GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: יש עוד הערות?
זבולון אורלב: אני מציע כזה דבר; לפחות חבר הכנסת מקלב ואני, יכולות להיות דעותינו באשר הן, אנחנו רואים את עצמנו מחויבים להחלטה של ועדת השרים ואנחנו נישאר במתכונת של השבעה.
זבולון אורלב: חברי כנסת שירצו להגיש הסתייגויות, יוכלו להגיש הסתייגויות.
זבולון אורלב: לצערי אני לא יכול להגיש הסתייגות, אחרת הייתי מגיש הסתייגות.
זבולון אורלב: הייתי רוצה להפחית את המספר.
זבולון אורלב: חברים, חברינו ממשרדי הממשלה, אנחנו---
רות דיין מדר: לא זאת היתה מטרת החוק, בעצם להגן על הפעוטות שנמצאים במשפחתונים?
רות דיין מדר: עיקרנו את כל החוק, לדעתי.
זבולון אורלב: אז את מציעה שאני לא אקדם את החוק, גם לא מעל שבעה.
זבולון אורלב: זאת הצעתך, הכל או לא כלום.
רות דיין מדר: לא, אני אומרת, שם הדברים נעשים בשקיפות, לעומת מה שקורה בתוך הבתים.
זבולון אורלב: את יודעת, יש לי בעיה שאת משכנעת את המשוכנע, הרי אני הצעתי הצעת חוק עם שלושה, אבל אני מאלה שסבורים שלפחות בחקיקה, חקיקה צריכה לבטא איזה שהיא הסכמה ובסוף ההסכמות מהוות איזה שהן פשרות.
זבולון אורלב: קשה לי מאוד לנאום נאום מקצועי ולהגיד למה שבעה זה המספר הנכון, שבעה זה לא המספר הנכון, זה לא המספר הנכון.
זבולון אורלב: אלא מה?
זבולון אורלב: צודקים, אחרי זה גם נגיע לעניין המעונות, אי אפשר להטיל גזרה על אנשים, ואומרים לאנשים 'חבר'ה, אנחנו גוזרים עליכם גזרה, עכשיו או שתעלו את המחיר', כמה עולה להיות במשפחתון?
זבולון אורלב: כי מישהו צריך לממן את הדבר הזה, או שהמדינה תיתן כסף.
זבולון אורלב: אז המדינה לא מוכנה לתת כסף ומצד שני, אנחנו לא רוצים שמשפחתונים ייסגרו.
זבולון אורלב: אני אומר שוב, טובת הילד קודמת לכל, מצדי שייסגרו משפחתונים ובלבד שאלה שנמצאים, שלא תהיה מסוכנת, לא שהייתם שם מבחינה פיזית ולא מבחינה חינוכית, אבל לממשלה יש עמדה, יש לעמדה הזאת רוב, אלא אם כן נצליח לשכנע אותם.
זבולון אורלב: אני משאיר את הבמה פתוחה לכמה דקות, תנסו לשכנע את נציגי הממשלה; אם הם מוכנים להוריד את המספר, אני בוודאי אתמוך, אבל אני צריך להגיד שחברינו בסיעות החרדיות גם הם מתנגדים להורדת המספר משבע.
זבולון אורלב: דומני שגם חברת הכנסת שלי יחימוביץ בקדנציה הקודמת התנגדה לזה.
זבולון אורלב: נשאיר כמה דקות, מיד אני אתן, ראיתי את האצבעות, את ואת.
אורי מקלב: עיריית תל אביב דורשת שימוש חורג, גם אם יש חמישה פעוטות בתוך בית?
זבולון אורלב: זה לא קשור לחוק הזה.
אורי מקלב: היתה הערה בעניין הזה.
זבולון אורלב: נמצאת פה סגנית ראש העיר, אבל אנחנו נגיע לסעיף הזה.
זבולון אורלב: הסוגיה של השימוש החורג, הבטחתי בישיבה הראשונה שנטפל בה כשנגיע לסעיף המהותי.
זבולון אורלב: זה לא הסעיף הנכון לדבר על זה, אנחנו נגיע לסיפור הזה.
זבולון אורלב: דר'  יצחק קדמן.
יצחק קדמן: מהותית הייתי רוצה לראות שאנחנו נחיל את החוק על כל מסגרת שיש בה לפחות ארבעה ומעלה.
יצחק קדמן: אני חושב שזו טעות פטאלית להחריג את המשפחתונים החוצה.
יצחק קדמן: אני נותן המון קרדיט למשפחתונים, בחלקם נעשית עבודה מבורכת, ולהגיד להם 'אתם לא כלולים', יש בזה גם אמירה לא כל כך משבחת, כאילו שיש מה להסתיר שם.
יצחק קדמן: יחד עם זה, אני לא רוצה שעכשיו בסעיף ההגדרה אנחנו ניתקע עם העניין הזה, יכול להתפתח ויכוח גדול מאוד.
יצחק קדמן: אני הבנתי מה אתה אמרת, אבל אני מציע דבר אחד, שבסוף הליך החקיקה אנחנו נחזור לעניין הזה כנקודה שנויה במחלוקת, כדי לא לעכב את זה עכשיו.
