GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זבולון אורלב: כלומר יש פער של שלושה חודשים בערך.
זבולון אורלב: למה שהחוק הזה יתאים את עצמו לחוקים של משרד החינוך, כי אחרת שוב יש בעיה של שלושה החודשים האלה, כי היא מקבלת את הילדים...
זבולון אורלב: הרשות המקומית, שמקבלת את גילאי 4-3 צופה כבר את העתיד והיא יודעת שהילד הזה באיזה שהוא שלב, אחרי שנתיים, בגיל 3 או בגיל 4 צריך להיכנס לגיל חובה, אז הם כבר מתאימים את עצמם ל-א' בטבת.
ורד כרמון: אם כך, זה צריך להיות בהתאמה גם בחוק.
ורד כרמון: אני לא מתנגדת, רק פשוט---
זבולון אורלב: אני מציע כזה דבר; תשקלו, נשאיר את זה כרגע 1 בספטמבר, אבל אני חוזר לזה, תעשו בדיקה.
זבולון אורלב: אני מציע לעשות התאמות, שהילדים לא ייפלו לנו בין התאריכים והתאריך המוביל הוא חוק חינוך חובה, א' בטבת, ומקסימום ילדים ירוויחו.
שולמית ביסמנובסקי: אני רוצה לחזק את ידיך בנושא הזה, כי יש פה לאקונה שצריך לתת עליה את הדעת.
שולמית ביסמנובסקי: ילד בן שנתיים ותשעה חודשים עד שלוש שנים, יש לו שני פיקוחים כרגע, יש לו את הפיקוח של משרד החינוך ויש לו את הפיקוח שסותר גם חלק מהמקרים, של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
שולמית ביסמנובסקי: אז כל הילדים בין שנתיים ותשעה חודשים לשלוש, יש להם שני פיקוחים; או לסדר במשרד החינוך שיתחיל גם מגיל 3. אפשר לשנות את החוק של משרד החינוך.
זבולון אורלב: מר אביעד, אני מציע שאתה ומר אדווארד וייס, ועורכת דין כהן בקשי גם רוצה, תשתדלו להסתנכרן.
זבולון אורלב: יש גם את הלשכה המשפטית של משרד החינוך, לירן שפיגל, תדברו ביניכם איך תהיה סינכרוניזציה שהילד לא ייפול, או תקופה מסוימת שני פיקוחים, או תקופה מסוימת אין בכלל פיקוח.
זבולון אורלב: עצתי הלא מלומדת, כי לא חשבתי עד הסוף על כל המשמעויות, זה להסתנכרן על א' בטבת.
זבולון אורלב: בזה אני גם במשא ומתן עם משרד החינוך על התאריך הזה.
זבולון אורלב: כל ילד שהגיע ל-א' בטבת נכנס למערכת של החינוך של גילאי 4-3 וכבר מגיע לו שכר לימוד מדורג.
זבולון אורלב: בגיל 4-3 המדינה מפעילה מנגנון של שכר לימוד מדורג, יש עשר דרגות, משכר לימוד מלא עד 10%.
זבולון אורלב: לפי עשירונים.
זבולון אורלב: זה קיים.
זבולון אורלב: אנחנו רוצים שמי שמגיע לשם, שיגיע בזמן.
זבולון אורלב: אנחנו לא רוצים שלאוכלוסייה של הזכאים, מגיל 3 ומעלה, להוסיף שום אוכלוסייה נוספת.
זבולון אורלב: אנחנו רק רוצים שלא תהיה תקופה חופפת, או תקופה של פער.
זבולון אורלב: בין 1 לספטמבר ל-1 לדצמבר, לצורך העניין א' בטבת, יש פערים, שהילד לא ייפול בין הכיסאות.
אורי מקלב: מעשית אתה אומר דבר פשוט, ילד שנולד ב-30 באוגוסט, ב-30 באוגוסט הוא בן 3, הוא לא יוכל להיכנס לשום מסגרת, למסגרת הזאת הוא לא יוכל להיכנס והוא גם לא יכול להיכנס לשום מסגרת שהיא בלאו הכי---
זבולון אורלב: נכון, אתה צודק, מה שאמרתי.
זבולון אורלב: אי אפשר להשאיר ילד או בפיקוח כפול, או בפיקוח חסר, הדבר הזה לא יכול להיות.
יצחק קדמן: זה מחזיר אותי להגדרה של מעון, וכדי שלא ייווצר מה שאתה חושש, שבהגדרה של מקום אנחנו נכתוב מקום שבו יש שבעה פעוטות, או כמה שנקבע, אלא שרוב הילדים שם הם בגילים המתאימים.
יצחק קדמן: הרי החוק לא מפקח על ילדים, הוא מפקח על מסגרת, ונניח שיש מסגרת של מעון יום ויש שם עשרים ילדים ויש שם שני ילדים בגיל הזה.
יצחק קדמן: אנחנו צריכים למסגרת שבו רוב הילדים הם בגילים של 0 עד 3.
זבולון אורלב: על איזה---
יצחק קדמן: הגדרה של מעון יום לפעוטות, מקום המשמש או שנועד לשמש כולו---
זבולון אורלב: לא כתוב איזה ילדים שם.
מיטל להבי: מר קדמן אומר שאם יהיו שישה עד גיל 3 ושישה מגיל 3, הם לא במסגרת הפיקוח של החינוך ולא במסגרת של---
זבולון אורלב: אבל אם יילכו לפי תיקון שלי, אז אין בעיה.
