GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אתי בנימין: אני לא יכולה לבוא ולומר 'המורים אשמים', כי המורים לא מקבלים את הכלים ולא מקבלים את הדרכים להתמודד עם הילדים האלה ולאתר את הילדים האלה בבית הספר.
אתי בנימין: הסוגיה השנייה שאני רוצה להעלות זו סוגיה שאף אחד פה לא התייחס אליה.
אתי בנימין: מדינת ישראל היא מדינה שקולטת עלייה, מגיעים לפה נערים ונערות מכל העולם במסגרת כל מיני פרויקטים, של הסוכנות, של משרד הקליטה, אחד מהם זה פרויקט נעל"ה.
אתי בנימין: הנערים והנערות שמגיעים בפרויקט, אם הם לא עומדים בכללים של הפרויקט והם נושרים, הם נשארים בארץ, אין אחריהם מעקב, אין אחריהם פיקוח.
אתי בנימין: בכדי שיהיה להם אוכל לאכול הם מידרדרים והם נופלים לכל מיני ידיים, שדיברנו עליהן עכשיו, ידיים שמשתמשות בהם ועושות עליהם הרבה כסף.
אתי בנימין: הם מידרדרים לסמים.
אתי בנימין: יש מקרה של נערה שלפני שנה הצלנו אותה, היא נמצאת היום בבית שאנחנו סידרנו לה, פה בירושלים, אף אחד מהפרויקט עד היום לא שאל עליה.
אתי בנימין: לא שאל עליה.
אתי בנימין: ההורים שלה שם בחוץ לארץ חושבים שהיא עשתה עלייה, שהכל בסדר, הם לא יודעים שהיא היתה בזנות, הם לא יודעים שהיא היתה בסמים, הם לא יודעים שהיא קיבצה נדבות ברחוב בכדי לאכול.
אתי בנימין: אף אחד לא יודע על הילדים האלה.
אתי בנימין: אני חושבת שצריך גם את משרד הקליטה לערב, גם את הסוכנות היהודית, צריך שיהיה פיקוח ומעקב אחרי הילדים שמביאים אותם לפה לארץ.
ליאור שליו: אני אתייחס ראשית לדברים של דר' קדמן והתייחסה לזה גם עורכת דין גרשוני.
ליאור שליו: אנחנו לא מזהים קטינים שמוברחים, שמובאים, שמביאים אותם לארץ לצורך עיסוק בזנות, לצורך ניצול מיני.
ליאור שליו: אנחנו לא מזהים תופעה כזו.
ליאור שליו: סיפרת על מקרה אחד שטופל גם באילת.
יצחק קדמן: אני אמרתי שיש פה פרצה שקוראת לגנב.
יצחק קדמן: את הפרצה צריך לנעול לפני ש---
ליאור שליו: נכון.
ליאור שליו: אני מסכים איתך.
ליאור שליו: יכול להיות שאולי צריך להעביר את זה לנציגות של משרד הפנים, זה באמת משהו חשוב.
ליאור שליו: אבל אנחנו רואים גם שבכל הליך המלחמה בתופעה הזו, מסוף שנות ה-90, תחילת שנות האלפיים, במדינה, על כל משרדיה וארגוניה, ראינו הצלחה וראינו המון תיקים שטופלו והכמות של התיקים שהוצגו פה, אולי מראה שבעצם---
זבולון אורלב: על איזה תיקים אתה מדבר?
ליאור שליו: תיקי סחר בבני אדם, כולל כלפי קטינים שהם קרבנות.
ליאור שליו: צריכים לעשות את ההבחנה בין עברה של סחר כלפי קטינים לזנות לבין ניצול מיני.
ליאור שליו: ניצול מיני זה משהו אחר.
אורית חיימי: לא, אבל דובר כאן גם על מקרים של ניצול מיני.
אורית זוארץ: יש כאן שני צירים.
אורית זוארץ: יש את הסחר בבני אדם וסחר בנשים ובקטינים למטרות זנות, ויש ניצול מיני של קטינים.
זבולון אורלב: אני לא יודע אם ראיתם את הנייר של מחלקת המחקר והמידע שמה בפנינו נתונים שבין 2000 ל-2009 נפתחו במשטרת ישראל 35 תיקים בגין עברות ניצול מיני מסחרי של קטינים.
זבולון אורלב: מכלל התיקים שנפתחו 19, אחרי זה 2 תיקים בלבד, מאלה שנפתחו באותן שנים, נפתחו נגד הלקוחות.
זבולון אורלב: מתוך 3 תיקים בלבד שנפתחו בגין סרסרות בקטין, 2 תיקים נסגרו מחוסר עניין לציבור.
זבולון אורלב: באותן שנים נפתחו במשטרת ישראל 66 תיקים בגין שימוש בגופו של קטין וכולי וכולי, 52 תיקים מהם נסגרו.
ליאור שליו: העברה היא בעיקר עברה מדווחת.
ליאור שליו: כשאני מסתכל על עברות כלפי קטינים בכלל, נצא רגע מהתחום של זנות ועברות מין, עברות כלפי קטינים הן עברות מדווחות על ידי משרד הרווחה, משרד החינוך ואנחנו מקבלים דיווחים.
ליאור שליו: כשאני שומע על מספרים כאלה, גם אני מזועזע, איך זה לא מובא לידיעת המשטרה.