יצחק קדמן: יכול להיות שאפשר להציע הצעות פשרה, כמו למשל להסתפק רק בחלק מהסטנדרטים, ובלבד שגם המשפחתונים יהיו תחת איזה שהוא רישוי ופיקוח.
יצחק קדמן: אבל אני מציע שנדחה את זה לסוף, כדי לא לעכב את---
זבולון אורלב: דר' קדמן, לפי טכניקת החקיקה שסיכמתי בראשית הדיון, אנחנו נועלים נוסח, אנחנו לא מצביעים, כך שאם במהלך החקיקה יהיה צורך לחזור, יחליט היושב ראש אם חוזרים או לא.
זבולון אורלב: אני מניח שהואיל ומדובר כאן בשאלה מהותית, אני לא רוצה להתחייב, נחזור לדבר הזה.
זבולון אורלב: כן, גברתי.
שולמית ביסמנובסקי: אני חושבת שהגזרה הכלכלית שדיברת עליה, לגבי מסגרות עם שישה ילדים, או מסגרות עם שבעה ילדים, היא אותה גזרה כלכלית.
שולמית ביסמנובסקי: מסגרת של שבעה ילדים תעמוד בדיוק באותם תנאים כלכליים וגם היא לא תוכל לעמוד בזה.
שולמית ביסמנובסקי: אני לא רואה את ההבדל.
שולמית ביסמנובסקי: עם זאת, יצא שכרו של המחוקק בהפסדו, אם המשפחתונים שלכאורה בעצם החוק הזה קם בשבילם, הם יוצאים בסופו של דבר מהחוק, אנחנו מסכנים, בתוקף החוק ובחסות החוק, את 30,000, 40,000, 50,000 ילדים במדינה, שיהיו במצב של סיכון גבוה ביותר, והוועדה הזאת נותנת יד לזה.
שולמית ביסמנובסקי: אני חושבת שאנחנו במצב מסוכן.
זבולון אורלב: אני חותם על כל מלה שאמרת, אני חושב שזו תהיה טעות טרגית להפקיר לגורלם הפיזי והחינוכי את אותם עשרות אלפי ילדים, אני מסכים איתך, אבל השאלה העומדת בפנינו היא האם בגלל שאנחנו לא רוצים להפקיר 30,000 ילדים, נפקיר 300,000 ילדים.
זבולון אורלב: זאת השאלה העיקרית שעומדת כאן בפנינו.
זבולון אורלב: וכפי שאמרתי לדר' קדמן, קרוב לוודאי, אני לא יכול להתחייב, שבדיון המהותי נגיע להבנות לגבי הדרגות, דרגות שונות, והבחנה בין עניינים פיזיים ועניינים חינוכיים, ולגבי הדרישות הפיזיות, אולי גם הן בהדרגה.
זבולון אורלב: אינני יודע, הראש פתוח.
זבולון אורלב: אבל כדי להתקדם, אנחנו צריכים בסיס של נוסח, והבסיס של הנוסח כרגע, לצערי, הוא יהיה כפי שכתוב בהצעת החוק.
שולמית ביסמנובסקי: אני מקבלת את מה שאתה אומר, אדוני, אבל אני רוצה להעלות חשש.
שולמית ביסמנובסקי: אני חוששת שמנהלים שלא יוכלו לעמוד בתנאים ובסטנדרטים, יפתחו מסגרות של שישה ילדים וכל 450,000 הילדים שנמצאים היום בין גיל הלידה עד 3, פשוט יתחלקו בשישיות, ואז כל החוק לא יחול על אף אחד, כי כל גננת תמצא את הפתרון לפתוח שישייה.
שולמית ביסמנובסקי: אני חוששת שהגנים יתחלקו לשישיות.
זבולון אורלב: ההנחה היא שלפתוח שישייה זה פחות כלכלי מאשר לפתוח לעשירייה.
שולמית ביסמנובסקי: אבל זו אופציה שהחוק יאפשר ואנשים יתחיל ו לפתוח משפחתונים ואנחנו נאבד את כל הפיקוח על כל הילדים.
זבולון אורלב: אמרתי לך, קשה לי מאוד הוויכוח הזה, כי עמדותיי הן במקום שלך ו---
אורי מקלב: אני מבין שהיא יוצאת מנקודת הנחה שמאוד קשה לעמוד בסטנדרטים.
שולמית ביסמנוסבסקי: גם לשביעייה יהיה מאוד קשה לעמוד בסטנדרטים.
אורי מקלב: אם את מבינה שזו מסגרת...
אורי מקלב: להם, שיש להם הרבה יותר מרווח כלכלי, הרבה---
שולמית ביסמנובסקי: לכן צריך להקל.
אורי מקלב: מי שיש לו סופר מרקט, לא פותח מהר מאוד, גם אם יש לו בעיות ברישוי, מכולת קטנה.
אורי מקלב: אם את אומרת שיש להם קשיים, אז איך את רוצה להטיל עליהם---
שולמית ביסמנובסקי: אני מקבלת את מה שאדוני אומר, בואו נקל בחוק וניתן לכולם לעבור את החוק בשלום.
שולמית ביסמנובסקי: בואו נעשה הקלות, בואו לא נחמיר.
אורי מקלב: אני לא רוצה לפתוח דיון, בגלל שאני לא רוצה לעכב את היושב ראש, אבל מכיוון שבאמת הדעה, בעיקר של חברי כנסת, שלהחמרה והגדלה, היה לזה ביטוי בישיבה הראשונה, אז לא נחזור, והיום זה בא לידי ביטוי...
