GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נורית בלובשטיין: יש אלטרנטיבות אחרות שלא קשורות לשלוש שנים ואני יכולה למצוא אותם בסעיפים אחרים.
נורית בלובשטיין: אני גם אומרת, ובהמשך למה שאמר דוקטור יצחק קדמן, בקשר לגיל שלהכניס את כולם לנישה פלילית זה קשה ולא כדאי לעשות זילות בכל מה שקשור בכך.
דני דנון: לנעול את הילד ברכב, חס ושלום אבל אם אני רוצה לנעול את הילד שלי בן ה- 9 ברכב, זה חוקי או לא חוקי לפי סעיף 361?
נורית בלובשטיין: אני כן אמרתי עוד לפני הישיבה כמו למשל בנושא של חציית כביש, ראיתי כמה הפרסום היה אפקטיבי.
נורית בלובשטיין: אני מאמינה שלא מעט הורים ששולחים את ילדיהם היום מאוד מודעים לכך.
דני דנון: זו לא השאלה ששאלתי, כולנו מבינים את חשיבות הגברת המודעות.
דני דנון: השאלה היא האם על פי החוק הקיים היום בסעיף 361, האם נעילת ילד מעל גיל 6 ברכב זה מותר או אסור?
נורית בלובשטיין: אני חושבת שזה אסור, אני חושבת שאם נעיין בסעיפים 322 ו- ,323 לדעתי יהיה אפשר אומנם זה לא יהיה קל כמו סעיף 361 שמדבר על המודעות ויש שם גם רשלנות וגם מודעות, זה סעיף מאוד רחב.
נורית בלובשטיין: אני אומרת שניתן גם בסעיף 323 שמוגדר כחובת הורה או האחראי על קטין למצוא בו נישה שיכולה לפתור את הבעיה כאשר הורה מתרשל בתפקידו גם כאשר ילדו הוא מעל גיל 6.
נורית בלובשטיין: אני מפנה לסעיפים אלה.
נורית בלובשטיין: מבחינת הפרקליטות, אנחנו מאוד מודעים וחשוב לנו לשים דגש בנושא הזה ובכלל בכל מה שקשור לעבירות מול קטינים.
נורית בלובשטיין: לגבי הנישה שהועלתה בנוגע לענישה, כמובן שזה פרמטר שיפוטי ופחות שיקול של הפרקליטות, אני כן אומרת כשבודקים את התיקים האלה המערכת המאזנת של השיקולים לעונש כוללת, גם כשמדובר באדם נורמטיבי, גוף משפרנס, ושאתה לא רוצה להרוס לגמרי את המשפחה, אז בהרבה מקרים מסתפקים בעונשים שמתאימים לסיטואציה כולה כולל הנסיבות.
דני דנון: אני מבקש מיפעת רווה, לשמוע את עמדתכם בנושא.
יפעת רווה: לגבי הצעת החוק כמובן ששמעתי את הדברים כאן ולא קיבלנו את זה קודם כהצעת חוק.
יפעת רווה: לא הגעתי לכאן כדי להביע עמדה פרטית, על הדברים כאלה אנחנו מתייעצים במשרד וחושבים עליהם.
יפעת רווה: הדבר היחידי שאני כן יכולה להגיב עליו באופן מידי ושמעתי את ההצעה של מר יצחק קדמן שהציע איזו פשרה ולומר שאם עד גיל 9 משאירים אז רק אם נגרם סיכון.
יפעת רווה: אם נגרם סיכון לא צריך להגביל עד גיל 9 כלומר אם אני משאירה את הילד שלי בן ה- 10 לבד בנסיבות שגורמות סיכון, זה בוודאי עבירה פלילית וזה נכנס לסעיפים האחרים של אחריות הורה לקטין.
יפעת רווה: בעניין הזה לא צריכה להיות הגבלה, כלומר עד גיל 18 הוא קטין שבאחריותי ואסור לי בשום אופן להשאיר אותו במצב שגורם לו סיכון.
יפעת רווה: כלומר בדבר הזה אני לא רואה פתרון על פני הדברים.
יפעת רווה: בנושא העלאת הגיל עד גיל 9 זה נושא שהייתי רוצה להתייעץ עליו.
יפעת רווה: חשוב להגיד שאם שוקלים דבר כזה צריך לקחת בחשבון, כמובן שהמצב האידיאלי הוא שתהייה השגחה עד גיל 15, אבל חשוב שלא נהפוך אנשים לעבריינים ודווקא אנשים משכבות חלשות יותר שלא יכולים להסתייע.
יפעת רווה: למשל מעונות היום הם עד שעה 16:00 ואפשר למצוא שם ילדים עד גיל 4 ו-5 ואחרי זה אין מסגרות.
יפעת רווה: זאת אומרת שאם המדינה רוצה לחשוב על תהליך כזה היא צריכה למצוא מסגרות לאותם ילדים, מסגרות מסובסדות כדי שהורה עובד שחייב לעבוד עד השעה 16:00 או 17:00 והילד שלו הוא בן 7 או 8 תהיה לו אפשרות למסגרת.