ליאור שליו: כל תיק כזה שמובא לידיעת המשטרה צריך להיחקר.
ליאור שליו: קטין, אם יש שם מאחורי הסיסמא של קטין שהוא נפגע ויש שם מאחורי הבגיר שפגע בו, זה צריך להיות מדווח ויש חובת דיווח על הדבר הזה.
ליאור שליו: אולי הכמות הקטנה זה משהו שצריך להדליק לנו נורה אדומה.
ליאור שליו: אני לא בא ואומר שהמשרד לביטחון פנים נקי כפיים כמובן---
זבולון אורלב: למה אתה בקונספציה של הנחה שמישהו צריך לדווח לך ולא מניח הנחה שגם אתה צריך לחפש, או שאתה מחפש עבריינות אחרת, סמים---
אורית חיימי: בוודאי, זה לא סותר אחד את השני.
ליאור שליו: זה בוודאי שנעשה.
ליאור שליו: המשטרה מחפשת, המשטרה עורכת פשיטות על בתי בושת ועורכת פשיטות ובודקת גם קרבנות זנות ואיך שנתקלים בקטינים, הדבר מועבר ומדווח למשרדי הרווחה.
ליאור שליו: המשטרה לא פותחת תיק לקטין שהידרדר וכרגע הוא קרבן זנות, הקטין לא עובר את העברה, הבגיר עובר את העברה ולעתים אם אנחנו פוגשים בקטין כזה, לא תמיד עומד בגיר לידו.
אורית זוארץ: ומה קרה במקרים שכן היו מקרים של סרסרות והתיקים נסגרו?
ליאור שליו: התיקים שחבר הכנסת אורלב פירט, סמכות הסגירה לתיקים כאלה היא סמכות של פרקליטות.
ליאור שליו: הוצג שרוב התיקים נסגרים מחוסר ראיות, לא נכנסתי ולא בדקתי פרטנית כל תיק ותיק שהוצג פה, כך שאני לא יכול לבוא ולהגיד למה חוסר ראיות, או מה היה חסר בתיק.
ליאור שליו: לדעתי אולי הגורם שסוגר היה צריך לבוא ולתת את התגובה לנושא הזה.
אורית זוארץ: הפרקליטות היום בשביתה, לצערנו הם לא שולחים נציגים, אבל עדיין אני חושבת שהנושא הזה צריך לעבור בדיקה, גם ברמת סגירת התיקים ולמה סוגרים תיקים, למה לא מעמיקים בחקירה.
אורית זוארץ: דיברו איתנו בזמנו על היעדר ראיות, קושי באיסוף ראיות, אבל מדובר פה בקטינים וקטינות שמטופלים על ידי גורמים, גם על ידי החברה האזרחית וארגונים חברתיים ובמקרים מסוימים גם על ידי מערכת החינוך ומשרד הרווחה.
זבולון אורלב: אתה צודק מאוד שכשיודעים על הילד, הילד לא עבר עברה, מישהו אחר עבר עברה, אבל צריך לזכור שאם אנחנו יודעים על ילד שנוצל מינית מסחרית ואנחנו לא יודעים מי עשה את זה, כל עוד לא איתרנו ולא תפסנו את אותו אחד, הוא ממשיך הלאה, לאתר ילדים אחרים כדי לנצל אותם מינית.
זבולון אורלב: זה צריך להדליק נורה מאוד אדומה.
אורית זוארץ: אלה תופעות סדרתיות.
אורית זוארץ: ראינו גם במקרים האחרונים שכל מקרה, ברגע שהוא הוצף ונחשף, מסתבר שיש שם עוד מערך שלם של קטינים וקטינות שנפגעו.
אורית חיימי: אני רק אוסיף מלה לגבי ההערה של חבר הכנסת, ללא יודעים או כן יודעים, אני חייבת לציין שאם בראשית שנות ה-90 או צפונה לנושא הסחר התמקדנו באמת גם באיסוף המודיעין כלפי הסחר,  אז בשנים האחרונות המשטרה קבעה לעצמה כנושא התעניינות את הסחר ואת כלל העברות הנלוות.
אורית חיימי: כלל העברות הנלוות, הווה אומר הזנות על כלל המגוונים שלה ושם בדיוק אנחנו מחפשים את אותו אחד שעומד מאחורי.
אורית חיימי: להגיד שזה קל ולהגיד שיש אלפי ידיעות בנושא, אני לא אשקר ולא יכולה לומר את זה, אבל אני אומרת שזה תפקידנו כחטיבת המודיעין, בדיוק למה שאתה מכוון.
אורית חיימי: האיסוף הוא במפורש נושא התעניינות של משטרת ישראל.
אורית זוארץ: האם יש היערכות מיוחדת לכל נושא האינטרנט והאגף שעוסק בחקירות באינטרנט?
יצחק קדמן: זה לא האגף שלהם.
אורית חיימי: זה לא משנה, אנחנו מייצגים את כולם.
אורית זוארץ: הם מיודעים, כי הם עובדים בשיתוף פעולה.
ליאור שליו: יש יחידה של מספר חוקרים---
אורית זוארץ: 12 חוקרים.
ליאור שליו: קיבלת את המספר 12 חוקרים.