יצחק קדמן: גם אם יהיה התיקון שלך, יש שם ילד אחד שהוא מעל גיל 3, אז מה?
יצחק קדמן: אני לא מפקח על הגן?
קריאה: אבל יש פה 'נועד לשמש כולו או חלקו'.
יצחק קדמן: לא, זה התכנון הפיזי.
זבולון אורלב: בואו נלמד רגע מה קורה בחינוך.
זבולון אורלב: לגבי הגן הרב גילי, הולכים לפי הרוב.
מה יפית: אם במסגרת החינוכית המסוימת יש פחות מעשרה ילדים, הם לא מחויבים.
יצחק קדמן: לא, יש עשרה, תשעה הם בגיל הנכון ואחד יותר קטן.
לירן שפיגל: מעל עשרה מגיל 3.
זבולון אורלב: כן, גברתי?
מיכל גולן: אני מנהלת את השירות לשיקום בקהילה במשרד הרווחה.
מיכל גולן: אני רוצה לציין שצריך לסנכרן את זה גם עם חוק מעונות יום שיקומיים, שמתייחס גם הוא ל-1 בספטמבר.
זבולון אורלב: מר וייס הוא היועץ המשפטי גם שלכם?
אדווארד וייס: כן.
זבולון אורלב: אני זוכר שכן, לכן פניתי  אליו.
שולמית ביסמנובסקי: אני הייתי מנהלת מחלקת גני ילדים בתפקידי הקודם בעיריית רמת גן באגף החינוך.
שולמית ביסמנובסקי: מתוקף תפקידי הקודם ראיתי בעיה ב-א' בטבת.
שולמית ביסמנובסקי: יש ילדים בגיל 4-3 בגן עם עוד כמה ילדים של שנתיים ותשע.
שולמית ביסמנובסקי: אני חושבת שהחוק הזה יכול לעשות סדר בעניין, אם אנחנו נאמץ את 36 חודשים של הילדים ובאמת נחיל את החוק הזה עד גיל 3 ונבקש תיקון לחוק הפיקוח שיתחיל שם מגיל 3, נעשה סדר בכל המערכת.
שולמית ביסמנובסקי: אני מציעה לעשות תיקון לחוק הפיקוח ולאו דווקא בחוק הזה.
זבולון אורלב: נעשה סדר, אבל לא בחוק הזה.
שולמית ביסמנובסקי: החוק הזה יתחיל מ-1 בספטמבר.
זבולון אורלב: חברים, תאמינו לי שכל חוק יכול להיות רכבת ארוכה מפה עד להודעה חדשה.
זבולון אורלב: אנחנו גם צריכים להגביל את עצמנו.
זבולון אורלב: אני מסכים איתך, יש לי הצעת חוק פרטית שקשורה ל-א' בטבת, אני לא רוצה כרגע להיכנס לזה, אני בהידברות עם שר החינוך, עם גב' סימה חדד בסוגיה הזאת.
זבולון אורלב: אני לא רוצה להיכנס לדבר הזה.
זבולון אורלב: אני רק רוצה לדעת שביום שמסתיים החוק הזה, מתחיל החוק ההוא, כשאני יודע שבחוק ההוא עדיין יש לנו בעיות ויש לנו כמה חורים, כמו שעכשיו היא אמרה, למשל, שאם יש גן של עשרה ילדים אבל תשעה בגיל 3 ואחד לא גיל 3, חוק הפיקוח לא חל.
זבולון אורלב: זה מצב אבסורדי.
זבולון אורלב: אף אחד לא חל.
זבולון אורלב: אני לא רוצה כרגע להיכנס לדבר הזה.
זבולון אורלב: אם לא נגביל את עצמנו, תדעי לך, אנחנו לא נגמור את החוק.
זבולון אורלב: יכול להיות שיש מי שרוצה שלא נגמור את החוק, אבל אני אומר לכם, אני גומר את החוק.
זבולון אורלב: הוא לא יהיה מושלם, אגב, הוא לא יהיה בדיוק על פי דעתי  אבל אנחנו נגמור את זה, כי המצב הנוכחי הוא בלתי אפשרי לחלוטין.
זבולון אורלב: כל תיקון אנחנו מתקנים מצב, ולא בטוח שהתיקון יהיה מאה אחוזים.
מירב ישראלי: צריך להגיד שזה גם חוסר פיקוח וגם פיקוח כפול.
זבולון אורלב: אז אנחנו מסכמים את הסעיף הזה, כרגע ה-1 בספטמבר נשאר, אבל אנחנו מבקשים מהיועצים המשפטיים במשרדי האוצר, התעשייה, משפטים, חינוך ורווחה, להידבר ביניהם בהובלת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, כדי שנהיה בטוחים שאין לנו פה או כפל פיקוח או פיקוח חסר, ועצתי ללכת על א' בטבת ולא 36 חודשים.
זבולון אורלב: כלומר יכול להיות שזה יהיה יותר מ-36 חודשים, זה יכול להגיע ל-39 חודשים בעצם.
מירב ישראלי: (מקריאה): " "פעוט בסיכון" – כמשמעותו בחוק פעוטות בסיכון (הזכות למעון יום), התש"ס-2000;      " "פעוט עם מוגבלות" – פעוט שהוא אדם עם מוגבלות, כהגדרתו בסעיף 5 לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח-1998, וששר ההרווחה והשירותים החברתיים, או מי שהוא הסמיכו לכך, קבע כי הוא פעוט עם מוגבלות לעניין חוק זה".