אורי מקלב: אני אפילו מרגיש את הצורך לאזן בין הדעות השונות, כדי לא לקחת בזמן.
אורי מקלב: יש פיקוח, גם הפיקוח של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, אם לא על החלק של הרישוי, אבל על החלק ל---
זבולון אורלב: חברים, יש פה רק דיון אחד, בין חבר הכנסת מקלב לארגון הגנים הפרטיים.
אורי מקלב: אני גם לא עושה איתם דיון, באופן כללי, אני רק מסיים את המשפט ואומר שאנחנו לא יכולים להגיד שהכל פרוץ.
אורי מקלב: אולי מבחינת הרישוי אין כאן פיקוח, אין הגדרה, אבל מבחינת הפיקוח, זה עובדות משרד התעשייה.
אורי מקלב: מי שיודע איך עובדים במשרד התעשייה מול המשפחתונים, יש עבודה מאוד מאוד קשה וצמודה בהכשרה ובפיקוח, לא נעשה הפקר בעניין הזה.
שולמית ביסמנובסקי: אתה צודק, אבל יש גם משפחתונים פרטיים שלא מפוקחים על ידי משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה וזה מה---
אורי מקלב: הילדים שלי מופקרים בתוך משפחתונים?
אורי מקלב: הנושא של הרישוי, זה רישוי, את יודעת שגם ברישוי עסקים יש הבדלים בין כל מיני עסקים וגם בגודל של העסקים וגם בנושא של מיסוי, יש הבדלה בגודל.
אורי מקלב: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שאם זה לא גדול, אז זה גם פחות---
שולמית ביסמנובסקי: אדוני הנכבד, יש גם משפחתונים פרטיים שאתה לא מדבר עליהם והם לא נמצאים בפיקוח של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, והם יחגגו פה.
שולמית ביסמנובסקי: הם יחגגו, וכל מי שלא יוכל לעמוד בסטנדרטים יפתח משפחתון של שישה ילדים, ויצא שכרנו בהפסדנו.
שולמית ביסמנובסקי: אנחנו יושבים פה לפקח על הילדים וכולם לא יהיו מפוקחים בסופו של דבר, בחסות הוועדה הזאת.
אילן בומבך: אני אתבטא בקצרה.
אילן בומבך: ברשות היושב ראש, זה נושא, כמו שהגדרנו, מהותי.
אילן בומבך: עד עכשיו לא שמענו הצדקה עניינית מפי הממשלה.
אילן בומבך: הרי אמרת שהדקות הקרובות יוקדשו לאפשרות לשכנע את הממשלה לבוא ולאמץ את ההגדרה שאנחנו תומכים בה ושכנראה גם היושב ראש.
זבולון אורלב: אז רצית להזכיר לי לבקש מהממשלה לומר---
אילן בומבך: אל"ף כן, ודבר שני, חוץ מלהזכיר, גם רציתי לבוא ולהגיד שפה, בניגוד להגדרות רבות אחרות, זה ממש פיקוח נפש.
אילן בומבך: אלה דברים שהם דם התמצית, בלשון הדף היומי בימים האלה במסכת זבחים, ממש גופי הדברים תלויים פה.
אילן בומבך: לכן אני אומר שאי אפשר לבוא ולעבור עם זה הלאה במהירות, ברגל גסה, כי זה באמת דבר שאי אפשר להתפשר בו.
זבולון אורלב: הממשלה.
זבולון אורלב: אם אפשר בכל זאת, שוב, זה לא הסעיף המהותי, אבל זה עניין כל כך מהותי.
זבולון אורלב: יש כאן טענות קשות מאוד שנשמעו, אין צורך לחזור עליהן, אתם יכולים לומר מה הנימוקים שלפיהם קבעתם שזה יהיה שבעה פעוטות לפחות?
יובל אביעד: עוד מעט עומד להתפרסם דוח של מיפוי מעונות יום פרטיים שעשינו במסגרת המשרד.
יובל אביעד: אני לא סטטיסטיקאי, אני קורא את הדוח כמו כל אחד אחר, אבל גם בדוח רואים שהחציון שמבחין בין משפחתונים לבין מעונות זה שבעה פעוטות.
יובל אביעד: הדבר השני---
זבולון אורלב: לא הבנתי את המשפט הראשון.
יובל אביעד: החציון הסטטיסטי אומר שיש הבחנה בין מסגרות פרטיות, שאנחנו מגדירים אותם כמעונות, שם שוהים ילדים שהם מעל שבעה פעוטות לבין משפחתונים שמתקיימים בבתים, ואנחנו רואים שמשבעה פעוטות---
זבולון אורלב: ואתם לא רוצים שהחוק הזה יחול על משפחתונים שמתקיימים בבתים?
יובל אביעד: רק רגע, לאט לאט.
יובל אביעד: דבר נוסף, מי שקורא טוב טוב את דברי ההסבר, ומגיע עד לסוף של הצעת החוק, רואה שאנחנו גם כללנו את האפשרות כן להבחין בין מעונות לבין משפחתונים, כאשר לגבי משפחתונים אנחנו חושבים שצריך להיות הסדר, הסדר רישוי אחר, ולא הסדר שמתאים למעונות מעל שבעה פעוטות.