ליאור שליו: אני לא יכול להתייחס ספציפית למקרה שסיפרת לנו כאן---
זבולון אורלב: אני אגיש שאילתה, אתה תעזור לי להכין שאילתה לגבי אותו סעיף תיקון בחוק, מה נעשה עד היום, כמה תיקים נפתחו, כמה כתבי אישום.
זבולון אורלב: מאוד מעניין לדעת מה קרה, כי אני מסכים עם ההערכה שנאמרה שהיום הזירה שבה מתרחשת רוב הפעילות של ניצול מיני מסחרי היא הרשת, לא במקומות אחרים.
יצחק קדמן: צריך מפה לקרוא למשטרה לדרוש לתגבר את כח האדם ביחידה הזאת מפני שזה בלתי אפשרי---
אורית חיימי: אני יכולה לפרוש עוד המון המון עברות שמטופלת באינטרנט, כגון הימורים, לא שחלילה אני לא מתעדפת, אבל אני אומרת שזה תחום רחב ביותר---
אורית זוארץ: זה תחום שצריך לקבל התייחסות ממוקדת.
יצחק קדמן: עם כח האדם שקיים היום במשטרה אי אפשר ל---
אורית זוארץ: הבעיה היא שהגדלת מצבת כח האדם בלי הייעוד של כח האדם לנושא הספציפי הזה, אנחנו לא נשיג שום דבר.
אורית זוארץ: תהיינה יותר חקירות כלכליות ועבודה מול גורמים ברמה הבין לאומית, אבל הנושא של זנות קטינים, פדופיליה וניצול קטינים---
יצחק קדמן: אני שוב אומר, לפני שלוש שנים בכנס לשלום הילד בבאר שבע הופיע ראש יחידת עברות מחשב והצהיר חגיגית, יש לי את זה בכתב, שהיתה החלטה אסטרטגית במשטרה להקים יחידה שיהיו בה 200 שוטרים, ככה הוא אמר, ומ-200 לא הוסיפו אפילו 20, לא רק 200, התוצאה היחידה שמאז הוא כבר לא בתפקיד.
אורית חיימי: הם 10 או 12, לכל היותר.
אורית זוארץ: זה התפקיד שלנו, כנראה, לעשות את הפולו-אפ מול השר, גם בדיוני הוועדה הבאים.
ויקי אלעמרי: אני רק רוצה להוסיף, כמובן אנחנו תמימי דעים עם הקולגות שלנו.
ויקי אלעמרי: מבחינת מחלקת נוער, כל עובדי הנוער גם מוכוונים לנושא הזה.
ויקי אלעמרי: זאת אומרת ברגע שרכז עובד נוער יודע, שמע, הוא מוכוון לעניין והם מטבע הדברים מסתובבים בקרב בני נוער.
ויקי אלעמרי: יתרה מכך, זה היה כל כך חשוב שבמסגרת הפעילות ההסברתית שלנו בבתי ספר, יש מגוון נושאים שהחבר'ה שלנו נכנסים ומרצים עליהם, סמים, אלכוהול, אלימות, ואנחנו הכנסנו גם את נושא ההטרדה המינית לאחרונה, די בחשש, כי---
אורית זוארץ: תקיפה מינית.
ויקי אלעמרי: דיברנו גם על הטרדה מינית וגם על תקיפה.
אורית זוארץ: מה זה הטרדה מינית?
אורית זוארץ: את יודעת, אדם שמרגיש מאוים מגורם...
אורית זוארץ: תראו, שפה מבנה מציאות.
ויקי אלעמרי: לצורך העניין מה שאני מנסה לומר זה שלקחנו את זה כנושא מאוד חשוב, יחד עם החשש שהנושא הזה הרבה פעמים צריך להיות מלווה על ידי בעל מקצוע, זאת אומרת מורה, יועץ חינוכי, כי יש לזה רגישות, כשאתה עומד בכיתה יכול להיות שבקרב התלמידים יושבת לה אחת שמותקפת מינית וצריך גם לדעת לגשת, למרות זאת נכנסנו לזה, כשאנחנו משלבים את זה יחד עם העשייה בבתי הספר בכל הנושא של החינוך המיני.
ויקי אלעמרי: זה מבחינתנו כמה שאפשר באמת להטמיע---
אורית זוארץ: זה משרד הרווחה---
ויקי אלעמרי: בדרך כלל זה בא יחד עם משרד החינוך, עם השירות הפסיכולוגי הייעוצי.
ויקי אלעמרי: זה מבחינת סדר העדיפות שאנחנו שמים את הנושא הזה.
אורית זוארץ: תודה רבה.
זבולון אורלב: תודה רבה לכל המשתתפים ואנחנו הכנו הודעת סיכום שיושבת הראש אורית זוארץ תקריא.
אורית זוארץ: הוועדות, גם המאבק בסחר בנשים וגם שלום הילד, פונות מכאן בקריאה למשרדי הממשלה, ומיותר לציין את כל המשרדים שנוגעים בדבר, אבל חשוב מאוד שאנחנו ניגע בזה, לפעול ליישום מלא של המלצות הוועדה הבין משרדית מ-1997, אני חושבת שהגיע הזמן, בשנת 2010, ליישם את ההמלצות, לבחינת ניצול מיני מסחרי של קטינים בישראל.
אורית זוארץ: הוועדות פונות לשר הרווחה והשירותים החברתיים להרחיב את פעולות האיתור והטיפול בנפגעי ניצול מיני מסחרי, כמובן להקים יותר מסגרות שייתנו מענה לקרבנות תקיפה מינית וניצול מיני.