יצחק קדמן: יש לי שאלה.
יצחק קדמן: אנחנו מחריגים את המעונות לפעוטות בסיכון, השאלה אם אנחנו לא צריכים לדאוג, ולא אכפת לי שמשרד הרווחה ידאג, שאותם סטנדרטים, לפחות, יחולו גם על פעוטות בסיכון.
יצחק קדמן: אחרת מה שאנחנו עושים, אנחנו משאירים פעוטות בסיכון בפחות פיקוח מאשר פעוטות רגילים.
אדווארד וייס: אני ממש לא מסכים עם ההערה הזו.
אדווארד וייס: כל המטרה של ההעברה, ההגדרות  האלה, באה מהמציאות.
אדווארד וייס: יש גם מעונות שיש להם רק ילדים בסיכון, או ילדים עם מוגבלות.
אדווארד וייס: יש היום את חוק הפיקוח על המעונות, שכבר חוקק לפני שנים רבות, ויש חוק ספציפי לגבי ילדים בסיכון שמסדיר את העניין של רישוי ופיקוח---
זבולון אורלב: יש לי שאלה אליך, אם לגבי ילדים בריאים קובעים תנאים לרישוי ופיקוח, גם תנאים פיזיים וגם תנאים חינוכיים, השאלה היא מדוע הכללים האלה לפחות לא חלים גם על מעונות יום שיקומיים.
אדווארד וייס: יש לנו את הדרישות שלנו.
מיכל גולן: הדרישות שלנו בחוק מעונות יום שיקומיים כוללות גם רישוי ופיקוח.
מיכל גולן: להערכתי צריך לבדוק את זה---
זבולון אורלב: באיזה סטטוס הדרישות?
אדווארד וייס: יש תקנות רישוי ופיקוח וגם לגבי חוק פעוטות בסיכון, עובדים על התקנות.
זבולון אורלב: עורך דין וייס, גב' מיכל גולן, צודק דר' קדמן שלא יכול להיות האבסורד הזה, שיש מסגרות לפעוטות ויש  פערים בסטנדרטים, למשל הפיזיים.
זבולון אורלב: אני מסכים ש---
אדווארד וייס: יש שוני, אבל אנחנו מדברים לגבי מעונות שיש בהם אך ורק ילדים בסיכון או ילדים עם מוגבלות.
אדווארד וייס: לגבי המעונות הרגילים, יש מעונות שיש להם גם ילדים שלנו, לכן ביקשנו למשל לשמור על סמכויות פיקוח ודברים מהסוג הזה, אבל זה מעון מסוג אחר.
זבולון אורלב: עורך דין וייס, אתה לא עונה לשאלה.
זבולון אורלב: השאלה היא איך אנחנו יכולים להיות בטוחים שמה שאנחנו קובעים כסף מינימום בתנאים הפיזיים והחינוכיים בילדים רגילים, יהיה גם במעונות השיקומיים.
מיכל גולן: אני חושבת שזה שווה בדיקה.
מיכל גולן: להערכתי הדרישות שלנו הן חמורות יותר, בוודאי לגבי התנאים הפיזיים.
זבולון אורלב: אלו דברי טעם.
זבולון אורלב: אני מודה לך על הדברים האלה.
זבולון אורלב: מי ממונה על מי?
ורד כרמון: אלה שני שירותים שונים.
ורד כרמון: לגבי פעוטות בסיכון, מעטות מאוד המסגרות שבהן יש רק פעוטות בסיכון שאנחנו לא ביחד עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה במעונות הרגילים, בדרך כלל בתוך מסגרות חוץ ביתיות ושם יש חוק פיקוח מאוד---
זבולון אורלב: מאוד מה?
יצחק קדמן: מאוד ישן ולא רלוונטי.
זבולון אורלב: אני מציע כזה דבר, שאתם תעשו בדיקה, תחת עיניו הפקוחות של עורך דין אדווארד וייס, ונקבל מסמך שיונח על שולחן הוועדה, כדי שנהיה בטוחים שיש איזה שהיא אחידות מינימלית בתנאים.
זבולון אורלב: אתם יכולים לתבוע יותר, אני מבין ככה, כי אם זה ילדים עם מוגבלות, או ילדים בסיכון, אני מניח שהכח הטיפולי למשל הוא שונה, המרחב הפיזי וכדומה.
מירב ישראלי: השאלה איזה סטנדרטים אתה רוצה שיבדקו, כי יש את מה---
זבולון אורלב: לפי הצעת החוק הממשלתית, בהשוואה להצעת החוק הממשלתית.
אורי מקלב: האם אתה מתכוון להכניס גם את המסגרות האלה לתוך החוק?
אורי מקלב: כי אחרת גם אם ימצאו שהדרישות הן אותו דבר, אפילו מחמירות, אבל ודאי שאין כאן את האחריות ואין כאן סנקציות---
זבולון אורלב: לא, יש אחריות.
אדווארד וייס: יש לנו חוקים, הכל מעוגן במסגרת של חוקים.
אדווארד וייס: שר הרווחה אחראי על המסגרות האלה.
אדווארד וייס: על פי חוק.
אורי מקלב: אבל כלפי מפעיל המעון, מנהל המעון.