יובל אביעד: כלומר אנחנו כן חושבים שצריך להיות הסדר.
יובל אביעד: אנחנו לא אומרים שלא צריך להיות הסדר בכלל לגבי משפחתונים, וגם כללנו את זה בתוך הצעת החוק, ובדברי ההסבר, כי זה משהו שגם טיפה מחייב אותנו.
זבולון אורלב: מה כללתם בהצעת החוק?
יובל אביעד: בדברי ההסבר.
זבולון אורלב: בדברי ההסבר, זה לא שווה כלום.
יובל אביעד: אבל  בכל מקרה אנחנו כן חושבים שאנחנו צריכים ללכת להסדר חוקי אחר, כי המהות של המשפחתונים, המהות של הטיפול, המהות של החינוך במשפחתונים היא מהות שונה, וגם כיום במסגרת האגף למעונות יום ומשפחתונים, התחום של המשפחתון מוסדר בנוהל אחר מהתחום של המעונות, בגלל צרכים---
יצחק קדמן: שם יש הגדרה של עד חמישה ילדים.
יובל אביעד: ---צרכים פיזיים אחרים.
יובל אביעד: נכון שיש שם הגדרה עד חמישה, אבל גם בדיונים בכנסת, בהצעת החוק הפרטית, אני חושב שלקראת הסיום הגענו לשישה, אז...
זבולון אורלב: למה עשיתם מעבר להסכמה שהיתה פה גם עם חברי הכנסת גפני ויחימוביץ, לא ברור לי הדבר הזה.
זבולון אורלב: למה זה עלה לשבעה?
קריאה: זה האוצר.
זבולון אורלב: מה זה קשור לאוצר?
אורי מקלב: אני אגיד לך.
אורי מקלב: כשיש ילד רווחה, כשילד בסיכון, מוסיפים עוד ילד על מקרים ש...
אורי מקלב: גם במסגרת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה משפחתון זה חמישה ילדים, אבל אם יש ילד שהוא מקרה רווחה, מקרה של ילד בסיכון, הרווחה מכניסה אותו כילד שישי במשפחתונים שראויים  לכך, הם מתאימים לכך.
אורי מקלב: לכן הם הגדילו את זה לשישה, לפי מה שאני מבין ומה שאני יודע.
תמר אלמוג: התקינה של כח האדם, מספר הפעוטות למטפל, היא לא אפשרית מעבר לשישה פעוטות, לכן משבעה פעוטות ממילא כבר נוצר מצב שמצריך שיהיו שני אנשים שיטפלו בילדים.
זבולון אורלב: מר אדווארד וייס, הלשכה המשפטית, משרד הרווחה.
אדווארד וייס: תרשו לי להעיר הערת הבהרה שהחוק הזה בא גם בעקבות הפיצול של משרד העבודה והרווחה דאז.
אדווארד וייס: הובהר לנו, וזה גם הופיע בדברי ההסבר, שמסגרות שיש בהן פחות משבעה פעוטות, עדיין נשארות באחריות משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
אדווארד וייס: רק שזה יהיה ברור.
מיטל להבי: אני, כמו ארגון הגנים וכמו שדר' יצחק קדמן, חושבת שעל ילדים צריך לפקח דווקא במקום שילדים נמצאים לבד, עם מטפלת אחת, יותר מכפי שצריך לפקח עליהם כשיש שתי מטפלות ולפחות אחת רואה מה השנייה עושה.
מיטל להבי: זו דעתי, אבל אני מניחה שיש פה סוגיה תקציבית שלפקח על 50,000 משפחתונים זה המון כסף, והמחשבה כרגע היא מחשבה כלכלית.
מיטל להבי: לכן הרעיון שאומר דר' קדמן וגם כבודו, שלייצר מדרגים של פיקוח הוא רעיון נכון, מפני שאין דין גן של 70 ילדים כדין גן של 30 ילדים.
מיטל להבי: גם מבחינה פיזית וגם מבחינות אחרות, אפשר לדרוש מקלוט, או לא צריך לדרוש מקלוט על 30 ילדים.
מיטל להבי: יש כל מיני קריטריונים.
מיטל להבי: מה שכן, אני רוצה לאחד את השיחה בכל הרמות של כל המשרדים.
מיטל להבי: מאחר וחוק החינוך קובע שמוסד חינוך הינו מוסד שבו שוהים מעל 10 ילדים ואני נדרשת להעיד בבית משפט בשבוע הבא על כמה ילדים הם גן או כמה ילדים זה כבר מוסד חינוך ואין בחקיקה שום התייחסות לכמה ילדים צריך רישיון, אז אני אומרת, אם אנחנו לא נכנסים לנושא שמהילד הראשון צריך פיקוח או מהחמישה, או מהמשפחתון, לפחות בואו נאחד את המינוחים למינוחים של משרד החינוך, שהוא דורש רישיון ממקום שיש בו עשרה ילדים.
זבולון אורלב: אז זה מגיל שלוש.
מיטל להבי: זה לא משנה.
מיטל להבי: מפני שאני כרשות מקומית צריכה לדרוש רישיון על פי איזה שהוא חוק.
מיטל להבי: אני לא דורשת רישיון ממשפחתון, אני נותנת לו לשלם ארנונה של דירת מגורים.
