הספר, אבל בתמורה לקבלה של משהו, ולכן זה לא רק ניצול מיני, אלא ניצול מיני מסחרי, ואנחנו לא נדע, כי היא מתפקדת, אז לרוב היא גם לא מוכרת לרשויות הרווחה.
רלי רחל קצב: גם בגלל חוסר מיומנות שלנו בלאתר את זה בשלבים האלה, לוקח הרבה מאוד זמן עד שזה מתגלה, או שאנחנו מצליחים להיות איתה בקשר סביב הדבר הזה.
רלי רחל קצב: תופעה נוספת, בוודאי אנשי השטח שבינינו נתקלו בזה ושמעו את המלה, זה נושא הסנג'ור.
רלי רחל קצב: הנערות אומרות, 'אני מסנג'רת אותו, אני עולה על רכב עם גבר מבוגר יותר, אני שולטת בסיטואציה, נכון שאני צריכה לתת משהו בתמורה, אבל הוא ייתן לי את מה שאני לכאורה רוצה או מחפשת', זאת אומרת את אותו טרמפ, כניסה למועדון, אלכוהול או כל דבר אחר.
רלי רחל קצב: אז המלה סנג'ור היא מלה רווחת.
רלי רחל קצב: דבר נוסף זה זנות בזירות הפתוחות, זו הזנות היותר מוכרת, נגיד.
רלי רחל קצב: באמת אנחנו פוגשים שם פחות נערות ואם כבר מדברים על קטינים אז בזנות הרחוב אנחנו פוגשים יותר בנים וטרנסג'נדרים.
רלי רחל קצב: לכאורה כאן היה לנו הכי קל לאתר, כי זה משהו שנראה לעין, שאפשר לסמן אותו, להגיע לזירה ולנסות ליצור קשר.
רלי רחל קצב: ככל שעוברות השנים אנחנו פחות רואים אותם ברחוב.
רלי רחל קצב: אנחנו כן פוגשים בני נוער בזנות בזירות שאנחנו קוראים להן זירות סגורות, זה אומר מועדונים, גם מועדונים שהם לא מועדונים לצורך מופעי חשפנות נגיד, אלא מה שנקרא מועדונים לגיטימיים, כשבתוך המועדון מתרחש עוד משהו, מועדוני חשפנות, סאונות, ברים וכולי.
רלי רחל קצב: זירת הזנות של שנות האלפיים, שאי אפשר לדלג עליה וראוי להתייחס אליה וללמוד לעבוד איתה זה האינטרנט כמובן.
רלי רחל קצב: החל מאתרי סקס ופורנו ועד לאתרים לגיטימיים, עם כל מיני צ'טים באתרים שכולנו מסתובבים בהם, אבל כשאת נכנסת לאתר אינטרנט כזה לצ'ט ואת כותבת 'שירן בת 16', את מיד מקבלת הרבה הצעות מאוד מפתות לכאורה ומכאן הדרך היא מאוד קצרה.
רלי רחל קצב: אנחנו גם פוגשים את זה, אם אמרתי קודם המסנג'רות, אז הן יכולות להגיד לעובדת, 'פה לא קורה שום דבר, אני לא מוצאת שום דבר ברחוב, אני עולה רגע הביתה לצ'ט'.
רלי רחל קצב: זה גם יכול לקרות.
רלי רחל קצב: זאת אומרת שילוב בין הדברים.
רלי רחל קצב: גם ברשתות החברתיות שכולנו מכירים, הפייסבוק ומקושרים ועוד רשתות אחרות, אנחנו יכולים לפגוש את זה גם שם.
רלי רחל קצב: 'ערים בלילה' באמת עובדת משנת 2001 על מנת קודם כל לזהות ולאתר את אותם בני נוער, כשמלאכת האיתור, כמו שאתם יכולים להניח, על סמך מה שאמרתי, היא מאוד קשה ומורכבת, כי זו ממש עבודה של פינצטה.
רלי רחל קצב: אם אתה נכנס למועדון או אתה נמצא באיזה שהיא מסיבה, לאתר שם בכל הבלגן הזה איזה שהיא נערה או נער שנמצאים בזנות, זה באמת מאוד קשה, ודאי האיתור באינטרנט הוא מאוד מאוד קשה.