אורי מקלב: אין לכם בחוק הזה---
זבולון אורלב: חבר הכנסת מקלב, בוא נראה קודם אם יש בר  או אין בר ואחרי זה נדון מה עושים עם  הבר הזה.
מירב ישראלי: השאלה למה הם ישוו את זה.
זבולון אורלב: הסטנדרטים יהיו בתקנות.
זבולון אורלב: תיקחו את החוברת החדשה שלהם.
זבולון אורלב: עורך דין וייס, העירו לי שהסטנדרטים נמצאים בתקנות והתקנות האלה עוד לא אושרו, אבל יש טיוטה.
זבולון אורלב: קחו ממנה את הטיוטה ולפי זה תשוו ואז נראה.
זבולון אורלב: להיות בטוחים שאנחנו לא עושים כאן---
מירב ישראלי: אני רושמת את זה כמשהו למעקב.
זבולון אורלב: הגענו ל-"רישיון הפעלה".
מירב ישראלי: (מקריאה): " "רישיון הפעלה", "רישיון" – רישיון להפעלת מעון יום לפעוטות שניתן לפי פרק ג'".
זבולון אורלב: יש למישהו הערה על רישיון?
מירב ישראלי: (מקריאה):  " "שליטה" כהגדרתה בחוק ניירות ערך, התשכ"ח-1968;      "השר" – שר התעשייה, המסחר והתעסוקה".
מירב ישראלי: לארגונים היתה הערה לתוספת הגדרות, אבל אני חושבת שהיא נובעת מההערה הכללית של אחריות המדינה, נכון?
גלי עציון: לא רק.
גלי עציון: הורדנו את הנושא של ההקמה, ויחד עם זאת נשארו לנו שני מונחים.
גלי עציון: אחד, זה ארגון בעל סמל מעון וארגון המפעיל מסגרות לפעוטות שבהם 1 בספטמבר 2010 היה בעל סמל מעון, ממשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, והגדרה שנייה היא רשות חינוך מקומית, שזה כן מתייחס לנושא של האחריות.
מירב ישראלי: אולי תסבירו לצורך מה זה רלוונטי, למה אתם רוצים את ההגדרה?
גלי עציון: ראשית זה רלוונטי לעניין הוראות מעבר ואחריות במקרים מסוימים וגם לנושא תקצוב, כיוון שארגון בעל סמל מעון זה המעונות המפוקחים שיש להם הגבלה גם על שכר הלימוד ואם הם נדרשים להקים או לשנות והתקצוב לא יגיע לצדו, הם יעמדו במצב...
זבולון אורלב: לגבי הנושא השני, אם עניין של רשות חינוך מקומית בהצעת החוק הממשלתית מוזכר, אז אני מסכים שהוא צריך להיות בהגדרות.
זבולון אורלב: אבל הדבר השני שאת אומרת, לגבי ארגונים, כרגע זה לא מופיע בחוק.
זבולון אורלב: את רוצה אחרי זה גם להוסיף סעיף של מהות, כל מהות שתתווסף לחוק, נצטרך לחזור להגדרות.
זבולון אורלב: לגבי ההערה של רשות חינוך מקומית?
מירב ישראלי: כרגע אני לא יודעת אם זה---
זבולון אורלב: כרגע זה לא מופיע.
זבולון אורלב: אם זה יופיע, אנחנו ניתן זכות, ברגע שהוועדה תשתכנע בכל סעיף מהותי שמחייב גם תוספת להגדרות, זה בהחלט מחייב הגדרות.
זבולון אורלב: רבותיי, אנחנו סיימנו, בהסתייגויות ובתנאים ובכללים שקבענו, את סעיף ההגדרות.
זבולון אורלב: אנחנו ממשיכים הלאה.
אילן בומבך: בהגדרה של 'השר', אני הבנתי ממשרד החינוך, כדי שלא יהיה משבר קואליציוני חס ושלום, ששר החינוך רוצה---
זבולון אורלב: אם שר החינוך יגיש הסתייגות, אני אתמוך בה.
אילן בומבך: הוא רוצה דווקא---
זבולון אורלב: אם שר החינוך יגיש הסתייגות לחוק, אני אתמוך בה.
זבולון אורלב: אני גם אשכנע את חבריי, אבל נראה שהוא יגיש.
מירב ישראלי: זה חוק ממשלתי.
זבולון אורלב: כן, השר רשאי להגיש.
זבולון אורלב: לפי התקנון, שר רשאי להגיש הסתייגות.
זבולון אורלב: גם שר הבריאות.
זבולון אורלב: כל שר יכול להגיש הסתייגות.
זבולון אורלב: אמרנו שאם יהיה צורך להוסיף, לפי תכני החוק, את ההגדרה, נחזור לעניין ההגדרה.
אילן בומבך: ההגדרה המקורית היתה שליטה כהגדרתה בחוק הבנקאות רישום, לעומת זאת, בנוסח של היום ההגדרה היא על פי חוק ניירות ערך.
אילן בומבך: מה הסיבה?
יובל אביעד: יש סיבה שהיא סיבה שהיא אינה מהותית.
יובל אביעד: כיום המודל החקיקתי יכלול בניסוחי חוק את חוק ניירות ערך ולא חוק הבנקאות.
יובל אביעד: עורכת דין ישראלי בטח  יודעת---
זבולון אורלב: לא, תסביר לי אתה למה.