אורית זוארץ: הוועדות פונות לשר החינוך בקריאה לפעול להכללת הנושא בתכנית הלימודים ובהכשרת המורים שיסייע לאיתור ולמניעה.
אורית זוארץ: הוועדות סבורות שיש להקים מקלט לנערות ונערים שנפגעו פגיעה מינית בבית ומוצאים את עצמם ברחוב ולא לגלגל את האחריות על הארגונים החברתיים, מה גם שהם מתוקצבים, אבל עדיין זה לא המענה שצריך לתת.
אורית זוארץ: לאור הנתונים הקשים על מספר התיקים שנפתחו במשטרה בגין עברות שקשורות לניצול מיני מסחרי של קטינים, הוועדות פונות לשר המשפטים ולשר לביטחון פנים לבחון את הנתונים ואת הסיבות והגורמים שעומדים מאחורי הנתונים לסגירת התיקים, להגביר את האכיפה בגין עברות אלה, לפתוח תיקים ולהגיש כתבי אישום.
אורית זוארץ: הוועדות מבקשות מהשרים הנוגעים בדבר לדווח לוועדה תוך חצי שנה על התקדמות ביישום החלטות הוועדה.
יצחק קדמן: כדאי להוסיף בפנייה לשר לביטחון פנים לתגבר את היחידה לעברות מחשב.
אורית זוארץ: אנחנו נוסיף גם את זה.
אורית זוארץ: עוד דבר קטן, לגבי הסקר שנעשה על זנות בישראל במשרד הרווחה והשירותים החברתיים, הובא לידיעתי שהסקר נוגע רק לנשים, אין שום התייחסות לטרנסג'נדרים, קטינים וגברים, אז אנחנו גם קוראים בהחלט להרחיב את הסקר לכל הגורמים שמנוצלים לזנות בישראל ולא רק הנשים הבגירות, כי זו ראייה מאוד מצמצמת.
אורית זוארץ: תודה רבה לכם.
זבולון אורלב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.
זבולון אורלב: אני מקדם בברכה את כל אלה שבאו להשתתף אתנו בישיבה של הוועדה לזכויות הילד, שתוקדש היום לסוגיית ילדים וצרכנות ואנחנו עושים את הדיון הזה במסגרת הציון של היום הבין לאומי לזכויות הילד.
זבולון אורלב: חשבנו, מכל הנושאים החשובים מאוד שעוסקים בזכויות הילד, לעסוק בנושא הזה, כיוון שחשנו שזהו תחום שמחייב תשומת לב מאוד מאוד מיוחדת, כיוון שכמעט כל הילדים במדינת ישראל, אם לא כולם ממש ללא יוצא דופן, חשופים מאוד וקשורים מאוד לתחום הזה של הצרכנות.
זבולון אורלב: אנחנו מארחים פה היום, כהרגלנו, תלמידים והיום האורחים שלנו הם תלמידים מבית-הספר הרב תחומי ברמלה, כיתה י"ב.
זבולון אורלב: נמצאים פה.
זבולון אורלב: מישהו יכול לומר כמה מילים על בית-הספר הזה?
ברק פרידמן: אני מנהל ואחד התלמידים גם, אני תוצר של מערכת החינוך, של בית-הספר שלנו.
זבולון אורלב: מי אתה מציע, איזה תלמיד או תלמידה שיציגו את בית-הספר.
זבולון אורלב: מה זה בית-הספר, תעודת הזהות של בית-הספר.
לינוי אסולין: בית-הספר הרב תחומי, מרשת עמל, בית-ספר טכנולוגי.
לינוי אסולין: מסלול של בגרות מלאה, תעודה טכנולוגית גם.
זבולון אורלב: כמה תלמידים יש?
לינוי אסולין: 400.
זבולון אורלב: מה הנושא האופייני של בית-הספר, מה התחום הפדגוגי החינוכי הכי חשוב בבית-הספר?
זבולון אורלב: מה מבדיל אותו מבתי-ספר אחרים?
לינוי אסולין: הפעילות החברתית, לדעתי.
זבולון אורלב: ובגלל זה אתם גם הגעתם לפה היום?
לינוי אסולין: גם.
זבולון אורלב: אני לא רוצה לקפח את המנהל, בבקשה.
זבולון אורלב: תגיד גם אתה כמה מילים.
ברק פרידמן: אני אמרתי קודם, אני גם, אני בוגר בית-הספר, זה משהו שאני מתגאה בו.
ברק פרידמן: בית-הספר שלנו חגג לפני שנתיים 60 שנה, הוא הוקם ב- 1949.
ברק פרידמן: בית-ספר שהוא תיכון פלוס מכללה, יש גם י"ג, י"ד, טכנאים והנדסאים שיוצאים ממנו, תלמידים ברמה בינונית ומעלה.
ברק פרידמן: אנחנו מארחים פה את שכבת י"ב, שכבה טובה, שכבה שבין היתר לומדת וגם עוסקת הרבה, כפי שאמרה לינוי, בפעילות חברתית, בהכנה לצה"ל, ואנחנו מקווים שמשירותיה יצאו אזרחים הגונים ונאמנים למדינה שלנו.