מיטל להבי: יש גם משפחתונים שזה שניים שפועלים ביחד.
מיטל להבי: צריך לאחד את הנתונים.
מיטל להבי: אי אפשר שבמקום אחד נדרוש רישיון מאוד מסובך מעשרה ילדים, ובמקום אחר נדרוש משבעה ילדים.
זבולון אורלב: גב' להבי, תודה רבה.
זבולון אורלב: חברים, אנחנו שמענו.
זבולון אורלב: אני בהחלט חושב שהממשלה צריכה להבהיר יותר את דבריה בעניין הזה.
זבולון אורלב: מלבד העניין של קפיצת מדרגה של היקף המטפלות, בעצם אין נימוק נוסף.
זבולון אורלב: אולי גם נחזור לרעיון של פיקוח הדרגתי.
זבולון אורלב: בינתיים אנחנו מתקבעים על הנוסח הקיים כרגע בחוק, על פי הנוסח הממשלתי.
זבולון אורלב: חוץ ממספר, אין הערות, נכון?
מירב ישראלי: יש שני הבדלים מההצעה הפרטית.
מירב ישראלי: אחד, בהצעה הפרטית היה גם מינימום פעילות שעות בשבוע, של המשפחתון, היה 20 שעות שבועיות.
מירב ישראלי: כאן אין שום הגבלה על השעות, זאת אומרת משעה אחת זה כבר---
זבולון אורלב: למה הורדתם את ההגבלה הזאת?
מירב ישראלי: אני מצביעה על ההבדל.
יצחק קדמן: זה טוב שהורידו.
מירב ישראלי: הדבר השני שהיתה הדגשה מיוחדת על שמירה על בריאותם, שזה ירד.
מירב ישראלי: אני לא יודעת אם יש צורך, כי אלה צרכים פיזיים, השאלה אם רוצים להגיד את זה באופן מפורש.
זבולון אורלב: למה הורדתם את הצרכים הבריאותיים?
שלום גולדברג: אנחנו בכלל מחוץ לתמונה בכל הצעת החוק הזאת.
מירב ישראלי: אני לא חושבת שזה 'שמירה על בריאותם' במובן של משרד הבריאות.
מירב ישראלי: מדובר על---
אורי מקלב: הם לא רופאים, הן לא אחיות, אי אפשר לתת להם---
זבולון אורלב: יש התנגדות להוסיף המלה 'הבריאותיים'.
קריאה: לדעתי זה רחב יותר.
זבולון אורלב: יש סיבה?
קריאה: כן, כי בריאותי זה משהו---
זבולון אורלב: חברים, יש למישהו התנגדות להוסיף את המלה 'בריאותיים'?
תמר אלמוג: יש לי התנגדות.
תמר אלמוג: כשמוסיפים את המלה בריאותי, זה אומר שאני מחויבת גם לבדוק את תנאי התברואה וההיגיינה, דגימות מזון ודברים שהם פרופר תחום התמחות של משרד הבריאות.
תמר אלמוג: זה לא תחום התמחות שלנו.
יצחק קדמן: ומכבי אש זה תחום התמחות שלכם?
מירב ישראלי: זה קיים בחוק, זו הגדרה של מעון.
מירב ישראלי: המעון צריך למלא את הצרכים הפיזיים, הרגשיים, החברתיים וכו'.
קריאה: אבל למה רפואיים?
תמר אלמוג: יש כאן שוני בין המצב הקיים למצב העתידי.
תמר אלמוג: המצב הקיים היום, משרד הבריאות כן נכנס למעונות וכן נותן---המצב כיום הוא שכן מפקחי משרד הבריאות נכנסים למעון ובתמורה למתן הכרה לכל מעון נדרש גם האישור של נציג משרד הבריאות וזה מתקיים.
תמר אלמוג: בהליך החקיקה הקודם נציגי משרד הבריאות דרשו את תשומות הפיקוח כדי ליישם את הפיקוח בהיקף רחב יותר ומתוקף החוק שהולך להיות מאושר, ולא נענו בחיוב, לכן הם החליטו לא להיות שותפים לחקיקה.
יצחק קדמן: את רוצה להגיד שלא יפקחו על תזונה?
תמר אלמוג: אני לא אומרת, זה הם אמרו.
זבולון אורלב: לך לא צריכה להיות התנגדות, להם יכולה להיות התנגדות.
זבולון אורלב: אני לא מבין למה את מתנגדת.
תמר אלמוג: כי זה לקחת אחריות בלי שיש מסביבה---
יובל אביעד: החוק הזה לא מבטל דינים אחרים, אין פה סעיף ביטול של דינים אחרים.
יובל אביעד: מכח פקודת בריאות העם משרד הבריאות מחויב לבצע את העניינים האלה, לכן פקודת בריאות העם עדיין בתוקף.
יובל אביעד: כלומר אנחנו כמסגרת כן נבקש את האישורים ממשרד הבריאות ונמשיך לבקש את זה.
זבולון אורלב: עכשיו יתברר לי שגם הורדתם את המלה תברואתיים.
זבולון אורלב: חבר'ה, אני מציע שתקיימו ביניכם דיון.