זבולון אורלב: או שהאוצר רוצה להסביר, או שעורכת כהן בקשי רוצה להסביר.
זבולון אורלב: היא לא מכוחותיכם, תבינו, היא מכוחותיי.
יובל אביעד: אני יכול להסביר.
יובל אביעד: כאשר שליטה בחוק ניירות ערך זה היכולת לכוון את פעולות התאגיד.
יובל אביעד: בחוק ניירות ערך  ההגדרה היא יותר מכובדת ולכן ראוי יותר להשתמש בה בחקיקה כדי שזה יהיה מובן יותר לכולם.
יובל אביעד: זה עניין פורמלי, זה משהו שבפסיקות החדשות הולכים ומאמצים.
יובל אביעד: מה שהיה קודם, חוק הבנקאות, זה משהו ש---
זבולון אורלב: עורך דין בומבך, הבנת---
אילן בומבך: לא, לגמרי לא.
אילן בומבך: אני אגיד יותר מזה.
אילן בומבך: לא רק שזה לא נכון, למרבה הצער חוק הבנקאים רישום הוא חוק מאוחר יותר.
אילן בומבך: החוק הזה הוא משנת 1981, לעומת חוק ניירות ערך שהוא חוק מיושן יותר, משנת 1968, שאז שם ההגדרה היתה לא ברורה.
אילן בומבך: דווקא ההגדרה ב-81'---
זבולון אורלב: אנחנו מאמינים שמה שישן יותר הוא טוב יותר.
אילן בומבך: ישן מפני חדש תוציאו,  מקרא מפורש.
אילן בומבך: לכן נראה לי שהחוק החדש הוא עדיף.
מירב ישראלי: אנחנו נשווה את שתי ההגדרות, זה עניין של מה מקובל כרגע בחקיקה, שתהיה גם אחידות בחקיקה.
מירב ישראלי: מה שאני מציעה זה שנבחן את זה שוב, שתי ההגדרות אחת מול השנייה, ואני גם אתייעץ עם הנסחית שלנו.
יצחק קדמן: השאלה מה הגננות מעדיפות, לקבל ניירות ערך או לקבל בנק.
זבולון אורלב: עורך דין בומבך, אתה יכול להסביר מהותית מה ההבדל?
אילן בומבך: אני לא יכול להסביר כרגע מה ההבדל, כיוון שכשאני ראיתי את זה, פשוט תמהתי, אמרתי, מה הולכים פה להחמיר.
זבולון אורלב: אנחנו משאירים את הנוסח ומקבעים אותו כמו שהוא, תחת הבקשה שלנו, הדרישה שלנו, שמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה יסביר בפעם הבאה למה שונה הנוסח או מה ההבדל או מה הנפקות בין שני החוקים האלה, ולמה בחרו דווקא בנוסח הזה ולא בנוסח הקודם.
זבולון אורלב: ואני מציע שתאמר את זה גם לאנשי אגף שוק ההון.
זבולון אורלב: רק תדע שחוץ מאגף התקציבים יש עוד אגפים ב---
קריאה: החשב הכללי.
זבולון אורלב: לא, זה לא אגף החשב הכללי, זה אגף שוק ההון, חיסכון וביטוח.
זבולון אורלב: שני החוקים הם בפיקוח שלהם.
זבולון אורלב: אבל תבדקו, אני לא מבין בדבר הזה.
זבולון אורלב: אנחנו מתקדמים.
מירב ישראלי: (מקריאה): "פרק ב': הממונה".
מירב ישראלי: "תפקידי הממונה.
מירב ישראלי: 3. הממונה יהיה אחראי- (1) על מתן רישיונות הפעלה וחידושם וניהול מרשם לעניין רישיונות אלה כאמור בפרק ג'; 2) על הפיקוח על פעילותם של מעונות יום לפעוטות".
מירב ישראלי: ובהצעת החוק הפרטית הוא גם היה צריך לפקח על המבדקות, על הגופים הבודקים.
זבולון אורלב: זה לא אכפת לי שירד.
מירב ישראלי: אז מי יפקח עליהם?
זבולון אורלב: אני לא יודע, אין מבדקות.
מירב ישראלי: אם יהיו.
יצחק קדמן: אני מציע בסעיף 1, 'מתן רישיונות הפעלה, חידושם', או שלילתם, כי כחלק מהתפקיד שלהם החוק גם מקנה להם את האפשרות לשלול רישיון.
יובל אביעד: לפי החוק מי שנותן הוא מי שמבטל, לא חייב לכתוב את זה בצורה הזו.
זבולון אורלב: אבל אין לכם התנגדות.
זבולון אורלב: נוסיף את המלה 'שלילה'.
גיל אשכנזי: 'ביטול', בחוק זה ביטול, לא שלילה.
יובל אביעד: אנחנו נצטרך להתאים את זה להגדרה.
זבולון אורלב: ביטול או התלייה, מה שכתוב בסעיף.
מיטב להבי: אני מבקשת שממונה יהיה נדרש להודיע לרשות המקומית, כדי שגם אנחנו נעשה את הפיקוח שלנו.
מיטב להבי: זאת אומרת ש---
זבולון אורלב: היא רוצה שבתפקידי הממונה יתווסף עוד תפקיד אחד, להודיע לרשות המקומית שבתחומה פועל ה---
מירב ישראלי: אני לא בטוחה שזה המקום הנכון.