רלי רחל קצב: אז השלב הראשון הוא באמת לזהות ולאתר.
רלי רחל קצב: בשלב השני זה ליצור קשר שהדגש שלו שהוא לא מותנה בהפסקת הזנות.
רלי רחל קצב: אנחנו רוצים ומסכימים להיות בקשר עם הנער או הנערה, לא לאבד אותם, להמשיך להיות חלק מהחיים שלהם גם אם באותו שלב הם אינם רוצים או אינם מסוגלים, או אינם רואים אופציה לדרך אחרת, והמטרה היא כן, גם לעשות הפחתת נזק תוך כדי הקשר הזה וגם לנסות ביחד לבנות את המסלול לאלטרנטיבה אחרת.
רלי רחל קצב: הילדים מצביעים ברגליים, והם גם אומרים, 'הקשר הוא קשר אחר.
רלי רחל קצב: אני אפילו לא יודעת להסביר את הקשר הזה, זה קשר אחר, ואז בא הקשר שלי עם יהודית', זאת אחת המתנדבות, 'וזה היה קשר בונה, אני הרגשתי שאני גדלה בקשר הזה ואני מתפתחת וזה היה מדהים.
רלי רחל קצב: התקשרתי אליה הביתה, ותחשבי, ממקום של זונה, אני שווה, מה, אני אבוא אליה הביתה?
רלי רחל קצב: היא תכיר לי את בעלה?
רלי רחל קצב: תכיר לי את הילדים שלה?
רלי רחל קצב: היא מכניסה את הזוהמה הזאת אליה הביתה?
רלי רחל קצב: והיא עשתה את זה, הבית היה פתוח, יכולתי לישון שם, מבחינתה, בואי.
רלי רחל קצב: זה חשוב, לא התנחלתי אצלה אף פעם, אבל הידיעה שזה שם, זה הכל'.
רלי רחל קצב: אז באמת, זה עיקר העבודה.
רלי רחל קצב: אני אומרת שזה עיקר העבודה, כי זה כן יחבר אותי אחר כך לצרכים, כי אנחנו באמת חושבים שנכון שיהיה המשך וטיפול מסיבי יותר, כמו שמריה ציינה.
רלי רחל קצב: מבחינת היקף התופעה, כמו שאמרנו, התופעה היא תופעה חבויה ולכן לנו בטח קשה להעריך את ההיקף שלה, אבל אני כן יכולה לומר שבמשך השנים, מאז ש'ערים בלילה' פועל מדי שנה בתל אביב, פגשנו כ-100 בני נוער, כולל כאלה שפנו לקו הסיוע.
זבולון אורלב: כל שנה זה 100 חדשים, או אותם?
רלי קצב: זה משתנה, יש כאלה שממשיכים איתנו.
רלי קצב: בקו הסיוע, אם אני אומרת 100, זה 100 שונים.
רלי קצב: כאלה שמטופלים בפרויקט ונמצאים בקשר, יש כמובן כאלה שנמצאים בקשר יותר משנה, אבל ה-50 הספורים, למשל אם כתבנו ב-2009 50 ועוד 100, אז ה-50 הם 50 חדשים.
רלי קצב: יש לנו כאן את הנתונים ב-2010, נכון לחודש ספטמבר כשכתבנו, ובקרוב יוצא הדוח השנתי.
רלי קצב: אנחנו יכולים לראות 30 בנות, 17 בנים ו-5 טרנסג'נדרים בתל אביב, למשל.
רלי קצב: בחיפה, 26, הרוב בנות, ובקו הסיוע 60 התקשרויות עד עכשיו.
רלי קצב: חשוב לי להדגיש שגם בפרויקטים האחרים בעלם, שלא עסוקים רק בעבודה עם בני נוער בזנות אנחנו מקבלים דיווחים.
רלי קצב: יש הרבה פנייה מהניידות, ואני נתתי כאן רק כמה דוגמאות, כי כל ניידת כמעט בכל עיר בארץ פוגשת גם בני נוער שמעורבים בזנות.
רלי קצב: גם ב- Y elem, אתר האינטרנט של עלם שנותן ייעוץ ותמיכה ברשת, גם שם פונים אנשים סביב סוגיית הזנות, במגדלורים, בפרויקט עדי ברחובות, כמעט בכל פרויקט, זה לא מדלג על שום מקום.