תמר אלמוג: היועץ המשפטי של המשרד זימן דיון אצלנו, את נציגי משרד הבריאות, היה דיון והיתה הודעה מפורשת שהם לא מוכנים לעשות את הפיקוח.
זבולון אורלב: מיד אני אגיד מה אנחנו צריכים לעשות.
מוריה כהן בקשי: אני רק חושבת שאנחנו לא בסעיף הנכון.
מוריה כהן בקשי: הסעיף של מה צריך לבדוק, אנחנו נדון בו.
מוריה כהן בקשי: פה מדובר לשם מה יש את המעון הזה.
מוריה כהן בקשי: זו איזה שהיא אוריינטציה מה זה המעון הזה ואני חושבת שנכון לכתוב פה את הדברים שלשמם אנחנו רוצים למלא את הצרכים הפיזיים, הרגשיים, החברתיים והחינוכיים.
מוריה כהן בקשי: התברואתי זה תנאי לדברים, זה לא ב---
זבולון אורלב: התברואתיים, אני מסכים איתך, הוא לא תנאי, הוא לא מילוי צורך, אבל בריאותיים כן.
מוריה כהן בקשי: גם בריאותי זה לא מטרה של המעון.
מוריה כהן בקשי: זה דבר שייבדק.
מוריה כהן בקשי: פה אלה דברים שהם מטרת המעון.
קריאה: אבל מה זה מפריע לכם?
נעמי מורנו: אני מנהלת את האגף לגיל הרך בוויצ"ו.
נעמי מורנו: אני רוצה להעיר הערה אחת מאוד עקרונית שבפרקטיקה נכנסים למעונות היום במדינת ישראל, המפוקחים, הרבה מאוד פקחים שונים ועכשיו זה יהיה אפילו יותר קיצוני, נכנסים פקחים של משרד הבריאות---
זבולון אורלב: סליחה, אנחנו עוסקים בחוק עכשיו, בעניין של הגדרות של מטרות.
זבולון אורלב: את אומרת דברים עם טעם, אבל לא לעניין.
זבולון אורלב: זה לא המקום עכשיו לומר את הדברים האלה.
זבולון אורלב: את עורכת דין?
נעמי מורנו: לא.
זבולון אורלב: אני מציע שתעשו שיעורי בית.
זבולון אורלב: אנחנו בהליך חקיקה, צריכים לדבר לעניין, אנחנו עכשיו עוסקים בסעיף מסוים, לא בסעיף המהותי אלא בסעיף ההגדרות.
זבולון אורלב: חבל על זמנה של הוועדה.
רן רידניק: לגבי הבריאותיים.
רן רידניק: כשאני קורא את זה, אני יכול להבין שיש דברים כמו חיסונים או בדיקות קשב וריכוז וכל מיני דברים כאלה שאני חושב שזו לא כוונת המחוקק, ולכן 'הפיזיים' הוא מונח שמתאים.
רן רידניק: לגבי תברואתיים, אני מסכים שיש מקום להוסיף על זה, אבל על זה נדון בהמשך.
זבולון אורלב: אני מציע כזה דבר; בהגדרה ננעל בלי תברואתיים, אבל נוסיף את בריאותיים בסימן שאלה, ותרשמי לך שכשנגיע לסעיף ההוא, אנחנו חוזרים לעניין בריאותיים.
זבולון אורלב: ואני מבקש, אדוני ממשרד הבריאות, אינג'ינר שלום גולדברג, תביא את בקשתנו בפני הנהלת משרדך, שאנחנו לא נאפשר למשרד הבריאות להגיד 'אני לא משחק במשחק של החוק הזה'.
זבולון אורלב: מה שאמרתם בממשלה, לא תוכלו להגיד כאן.
זבולון אורלב: אנחנו אחראים לאינטגרציה וזה חלק מהפיקוח שלנו על עבודת הממשלה והפיקוח שלנו לא יסבול שמשרד אחד משחק ברוגז עם משרד אחר ואומר 'אני לא בעניין'.
זבולון אורלב: אין כזה דבר.
זבולון אורלב: אז תבואו בפעם הבאה, עם מישהו מוסמך, אחרי דיון, ואנחנו רוצים לראות איך אתם לוקחים חלק בסיפור הזה.
זבולון אורלב: זה לא עולה על הדעת.
מירב ישראלי: אבל אם החוק לא נותן סמכויות, אז...
רן רידניק: זו עמדת הממשלה כפי שהיתה בוועדת השרים, והיא כוללת את כל המשרדים.
רן רידניק: זו עמדת הממשלה.
רן רידניק: משרד---
זבולון אורלב: אבל היא לא מקובלת עלינו.
רן רידניק: אני אומר, שום משרד לא יכול לסגת אחורה מהחוק.
זבולון אורלב: מר רידניק, קודם כל אל תנצלו את טוב לבי.
זבולון אורלב: אני חבר קואליציה ורוצה לעזור ורוצה להעביר את החוק.
זבולון אורלב: אם תלכו בדרך הזאת לא יהיה חוק.
זבולון אורלב: לא יהיה חוק.
זבולון אורלב: אבל נחשפת פה איזה שהיא בעיה, אמיתית, אי אפשר להסתתר ולהגיד 'זו החלטת הממשלה'.
זבולון אורלב: זה לא עובד כך.