מיטל להבי: אבל אנחנו מנהלים מרשם.
מיטל להבי: זה יהיה פתוח לעיון הציבור.
תמר אלמוג: יש ניהול מרשם של רישיונות שניתנו.
זבולון אורלב: אני מקבל, בסעיף של המרשם תעירי את ההערה הזאת.
זבולון אורלב: אני עכשיו בסעיף 3. ביקשו להוסיף כאן גם את הפיקוח על המבדקות, אני מבין שאין התנגדות להוסיף את זה.
זבולון אורלב: אז אנחנו נוסיף את הפיקוח על המבדקות.
שולמית ביסמנובסקי: אנחנו רוצים שהפיקוח יכיל גם פיקוח פדגוגי, אם אפשר, כי זו מהות הפעילות במוסד החינוכי.
זבולון אורלב: כתוב, זה בחלק מהתנאים, כאמור בפרק ג'.
שולמית ביסמנובסקי: לא, בנושא הממונה, סעיף קטן (2).
מירב ישראלי: אם תגידי פדגוגי, זה כאילו לא כולל פיזי.
זבולון אורלב: חברת הכנסת זועבי שאלה האם המפקח על התנאים הפיזיים או מפקח על הפעילות הפדגוגית?
תמר אלמוג: לפי תנאי הצעת החוק, כשיש מבדקה, המבדקה צריכה להיות אחראית על התנאים הפיזיים והמפקחים הממשלתיים יהיו אמונים על ה---
זבולון אורלב: גם במשרד החינוך הפיקוח על הצדדים הפיזיים של מוסדות חינוך זה סוג אחד של אנשים, והמפקחים על החלק הפדגוגי זה סוג אחר.
זבולון אורלב: על הפדגוגי אלה המפקחים של האגף לגיל הרך, קדם יסודי, והצדדים הפיזיים זה כל אגפי הביטחון, הבטיחות, וכל הדברים האלה.
מירב ישראלי: אז אני אגיד רק שההבחנה הזאת לא ברורה בחוק.
זבולון אורלב: נדבר על זה.
אילן בומבך: אני רציתי לחדד את הנושא של ההגדרה, על מה בדיוק יהיה הפיקוח, האם טכני או פדגוגי.
אילן בומבך: כי אם זה פדגוגי---
מירב ישראלי: זה גם וגם, וצריך לדון מי מפקח על---
זבולון אורלב: חברים, אנחנו סיימנו את השם של החוק, את ההגדרה ואת הממונה.
זבולון אורלב: אני עוצר כאן.
אורלי לוי: בוקר טוב.
אורלי לוי: היום הנושא הוא הצעה לסדר היום, במסגרת דיון מהיר; סירוב משרד הפנים לקדם הקמת גני ילדים ביישוב סווין בדרום.
אורלי לוי: ההצעה היא של חבר הכנסת טלב אלסאנע והוא יציג את הדברים, בבקשה.
טלב אלסאנע: בוקר טוב, גברתי, מכובדיי.
טלב אלסאנע: בנושא הזה היה דיון ראשוני בוועדת החינוך והסוגיה הזו איננה סוגיה חדשה, אלא היא סוגיה שחוזרת ונשנית, ולדעתי היא סוגיה מהותית ופעם אחת ולתמיד צריך להתייחס לזה ברמה של העיקרון, איך פותרים את הבעיה.
טלב אלסאנע: אנחנו נתמקד במקרה של היישוב סווין.
טלב אלסאנע: זה אחד היישובים הלא מוכרים בנגב שמספר תושביו, 3,000-4,000 תושבים, מאות תלמידים מהיישוב הזה יוצאים ללמוד במוסדות חינוך מחוץ ליישוב, כי היישוב הוא לא מוכר, הוא לא מוסדר ואז אין מוסדות חינוך.
טלב אלסאנע: עד לשנה האחרונה התלמידים למדו ביישוב הסמוך, שנקרא שגב שלום, שהוא יישוב מוכר ומרוחק, בין 12 עד 15 קילומטרים מהיישוב הלא מוכר סווין.
טלב אלסאנע: בחודש ספטמבר, אחרי תחילת השנה, משרד החינוך, מועצה אזורית אבו בסמה  -ללמוד את כל הסוגיה בישיבה אחת, בכמה משפטים, זה קצת מורכב- זו מועצת גג שהיא אמורה לתת שירות, כולל שירותי חינוך, ליישובים הלא מוכרים.
טלב אלסאנע: זאת אומרת, מבחינת מתן שירותי חינוך לתושבי סווין, מי שאחראית זו המועצה האזורית אבו בסמה.
טלב אלסאנע: בתחילת השנה המועצה המקומית שגב שלום אמרו 'אנחנו לא רוצים לתת שירותי חינוך לילדים שהם לא תושבי היישוב'.
טלב אלסאנע: כלומר 'אנחנו מחויבים לספק חינוך אך ורק לתלמידים שבתוך היישוב'.
טלב אלסאנע: היתה שביתה, השביתה הזו נמשכה בערך עשרה ימים, היתה התערבות, ואז הגיעו להסכם, אמרו להם 'רבותיי, אנחנו נקבל את ההצעה שלכם, התלמידים של סווין, חלק מהם לא ילמדו, השאר ילמדו, אבל לשנה הבאה אנחנו צריכים שכמה מהם יהיו מחוץ למועצה המקומית שגב שלום'.