זבולון אורלב: אתה יכול לתת שני נתונים על הבגרות ועל הגיוס לצה"ל?
ברק פרידמן: מבחינת הגיוס לצה"ל, היתה לנו בעיה, שמנו לנו כיעד בשלוש השנים האחרונות.
ברק פרידמן: בסך-הכל הגיוס לצה"ל היה גיוס טוב, ברמת אחוזי הגיוס.
ברק פרידמן: היתה לנו בעיה של בנות שיותר הולכות לכיוון של השירות הלאומי ומצהירות על דתן.
זבולון אורלב: בשבילי זהו גיוס מקביל, זה בסדר גמור.
ברק פרידמן: אני אומר גם, זה גם שירות שהוא בסדר גמור ויש כאלה שגם את זה לא עשו.
ברק פרידמן: בשנים האחרונות יש מגמת עלייה בעניין הזה, של הבנות שהיו עם איזה שהן סטיגמות לגבי הצבא ולשמחתי, בעזרת פעולות הסברה, בעזרת מערך מגן שפועל אצלנו בבית-הספר בצורה טובה, מד"ניות מצטיינות שהביאו לנו, גדנ"ע טוב שעשינו.
זבולון אורלב: והבגרות-?
ברק פרידמן: בנושא הבגרות, יש לנו, הכיתות שלנו הן לא כיתות, זאת אומרת, יש כיתות שהן כיתות הומוגניות, יש לנו מספר כיתות, יש כיתות מב"ר וכיתות אומץ, שהן עם אחוזי בגרות נמוכים יותר.
ברק פרידמן: בכיתות המצטיינות אחוזי הבגרות נעים בין 70% ל- 90%.
ברק פרידמן: בסך-הכל הכללי, אנחנו שואפים וכבר כמה שנים זה עומד על סדר גודל וסקאלה של בין 50% ל- 60%.
זבולון אורלב: רבותיי, כפי שאמרתי בפתיחה, אנחנו מקדישים את הדיון הזה במסגרת ציון היום הבין לאומי לזכויות הילד, לסוגיה של ילדים וצרכנות.
זבולון אורלב: זהו נושא מיוחד, כיוון שההנחה, הנחת היסוד היא שלילדים אין עדיין בגילם, כל אחד בגיל שלו, את כל היכולות, האמצעים והכלים והניסיון בחיים, כדי לצרוך באופן מושכל וילדים לכן גם הגופים המסחריים הבינו שיש כאן איזה שהיא נקודת תורפה, יש כאן איזה שהוא ציבור ענק, גדול, אוהב חיים ושמח בחיים, שהוא יעד אפילו מועדף כדי להפעיל עליו אמצעים של פרסומות, כדי להפעיל עליו לחצים כבדים מאוד של שיווק, על-מנת שדרכו יחדור המוצר או השירות לתוך המשפחה, לתוך ציבור הצרכנים והתופעה הזאת היא לא תופעה מיוחדת למדינת ישראל, היא תופעה בין לאומית רחבה ואכן גם המחוקק בישראל התייחס לסוגיה הזאת.
זבולון אורלב: יש את תקנות הגנת הצרכן שעוסקות בפרסומות ודרכי שיווק המכוונים לקטינים, יש גם חוק שבמקרה אני היוזם שלו, של איסור פעילות מסחרית במוסדות חינוך.
זבולון אורלב: שם בעיקר הבעיה היא שהאוכלוסייה היא אוכלוסייה שבויה ולא רק זה, גם אסור לעובדי החינוך למסור שמות ועוד דברים, כדי שהנוער, הילדים, התלמידים, לא ייחשפו כלפי הפרסומות ודרכי השיווק המאוד מאוד אגרסיביים.
זבולון אורלב: יש גם כללים בערוצי הטלוויזיה באשר לפרסומות, מה מותר, מה אסור, בשעות שונות, לגבי אותם תשדירי פרסומת.
זבולון אורלב: אבל אני מבין מהבדיקה שנעשתה על-ידי מרכז המידע והמחקר, שכאשר אנחנו מתחילים לשאול כמה כתבי אישום, כמה חקירות, כמה הרשעות היו בתחום הזה, אז כרגיל, כמעט כמו בכל תחום שאנחנו קשורים בו עם ילדים, התוצאה מתקרבת לאפס.
זבולון אורלב: התוצאה מתקרבת לאפס, בתחומים מסוימים ממש אפס, כלומר כאילו אין הגנה על הילדים בתחום הזה והחברות המסחריות חוגגות.
זבולון אורלב: אני לא רוצה שיישמע מדבריי שבחברה דמוקרטית וחברה פתוחה וליבראלית כמו החברה שלנו, שבה אסור לסחור ואסור למכור ואסור לשווק ואסור לפרסם.
זבולון אורלב: מותר לפרסם, מותר לשווק, מותר לסחור, מותר למכור, זה בסדר גמור, אלא שאנחנו עוסקים כיום בכל האמצעים האלה שקשורים לילדים ולתלמידים ולנוער עד גיל 18, ששוב, אמרתי, הנחת היסוד, שלדעתי הנחת יסוד מוכחת והיא הנחת יסוד נכונה מאוד, שלילדים אין את כל האמצעים, היכולות, הכישורים והניסיון בחיים, לצרוך באופן מושכל, מה עוד שהצריכה הזאת היא גם, כמובן, הוצאה כספית.