זבולון אורלב: יש איזה שהיא גמישות גם לכנסת בפיקוח שלה, כשהיא חושפת בעיה אמיתית.
זבולון אורלב: אם יתברר שבגלל שמשרד הבריאות, בגלל חשבונות שלו, אומר 'אני מחוץ לעניין', זה לא עובד.
זבולון אורלב: הדבר הזה לא עובד.
זבולון אורלב: אם הם יבואו וינמקו למה לא, יכול להיות שהם ישכנעו אותנו, אבל הם לא באים ואומרים אפילו.
זבולון אורלב: אנחנו לא יכולים להסתתר מאחורי הסכמת ממשלה.
יצחק קדמן: הוא התכוון שזה יחול גם על בריאות.
רן רידניק: זו אמירה שלא מקובלת על הממשלה.
זבולון אורלב: אני קודם כל מסכים איתך, אבל זה לא מה שכתוב בחוק.
זבולון אורלב: כרגע  לפי ההגדרה זה לא כתוב בחוק ואני חושב שאת 'תברואתיים', צודקת מוריה במאה אחוזים, אבל 'בריאותיים' אני חושב שכן, זה ודאי חלק מה---
קריאה: בתנאים, לא בהגדרה.
זבולון אורלב: בהגדרה.
זבולון אורלב: הבריאותיים היא גם בהגדרה, היא לא פחות ממילוי צרכים פיזיים.
זבולון אורלב: אנחנו נוסיף את המלה 'בריאותיים' בסימן שאלה, ונחזור לעניין.
שולמית ביסמנובסקי: באותו עניין,  יש לי שאלה למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה; כמו שאתם לא רוצים לקחת אחריות על משרד הבריאות, כי אתם לא משרד הבריאות, איך  אתם יכולים לקחת אחריות חינוכית כשאתם לא משרד החינוך?
שולמית ביסמנובסקי: השאלה אם משרד החינוך ייכנס לפה כדי לפקח חינוכית פדגוגית על ה---
זבולון אורלב: לא, תיכף ניתן לגב' חדד לומר.
זבולון אורלב: נמצאת פה מנהלת האגף לגיל קדם יסודי.
זבולון אורלב: השמות משתנים במשרד החינוך.
זבולון אורלב: על פי החלוקה הממשלתית, לצערי, עד גיל 3 אחראי משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, ומגיל 3 חלים חוקי החינוך, אחראי משרד החינוך, זו הסכמה, לצערי קואליציונית, מגונה, אני הייתי שותף בוועדות רבות וגם כשר הרווחה דעתי היתה, יודעת מזה תמר, שהאגף שלה צריך לעבור למשרד החינוך, אבל עם שלושה מנדטים אני לא יכול להעביר אותם למשרד החינוך.
זבולון אורלב: אם היה לי כח פוליטי להעביר אותם למשרד החינוך, הייתי עושה את זה.
שולמית ביסמנובסקי: אנחנו מראש מוותרים על האופציה להצליח במבחני פיזה בשנים הבאות.
שולמית ביסמנובסקי: כי אם בגיל הרך לא נעשה את מה שצריך לעשות, מבחינה חינוכית, נפקיר את הילדים, והילדים לא נולדים בגיל 3, הם נולדים בגיל לידה ושם צריכים להתחיל---
זבולון אורלב: אני מודה לך על ההערה שלך.
זבולון אורלב: אני גם מבקש, הואיל ואמרתי לך את דעתי, אני מציע גם לא לזלזל יותר מדי ביכולות החינוכיות-טיפוליות של האגף למעונות יום.
זבולון אורלב: אל תהיי קיצונית.
שולמית ביסמנובסקי: חס וחלילה אנחנו לא מזלזלים, אנחנו רוצים פיקוח ברמה לפחות כמו הגננות, שמבקשים מהן להיות עם תואר ראשון בחינוך, לפחות את אותו פיקוח, אם לא יותר.
זבולון אורלב: את צודקת שהפיקוח צריך להיות לפחות במדרגה אחת יותר גבוהה מאשר הגננות.
זבולון אורלב: כשנגיע לסעיף המהותי, נדבר גם על מי המפקחים.
זבולון אורלב: את צודקת במאה אחוזים, מפקח לא יכול להיות...
זבולון אורלב: אני מניח שכל המפקחות על גני הילדים הן עם תואר ראשון---
סימה חדד: הדרישה עכשיו היא תואר שני.
זבולון אורלב: מפקח?
מירב ישראלי: (מקריאה): " "מפקח" – מי שהשר מינה אותו למפקח לפי סעיף 29".
זבולון אורלב: כשנגיע לסעיף 29, לזכור שאנחנו רוצים לדבר על המפקח, מה השכלתו ומה דרגתו.
מירב ישראלי: (מקריאה): " "המשרד" – משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה".
מירב ישראלי: אפרופו המשרד  והשר, הועלתה באמת ההערה הכללית לגבי העברת הסמכויות למשרד החינוך, השאלה אם אתה רוצה לדון בזה עכשיו.
זבולון אורלב: אני תומך, אבל אני אצביע נגד.
זבולון אורלב: יש מדף שלם, אגב גם במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה וגם במשרד החינוך, לדעתי שלושים, ארבעים שנה, למה האגף הזה צריך לעבור לחינוך.
זבולון אורלב: יש כמה עיוותים...