טלב אלסאנע: מה שקרה הוא שפתרו את הבעיה של שגב שלום, התלמידים בשגב שלום חזרו ללמוד, ויצרו בעיה של תלמידי סווין שאין להם מסגרת.
אורלי לוי: לכל תלמידי סווין אין מסגרת?
טלב אלסאנע: לא כולם, אבל כל תלמידי סווין---
אורלי לוי: מסודרים.
טלב אלסאנע: בהתחלה כולם היו בשביתה, אבל מי שאין להם מסגרת לחלוטין, לחלוטין, לחלוטין, אנחנו מדברים על תלמידי הגנים וכיתה א'.
טלב אלסאנע: לגבי אלה, כיתה א', אנחנו מציעים להעביר אותם ליישוב לא מוכר אחר, שיש בו בית ספר, שמורחק 15 קילומטרים.
טלב אלסאנע: הסוגיה הזו נדונה במקרה בבית המשפט לעניינים מנהליים בבאר שבע, לגבי תושבים של יישוב לא מוכר אחר שנקרא רחמה.
טלב אלסאנע: לגבי רחמה, לא יכלו להסיע את התלמידים של הגנים, כי אין חובת הסעה מטעמי בטיחות ואין מוסדות ואז הם לא למדו.
טלב אלסאנע: וכולם יודעים את חשיבות החינוך בגיל הגן, אי אפשר לדבר על חינוך מבלי למצוא את המסגרת, אחרת הם לא היו ממציאים את מסגרות החינוך לגילאי 4-3.
טלב אלסאנע: זה הכרחי, זה חשוב ואנחנו יודעים את המצב של החינוך.
אורלי לוי: אנחנו יודעים בכמה ילדים מדובר?
טלב אלסאנע: מדובר על בין 90 ל-100 ילדים בערך.
טלב אלסאנע: ומה שהיה ברחמה, משרד הפנים אמר שאין תכנית מתאר, כי התושבים שם לא מוכרים, בית המשפט אמר שאי אפשר, שעל ידי זה לא מספקים חינוך, אנחנו רוצים לפנות את האנשים.
טלב אלסאנע: אנשים נמצאים כדי לספק להם חינוך, ולחשוב בצורה יצירתית איך לפתור את הבעיה.
טלב אלסאנע: זאת אומרת הטענה שהיישוב לא מוכר כבר היתה ונפסלה.
טלב אלסאנע: וגם ביישובים הלא מוכרים, נמצא כאן מר חנן אפוטה, שהוא מנהל מחלקת חינוך במועצה אזורית אבו בסמה, והוא יודע שיש מוסדות חינוך ביישובים הלא מוכרים בנגב.
טלב אלסאנע: עד לפני שנתיים-שלוש כל מוסדות החינוך ביישובים הלא מוכרים היו ללא היתרי בנייה.
טלב אלסאנע: כולם היו ללא היתרי בנייה.
טלב אלסאנע: והיום, אם למשל תצוץ בעיה שיש מחסור בכיתות, הוא יביא קרוון ויניח אותו.
טלב אלסאנע: הוא לא יחכה שהוא יקבל היתר בנייה לגבי אותו קרוון.
טלב אלסאנע: אז מוצאים את הפתרונות.
טלב אלסאנע: הטענה השנייה היתה ש'יש לנו פתרונות מרוחקים, בירוחם', 10 עד 15 קילומטרים.
טלב אלסאנע: בית המשפט אמר שחוק חינוך חובה זו זכות חוקתית, זו זכות יסוד, זו נגזרת מחוק יסוד כבוד האדם וחירותו והחובה לחוק חינוך חובה, לא רק שתהא מסגרת חינוך, אלא שמסגרת החינוך תהיה זמינה, קרובה וסבירה.
טלב אלסאנע: אי אפשר לדרוש מההורים ולהטיל עליהם חובה להסיע את הילדים שלהם עשרות קילומטרים.
אורלי לוי: ובאמת מי לוקח עליו את ההסעות בהסדר הקיים?
טלב אלסאנע: בהסדר הקיים דורשים מההורים שיסיעו את הילדים שלהם.
טלב אלסאנע: אני מדבר על הגנים, 4-3.
חנן אפוטה: רק גן חובה, 4-3 מוסעים.
חנן אפוטה: השאר---
טלב אלסאנע: כן, אנחנו מדברים על 4-3, ואם אין מסגרת חינוך, אז ההורים צריכים להסיע אותם, נכון?
חנן אפוטה: 3, 4, 5.
טלב אלסאנע: אז אנחנו מדייקים, 4-3, אין---
אורלי לוי: צריך להבין שגיל 4-3 זה עדיין לא חוק חינוך חובה.
אורלי לוי: אבל זה משהו שצריך לתת עליו את הדעת, כי צריך להבין שלא כל ההורים יש באפשרותם לשלוח את הילדים למסגרת, אם אין ברשותם כלי רכב וכדומה.
טלב אלסאנע: נכון.
טלב אלסאנע: והדבר השני, גם לגבי הגנים עצמם.
טלב אלסאנע: המרחק הוא גדול, הכבישים לא מעובדים, בחורף יקשה על ההורים ועל התלמידים בגילים האלה לצאת בקור, ימים גשומים, זו משימה בלתי אפשרית.
אורלי לוי: אני חושבת שזה הזמן לשמוע את משרד החינוך.