זבולון אורלב: אז מי שמנהל את ההוצאות הכספיות במשפחה אלו ההורים, שיודעים מה ההכנסות וכמה מותר להוציא וככה, זה הכלל הראשון, לנהל צריכה מושכלת, זה לא להוציא יותר ממה שיש לך ולא להוציא על דברים שאתה לא זקוק להם.
זבולון אורלב: כמובן, יש בפעילות הזאת גם ניסיון לנצל את תום הלב של תלמידים, שמאמינים לכל דבר ולא תמיד יודעים להבחין בין פרסומת לבין בדיקה יותר מעמיקה של השירות או של המוצר שניתן.
זבולון אורלב: במסמך שהוכן לדיון הזה על-ידי מחלקת המחקר שיושבת כאן אתנו אתי וייסבלאיי, שהכינה את זה, ושוב אני רוצה להודות לך, יש כאן הערה מאוד מאוד מעניינת, שרוב החיובים שמבצעים בני נוער בשעה שהם צורכים שירותים או מוצרים מסוימים, הצריכה הזאת נעשית על-ידי חיוג באמצעות מכשיר הטלפון הנייד.
זבולון אורלב: תחייב את החשבון שלי, של הטלפון הנייד, וזה בעצם מסיר את כל החסמים לעשות כל מיני עסקאות ולהתחייב לכל מיני תקופות ארוכות וצריך, אני אומר בשולי הדיון, לחשוב על הסוגיה המשפטית.
זבולון אורלב: אני מבין שנמצאת אתנו גם כן מי שממונה על הצרכנות.
קריאה: לא יכלה להגיע.
קריאה: נרשמים ואחר-כך לא מגיעים.
זבולון אורלב: יש כאן תלמידים ואם תלמיד יודיע שהוא מגיע והוא לא מגיע, אז הוא ייענש.
זבולון אורלב: לא מקובל עלי שמשרד ועובד מעובדי מדינה מודיעים שהם מגיעים ואחרי זה הם לא מגיעים ואני מבקש, גם במקרה הזה, שיצא מכתב שלי, לשר התמ"ת, שהוזמנה זאת וזאת, הודיעה לשכת השר שתגיע זאת וזאת, והיא לא הגיעה, ואין לי שום דבר נגד מי שממלא את מקומה.
זבולון אורלב: אני עובד מדינה יותר ותיק ממך.
זבולון אורלב: הייתי יותר שנים ממך בשירות המדינה.
זבולון אורלב: אבל הדבר הזה הוא בלתי מתקבל על הדעת.
זבולון אורלב: יכולים להודיע מראש, ואז אנחנו יכולים לשקול האם אנחנו רוצים או לא רוצים.
זבולון אורלב: מי היתה צריכה להגיע?
זבולון אורלב: היתה צריכה להגיע תמר פינקוס, הממונה על הגנת הצרכן.
זבולון אורלב: מי הגיע במקומה?
רן קיוויתי: אני מנהל הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים במשרד התמ"ת וגם מנהל את אשכול מסחר וצרכנות במשרד, מבנה ארגוני חדש של המשרד, שחולק לאשכולות.
רן קיוויתי: בתוך האשכול הזה, גם נמצאת הרשות לסחר הוגן שהוקמה לא מכבר ותמר פינקוס היא בראשותה, והתבקשתי על-ידי המשרד לייצג אותה.
זבולון אורלב: אין לי שום טענה אליך, אבל יש לי טענה לממונים על שניכם.
זבולון אורלב: צריך לחשוב על החקיקה בתחום הזה, כי אם יש פרצות, תמיד צריכים, כמו בכל נושא, כמעט בכל נושא, אני אומר כאן עם כל התלמידים, שהבעיה במדינת ישראל היא לא היעדר חקיקה, אלא הבעיה שלנו במדינת ישראל זה שלא אוכפים את החקיקה.
זבולון אורלב: חקיקה הופכת להיות מעין אות מתה, החקיקה היא המלצה בלבד, מי שרוצה – נוהג, מי שלא רוצה – לא נוהג, אין אכיפה.
זבולון אורלב: רשויות הפיקוח אינן עושות את עבודתן כראוי והעובדה שאין אכיפה, היא הממצאים שאין חקירות, אין כתבי אישום, אין הרשעות.
זבולון אורלב: כמעט בכל התחומים וגם בתחום שלנו.
זבולון אורלב: לא שמעתי עוד על איזה עובד הוראה שהועמד לדין.
קריאה: יש הבדל בענישה.
זבולון אורלב: אני אומר גם לדין משמעתי.
זבולון אורלב: לא שמעתי עדיין על עובדי הוראה שהועמדו לדין משמעתי, לפחות בגלל עבירה על החוק של איסור פעילות מסחרית בבתי-ספר, נדבר על הדבר הזה.
זבולון אורלב: אנחנו התייעצנו עם ד"ר יצחק קדמן, שהוא המנכ"ל של המועצה לשלום הילד שיושב אתנו, באשר לנושא שנבחר לציין את היום הבין לאומי וקיבלנו את הנושא הזה גם בהמלצתו, אז יצחק, אני אכבד אותך בפתיחת הדיון.
יצחק קדמן: אני שמח שאתה עורך את הדיון הזה גם בעיתוי הזה, לא רק בעקבות אותו יום ילד בין לאומי שברוב המקומות עבר אצלנו בלי שניתנה לו שום תשומת לב ראויה.