תמר אלמוג: היסטוריים.
זבולון אורלב: וגם כשחילקו בין משרד הרווחה לבין משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, אמרנו 'תשאירו את האגף הזה לפחות ברווחה', שהוא משרד חברתי, הוא לא משרד תעסוקתי, אבל אולמרט היה יותר חזק ממני.
תמר אלמוג: אדוני היושב ראש, תחום הגיל הרך עד 3 במדינות שונות נמצא במשרדים שונים, לאו דווקא במשרד החינוך.
זבולון אורלב: זה לא סימן טוב.
זבולון אורלב: התפיסה של הגיל הרך, שצריכים למצוא מסגרות שהן בייביסיטר והעיקר זאת האישה העובדת, זו לדעתי גישה לא נכונה.
זבולון אורלב: אני חושב שהגישה צריכה להיות קודם כל טובתו של הילד ולא טובתה של האמא, ואני אומר את זה גם כסבא וגם כאבא.
זבולון אורלב: הדבר הזה לא יכול להיות.
מה יפית: הערה אחת.
זבולון אורלב: גב' סימה חדד מה יפית, שהיא מנהלת האגף לחינוך קדם יסודי במשרד החינוך.
מה יפית: חשוב להעיר כאן שבשנתיים או שלוש השנים האחרונות המתווה החדש בהכשרת עובדי הוראה כולל לידה עד 3. זאת אומרת שיש חשיבה כבר ש---
זבולון אורלב: אתם מכינים את עצמכם למקרה ש---
יצחק קדמן: שיבוא יום וזה יעבור אליהם.
זבולון אורלב: רשמנו לפנינו שמשרד החינוך מוכן לקבל, ואני מוכן להעיד שגם השר שלך מוכן.
מירב ישראלי: (מקריאה): " "נושא משרה" – כהגדרתו בחוק החברות, התשנ"ט-1999".
מיטל להבי: שיהיה ברור, אנחנו יושבים בשקט כי אנחנו ממתינים לראות איך תצביע, אבל האמירה היא אמירה של אמא שאכפת לה קודם כל מהילד ואחר כך מהעבודה שלה.
זבולון אורלב: לא תהיה הצבעה על איזה שר מדובר, כי אני לא מניח שיש חבר כנסת שיציע את ההצעה להעביר לחינוך.
מיטל להבי: אבל אחרי האירוע עם כיבוי האש, כאשר התברר ש---
זבולון אורלב: גב' להבי, את שוב מנצלת את טוב לבי.
מירב ישראלי: (מקריאה): " "נושא משרה" – כהגדרתו בחוק החברות, התשנ"ט-1999;      "פעוט" – מי שטרם מלאו לו 36 חודשים ב-1 לספטמבר של אותה שנת לימודים;      "פעוט בסיכון" – כמשמעותו בחוק פעוטות בסיכון (הזכות למעון יום), התש"ס-2000;
זבולון אורלב: רגע, למה 1 בספטמבר ולא א' בטבת?
זבולון אורלב: הרי התאריך הקובע לרישום גיל חובה הוא א' בטבת.
זבולון אורלב: כידוע לכם, שנתון של ילדים נמדד לא לפי 1 לספטמבר אלא בא' בטבת, למה פה 1 בספטמבר?
זבולון אורלב: לא משנה שאני באופן עקרוני לא מכניס תאריכים לועזיים לחוקים.
יובל אביעד: יש פה התאמה לחוקים אחרים.
יובל אביעד: בחוק פעוטות בסיכון, למשל, כתובה אותה הגדרה.
זבולון אורלב: נעשה תיקונים עקיפים.
יובל אביעד: זה המון חוקים.
תמר אלמוג: חוק פעוטות בסיכון מאפשר את התמיכה לילד עד גיל שלוש שנים, ואם אנחנו נרד להגדרה של משרד החינוך, נמנע מפעוטות בסיכון, שהם פחות מגיל 3, להיכנס למעון.
תמר אלמוג: זו בעיה.
ורד כרמון: אני ממשרד הרווחה, מפקחת לגיל הרך, ילדים בסיכון, עובדת בתיאום עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, ואנחנו התעקשנו שברגע שנוריד את התאריך הקובע לתאריך עברי לפי תאריך הרישום---
זבולון אורלב: נעלה אותו, לא נוריד.
ורד כרמון: מבחינתנו פחות פעוטות בסיכון יוכלו להיכנס.
ורד כרמון: יש לנו היום פערים באמת בין משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ובינינו, והתיקון הזה בא להסדיר באמת שיותר ילדים יוכלו להיכנס וליהנות גם מהזכות למעון יום.
זבולון אורלב: לא הבנתי למה זה מוריד, זה מוסיף.
ורד כרמון: איך זה מוסיף?
מוריה כהן בקשי: השאלה איזה תאריך ייקחו, הם ייקחו תאריך עברי.
מוריה כהן בקשי: התאריך הכי מוקדם.
תמר אלמוג: לפי התאריך של משרד החינוך זה שנתיים ותשעה חודשים.
מוריה כהן בקשי: את רוצה שיהיה כמה שיותר מאוחר, נכון?
מוריה כהן בקשי: שיותר ילדים---
זבולון אורלב: א' בטבת יוצא אי שם בנובמבר, תחילת דצמבר.