ניר שמואלי: אני סגן מנהלת מחוז דרום של משרד החינוך.
ניר שמואלי: נמצא פה עוד נציג של משרד החינוך, זה אודי שפירא, שהוא ממינהל הפיתוח.
ניר שמואלי: ואני רוצה לצאת בשלוש נקודות רקע, מעבר למה שאמר חבר הכנסת טלב אלסאנע.
ניר שמואלי: צריך לזכור שמועצה אזורית אבו בסמה הוקמה בשלהי 2004, מתוך מגמה להפוך את הפזורה ליישובי קבע.
ניר שמואלי: זאת היתה התכלית שלה.
ניר שמואלי: במסגרת ההבנות הוסכם שהחל משנת 2004, ועם הכרה של יישובים, או תחילת תהליך של הכרה של יישובים, משרד החינוך במקביל לאותם יישובים שיוקמו, יקים מוסדות חינוך.
ניר שמואלי: הראיה לכך שהיום יש לנו 32 מוסדות חינוך במועצה אזורית אבו בסמה, בין אם משרד החינוך קונה שירותים ובין אם בסמכות שלה ואחריות שלה, ומתוך 32 מוסדות חינוך, 20 מוסדות חינוך כבר ממוקמים בתוך יישובי הקבע, קרי בנייה קשיחה.
אורלי לוי: מה שאומר ש-12---
ניר שמואלי: 12 בתי ספר עדיין מוגדרים כפזורה---
אורלי לוי: ביישובים שאינם יישובי קבע.
ניר שמואלי: ולמעשה שם יש לנו עדיין בתי ספר ואנחנו ממשיכים לתחזק אותם.
ניר שמואלי: משרד החינוך קונה שירותי חינוך מאבו בסמה, מעביר תקציב, 100% מימון, למועצה, על מנת לתחזק את מוסדות החינוך האלה, שמוחזקים בתנאים הקיימים בצורה טובה לא פחות מיישובי הקבע.
ניר שמואלי: נוסיף רק לעניין הזה שבחמש השנים האחרונות הוקמו תשעה יישובים, וכפי ציינתי 20 מוסדות חינוך.
ניר שמואלי: על מנת לתת מענה בתקופה ההיא לאותם תלמידים הוסכם שאנחנו נסיע את התלמידים ליישובי הקבע הסמוכים, ובמקרה של תלמידי כפר סווין, הם הוסעו ליישוב שגב שלום, שהיה הקרוב ביותר משאר יישובי הקבע.
ניר שמואלי: ואכן חבר הכנסת טלב אלסאנע צודק, בתחילת ספטמבר 2010, אבל פה אני רוצה לתקן, משרד החינוך לא היה שותף להסכם הזה, זה הסכם שנחתם בין רשויות, בין מועצה אזורית אבו בסמה---
אורלי לוי: עיקר דברי ההסכם?
טלב אלסאנע: יש עותק מההסכם?
ניר שמואלי: לי אין עותק פה מההסכם, אבל זה הסכם שאפשר למצוא אותו, זו לא הבעיה.
אורלי לוי: מנהלת הוועדה אומרת שביקשנו מסמכים ושום מסמך לא הגיע אלינו, אבל אנחנו נשמח שתעבירו את המסמך הזה, את ההסכם, אלינו, שנוכל לתת גם דעתנו עליו ואז נהיה יותר ענייניים.
אורלי לוי: באמת צר לי שזה לא קרה לפני הוועדה הזו, כי אנחנו אוהבים ללמוד את החומר ואוהבים להיות בקיאים בחומר, ועכשיו אנחנו נאלצים להסתמך על מה שאתה אומר.
אורלי לוי: אני בטוחה שתהיה צמוד לעובדות, אבל אנחנו נאלצים, ולפעמים יש טעויות אנוש.
ניר שמואלי: אבל כפי שציינתי, את ההסכם הזה את לא צריכה לקבל ממשרד החינוך, אנחנו לא היינו שותפים להסכם.
ניר שמואלי: זה הסכם שאת רשאית לקבל אותו, או מהמועצה האזורית אבו בסמה, או ממועצה מקומית שגב שלום.
ניר שמואלי: זה הסכם מיפוי בין יישובים---
טלב אלסאנע: משרד החינוך לא צריך להיתמם, שר החינוך ידע על השביתה ב---
אורלי לוי: קודם כל הוא נותן את הדברים---
טלב אלסאנע: אני רק רוצה להעמיד דברים על דיוקם.
טלב אלסאנע: הוא לא יכול להגיד שאני לא ידעתי---
אורלי לוי: הוא אמר שהוא לא היה צד.
טלב אלסאנע: הם היו מודעים, הם ידעו על השביתה, הם ידעו על הפתרון והם ידעו מה זה יוצר.
ניר שמואלי: עיקר ההסכם שבתחילת השנה, בא ראש מועצה שגב שלום וביקש ליצור חלופה לתלמידים שמגיעים מהציר הזה, זה ציר דימונה, ובמסגרת הבנות, שסוכמו עם אבו בסמה, סוכם שכיתות גן וכיתות א' ישובצו במוסדות החינוך של אבו בסמה.
ניר שמואלי: אבו בסמה העמידה חלופה, לא פחות טובה מזו שהיתה קודם לכן, וכל רצף הגיל---
אורלי לוי: ומבחינת מרחק?
ניר שמואלי: אותו מרחק, אם לא פחות מזה.