יצחק קדמן: אבל גם בגלל סיבה אחרת, מפני שאין עיתוי טוב יותר ונכון יותר לקיים את הדיון הזה, מאשר ערב חנוכה.
יצחק קדמן: חנוכה הוא אחד החגים הכי מסחריים ואם מדברים על מסחור הילדות, אז צריך לשאול את השאלה, למה יש מי שמנסה לטעת בנו את המחשבה שהאושר של הילד בחנוכה הוא אם הילד ילחץ וההורה ייכנע ויקנה לו סביבות ב- 100 שקל.
יצחק קדמן: זה המחירים שמסתובבים.
יצחק קדמן: פעם, אני בטוח שבזמנך, סביבונים מפלסטיק חולקו חינם, היום יש סוג מסוים של סביבון שהביקוש לו גאה עכשיו לקראת החנוכה, שעולה לא פחות מ- 100 שקל, והוא סביבות שיש לו גם דמויות מסוימות כך שלא מספיק לקנות סביבון אחד.
זבולון אורלב: אני לא מאמין.
יצחק קדמן: אתה לא מאמין?
יצחק קדמן: יכול להיות, אני רואה שבני הנוער פה הם בוגרים מדי בשביל העניין, אבל אם היינו מביאים ילדים בקבוצת גיל יותר נמוכה, הם היו מספרים לך.
יצחק קדמן: מפני שסביב רכישת הסביבון יש מערכת שלמה, כי זה חלק ממשחק ויש מנצחים וכמה שאתה רוכש יותר, הסיכוי שלך יותר גבוה ואני נותן את זה כדוגמה.
יצחק קדמן: אגב, בעיה נוספת קשה ביותר, זה שוב, קשורה לחג החנוכה ולצרכנות ולמסחור הילדות, הוא הפסטיגלים למיניהם, שגם שם המחירים הם מחירים מרקיעי שחקים.
יצחק קדמן: ומה יעשו משפחות שיש להן יותר מילד אחד?
יצחק קדמן: ומה יעשו 36% מילדי ישראל שחיים מתחת לקו העוני?
יצחק קדמן: הבעיה של צרכנות וילדים, היא מאוד רחבה ומטרידה את העולם המערבי כולו.
יצחק קדמן: אני מודאג משתי תופעות שקשורות זה בזה.
יצחק קדמן: אחד, זה קיצור הילדות, והשני זה מסחור הילדות.
יצחק קדמן: באנגליה פורסם לפני מספר שנים מסמך מאלף, שנקרא מסחור הילדות, ובין היתר מצאו שם שילד אנגלי חשוף בממוצע לבין 20,000 ל- 40,000 פרסומות שמיועדות אליו ישירות בשנה.
יצחק קדמן: כאשר הסכום של מה שקרוי שווי השוק של ילדים באנגליה, מגיע ל- 30 מיליארד פאונד.
יצחק קדמן: זה סכומים אדירים, כאשר יש פה דבר נוסף שהוא מאוד מעניין ותכף אני אדבר על ישראל.
יצחק קדמן: באנגליה או בבריטניה, משקיעים, משווקים, מפרסמים, ואנשים אחרים שקשורים במוצרים, כל שנה, 300 מיליון פאונד בניסיונות חדירה לבתי הספר.
יצחק קדמן: כשמדובר על ישראל, כדאי לדעת, היה סקר של משרד התמ"ת, לפני שלוש שנים, סקר רחב מאוד, והסקר הזה מצא שהילדים בישראל, ואני מדבר כרגע מלידה ועד 18, הילדים בישראל מחזיקים ברשותם סדר גודל של 1,200,000,000 שקלים.
יצחק קדמן: זה הערך המצטבר של הכסף שילדים מחזיקים אותו, בין אם זה דמי כיס, מתנות, או דרכים אחרות שהילדים מוציאים באמצעות ההורים שלהם, זה כמובן לא הכנסה שלהם.
יצחק קדמן: שווי השוק הוא 1,200,000,000 שקלים.
יצחק קדמן: תארו לעצמכם על איזה סדרי גודל אנחנו מדברים פה.
יצחק קדמן: ולכן, לא פלא שחלק אדיר מתעשיית השיווק והפרסום מופנית לילדים, כבעלי כוח צריכה אדיר.
יצחק קדמן: אדיר.
יצחק קדמן: לא נכלל בזה מרכיב נוסף, וזה השפעת הילדים על קניית מוצרים שנועדו למשפחה, לאו דווקא לילדים.
יצחק קדמן: מסתבר שהיום ילדים הם בעלי השפעה והם מחליטים גם איזה מכונית ההורים יקנו, ושימו לב לחלק אדיר מהפרסומות למכוניות, זה לא מוצר לילדים, חלק אדיר מהפרסומות למכוניות, מדגיש אלמנטים שונים שקשורים בילדים.
יצחק קדמן: לא רק וזה הייתי, מברך בבטיחות הילדים, אלא גם האם הילד יכול לראות בטלוויזיה קטנה ברכב מאחורה ולך, ההורה, יהיה שקט.
יצחק קדמן: כלומר, יש פה הרבה מעבר למוצרי צריכה של הילדים עצמם, שימוש בילדים כמשפיעים על הצריכה המשפחתית כולה.