אורית זוארץ: כמה פרויקטים יש לכם בכל הארץ, שלא קשורים ל'ערים בלילה'?
רלי רחל קצב: יש פריסה של עלם בלמעלה מ-30 יישובים.
אורית זוארץ: רק ב-30 יישובים?
אורית זוארץ: גם יהודים וגם ערבים?
רלי רחל קצב: גם וגם, יותר ביישובים יהודיים, ואפשר לומר שזה משהו שבכל פעם, גם כשמגיעים לצוות, לעשות הכשרה, גם אם הוא לא צוות שעובד בזנות, מיד אחרי אנחנו רואים פתאום עלייה בזיהוי, כי לומדים לזהות את זה.
רלי רחל קצב: זה בעיניי המפתח.
רלי רחל קצב: אני עוברת מאוד בקצרה על הקשיים והצרכים.
רלי רחל קצב: הקושי לאתר, דיברנו עליו.
רלי רחל קצב: הקושי של הנערות להגדיר את עצמן כנמצאות בזנות והקושי שלנו להגדיר אותן כנמצאות בזנות, כי נראה לנו שתמורה לוודקה זה לא ממש זנות.
רלי רחל קצב: הקושי, גם שלהם וגם שלנו, לדבר על הנושא הרגיש והכאוב הזה.
רלי רחל קצב: קשיים ואתגרים ברמת המערכת: אחד זה המודעות, ודיברנו קצת על הכשרות, זה משהו שהתחלנו לעשות אותו, אבל אנחנו לא מספיקים.
רלי רחל קצב: זאת אומרת רק אותנו זה לא מספיק כמובן.
רלי רחל קצב: ברור לנו, אנחנו רואים אחד לאחד, שברגע שנעשית הכשרה עם צוות פנימייה מסוים, עולה המודעות ועולה הזיהוי.
רלי רחל קצב: זה מאוד מסייע.
רלי רחל קצב: ההיקף והקושי לאמוד את התופעה.
רלי רחל קצב: אני לא ארחיב, כי זה נאמר כאן, ובאמת זו היתה אחת ההמלצות של ועדת הבדיקה ואנחנו ממש נשמח לשתף פעולה עם כל מי שיבדוק.
רלי רחל קצב: חינוך ומניעה, כי זה מתחבר.
רלי רחל קצב: אני רוצה להדגיש כאן עוד משהו.
רלי רחל קצב: אנחנו גם פוגשים בפרויקטים השונים את בני הנוער כצרכנים של זנות, או לחילופין כסרסורים או גורמים מדיחים ונדמה לי שזה מקום שחשוב מאוד להתחיל בו.
רלי רחל קצב: אני זוכרת כשעבדתי ב'הפוך על הפוך' בחולון, נערים בני 13 שסיפרו לי על חגיגות הבר מצווה ששם מזמינים זונה, אלה טקסי החניכה.
אורית זוארץ: ברמת השרון מזמינים חשפנית למסיבת סיום, לנשף, של כיתה י"ב, בחסות ההורים.
רלי רחל קצב: זה נמצא בכל מקום ואני עבדתי ב'הפוך על הפוך' לפני 8 או 10 שנים.
רלי רחל קצב: זאת אומרת שאותו ילד בן 13 של אז, היום הוא בן 23, וזה המסלול.
רלי רחל קצב: זה השיח, זה חלק מהדיבור ובהחלט נראה לנו שהתערבות ברמת חינוך ומניעה צריכה להיעשות, כמובן גם עם אותם אלה שהם הקרבנות של הניצול המיני מסחרי, אבל גם עם אותם אלה שהם הצרכנים והלקוחות בהווה ובעתיד.
רלי רחל קצב: צורך במענים לנערים וטרנסג'נדרים, שבעצם חוץ מהמעט ש'ערים בלילה' עושה בתל אביב, לנערים וטרנסג'נדרים שמעורבים בזנות אין מענה היום במדינת ישראל, גם כשהם בני 15.
רלי רחל קצב: צורך במענים המשכיים לנערות בזנות.
רלי רחל קצב: גם לנערים, אבל בהקשר של הנערות, שיש את ההתחלה, אז חסרים המענים ההמשכיים.