יצחק קדמן: כל זה לא היה כל-כך נורא, אילולא כאשר מדובר במסחור, שוכחים את כל הגבולות.
יצחק קדמן: וכך למשל, יכולה רשת אופנה שאני לא אזכיר את שמה, שרובה מתכוונן לצריכה של בני נוער, לפרסם תמונות עירום כמעט מוחלטות, כדרך לטריגר, כאשר בחלק מהמקרים נבחרות דוגמניות שהן או קטינות בעצמן או שהן נראות כמו ילדות בנות עשר גם אם הן לא קטינות, כדי ליצור את הרושם המתאים.
יצחק קדמן: רק השבוע קיבלנו שורה של תלונות על פוסטרים ענקיים באחת מרשתות האופנה, שהן בעיני פשוט פורנוגרפיה, אם לא פדופיליה.
יצחק קדמן: צריך גם לזכור, שחלק מהדחיפה למסחור הילדות עובר דרך מסרים אנטי חינוכיים מובהקים, שאומרים פחות או יותר: אני זה לא מה שאני חושב או מה שהשגתי בבית-הספר, אני זה מה שאני לובש.
יצחק קדמן: אני זה איזה מוצרים אני מחזיק.
יצחק קדמן: אני זה איזה דור טלפון סלולארי אני מחזיק.
יצחק קדמן: זה ה-אני.
יצחק קדמן: ואם אין לי את הדבר הכי "נכון", אז אני לא שווה.
יצחק קדמן: לא חשוב כמה ילד טוב אני, לא חשוב כמה אני מתאמץ בבית-הספר, אני זה מה שיש לי.
יצחק קדמן: אני זה מה שאני מפגין.
יצחק קדמן: ולצורך זה, כמובן, נכנסת תעשיה אדירה בכל העולם, ידועה כתעשיית מה שנקרא לוגו או ההתפכחות של מיתוג של מוצרים.
יצחק קדמן: זה כבר לא עם איזה ג'ינס אני הולך, אלא עם איזה מותג מאוד ספציפי של ג'ינס אני לובש, זה קובע את ההצלחה שלי.
יצחק קדמן: בחלק מהפרסומות גם אומרים לילדים במפורש – זה לא אם אתה רוצה את המכנס הכי מדליק, אתה רוצה להצליח בחברה?
יצחק קדמן: אתה רוצה להיות מקובל?
יצחק קדמן: אם תקנה את מוצר א' ומוצר ב', אתה תהיה מקובל.
יצחק קדמן: דבר שהוא כמובן שטות מוחלטת, אבל יש לו השפעה אדירה על ילדים.
יצחק קדמן: כמה ילדים דחויים אנחנו מכירים, שנורא רוצים להיות מקובלים ואם מבטיחים להם שאם הם רק ייקנו מוצר א' או מוצר ב', אז הם יהפכו להיות מדחויים למקובלים.
יצחק קדמן: יש, כמובן, בעיות נוספות שקשורות בדרך שהייתי קורא לה כמעט הונאה בצרכנות או בפרסום או בשיווק שמופנה לילדים.
יצחק קדמן: היושב-ראש הזכיר את זה, אני מבין שזה גם כתוב במסמך של ה- מ.מ.מ. יש לאחרונה בעיה אדירה שבה הצליחו משווקים שונים לעקוף את המגבלות שיש על אמצעי תשלום.
יצחק קדמן: כידוע לכם, לא כל ילד בכל גיל יכול להוציא כרטיס אשראי, יש מגבלות של גיל, יש מגבלות של סכום גג מסוים, לא כל ילד יכול להחזיק כרטיס אשראי, כנ"ל פנקס שיקים.
יצחק קדמן: ודאי כנ"ל גם כסף מזומן.
יצחק קדמן: והדרך שנמצאה לעקוף את כל המגבלות שיש על אמצעי תשלום, היא על-ידי חיוב באמצעות הטלפון שלך.
יצחק קדמן: אתה ברוב המקרים בכלל לא מבין מה קורה.
יצחק קדמן: יש בידינו הרבה תלונות של הורים שמספרים שיום אחד הם בדקו את חשבון הטלפון שלהם ואגב, מעט מאוד הורים עושים את זה, אם יותר הורים היו בודקים את חשבון הטלפון שלהם, היו מוצאים שם דברים מאוד מפתיעים, אבל פונה הורה, אומר – קיבלתי מ- AABC, בחשבון הטלפון, חיוב על שיחות בגובה של 200 שקל.
יצחק קדמן: אני לא יודע מה זה AACV או כל צירוף אחר של אותיות.
יצחק קדמן: מתי מעט מההורים, והבעיה של צרכנות לא נבונה בקרב ילדים, היא ברוב המקרים מתחילה בהורים שהם צרכנים לא נבונים, אבל הורים מעטים שביקשו לדעת מי זה החברה הזאת, למי צלצלתי?
יצחק קדמן: הסתבר להם שהילד היה, דרך המחשב, נכנס למשחק, יש שם מלא כותרות, שימו לב, בכל אתר שהוא, מלא כותרות.
יצחק קדמן: רוצה לזכות ב- MP4 חינם?
יצחק קדמן: איזה ילד לא רוצה?
יצחק קדמן: סליחה, אם יש כבר 5 או 6, אני לא עדכני לגמרי.