יפעת רווה: גם בלי לחשוב בכלל שהופכים אותו לעבריין אלא לפחות שימצא לו פתרון ולא ימצא את עצמו, במיוחד למי שאין לו אפשרות למטפלת או מוסדות בתשלומים גבוהים, שהוא דווקא יהיה עבריין.
דני דנון: שמחה סחר, מהאגודה הישראלית למען הילד בגיל הרך בבקשה.
שמחה סחר: במקרים כאלה יש בעיה להפוך כל הורה לעבריין.
שמחה סחר: אני חושבת שהחינוך והפרסום קודם לכל חוק ועונשין.
שמחה סחר: רופא השיניים שהשאיר את ילדיו באוטו שאל "מה קרה?
שמחה סחר: " אולי הוא לא היה מודע לסכנה.
שמחה סחר: יש דברים שאנחנו צריכים להחדיר למודעות של ההורים לפני שאנחנו מתחילים להעניש.
שמחה סחר: נניח שהענשנו והכנסנו אותם לכלא, זה לא הפקרת ילד?
שמחה סחר: צריך לקחת את זה בחשבון.
שמחה סחר: לדעתי כתבי אישום באופן גורף זה לא בהכרח פתרון.
שמחה סחר: צריך להשקיע הרבה יותר, בחינוך, בהדרכה, בחינוך באמצעות המדיה בכלל.
שמחה סחר: עורכת הדין בעצמה אמרה שברגע שעלה הקמפיין הייתה ירידה משמעותית בהיפגעות ילדים.
שמחה סחר: בנוגע לקיץ אני רוצה להעיר שבקיץ יש הרבה יותר פעילויות פיזיות של ילדים, זה חלק מהעניין של ההסתכנות.
שמחה סחר: העלייה בתקופה הזאת לא נובעת מכך שהם מוזנחים, משתמע שבקיץ ההורים מזניחים את הילדים.
שמחה סחר: לדעתי צריך להגדיר את האחריות ההורים על הילדים שלהם וצריך לחנך, לערוך הסברה בכל השכבות ולהסביר להורים צעירים, למשל בטיפות חלב, מעונות יום ובכל המקומות שנמצאים בהם הורים צעירים צריך להדריך ולסביר.
שמחה סחר: אחרת זה יהיה חוק מעניש ולגם לא טוב.
דני דנון: נועם עזרא, מארגון ההורים הארצי בבקשה.
נועם עזרא: אני רוצה להתייחס להערה שילד בגיל 9 לא יישאר לבד ברכב, לגבי ילד בן 9 הסיכון לגביו קטן יותר, הוא יכול לפתוח חלון, הוא יכול להזעיק עזרה, הוא יכול לעשות פעולות ולדאוג לעצמו מה שילד קטן לא יכול לעשות, הדוגמה של הרופא עם הילדים היא עם בני שנתיים שלוש שכבולים בכסא ואין להם את האפשרות לעשות.
נועם עזרא: אני רוצה להזהיר מגזרות שהציבור לא יכול לעבוד בהן.
נועם עזרא: זאת אומרת שאם אתה הופך את כולנו, את כל ההורים לעבריינים, הרי אתה מבין שלא כל ההורים יכולים להסתייע, אין לכולם יום לימודים ארוך ומערכת תומכת ואנחנו יודעים שבהרבה מקומות אין מערכת הסעות והילדים חוזרים ברגל הביתה, וזו עבירה לחצות את הכביש, אין הסעות כי לפעמים הרשות המקומית לא רוצה לממן את ההוצאה.
נועם עזרא: אתה הופך את כל ההורים לעבריינים.
נועם עזרא: לדעתי אנחנו צריכים להתמקד בחינוך הציבור יותר מאשר להפוך את כולנו לעבריינים.
נועם עזרא: זו גזירה שאנחנו לא יכולים לעמוד בה.
נועם עזרא: אנחנו לא נוכל לעמוד בזה, אני מבין שאסור להשאיר ילדים קטנים בני שנתיים שלוש ארבע.
נועם עזרא: צריך למצוא את הנוסח המתאים שמגדיר מה מסכן את הילד ומה לא.
נועם עזרא: אבל לא להיסחף בעניין הפלילי.
דני דנון: בלה אלרן, ממשרד הבריאות בבקשה.
בלה אלרן: האחיות בטיפת חלב של משרד הבריאות, בכל מפגש עם הורה לילד, נותנות את ההדרכה בכל הקשור לבטיחות הילדים, בחיזוק התפקוד ההורי, קשר הורה ילד.
בלה אלרן: האחיות גם עוסקות באיתור וזיהוי של ילדים שנמצאים בסיכון לאלימות.
בלה אלרן: בטיפת חלב האחיות נותנות דגש לכל הנושא של בטיחות ילדים וכמובן גם הסוגיה של השארת הילדים נמצאת בתוך נושא בטיחות הילדים.
בלה אלרן: בנוסף לכך נכנסות אחיות טיפת חלב למעונות ולגני ילדים כדי להדריך את הגננות והמטפלות, הנושא מטופל וניתן לו דגש של אחיות טיפת חלב, השארת ילדים, זה חלק מבטיחות ילדים ומניעת היפגעות ילדים, בהחלט, כל נושא של השארת הילד לאו דווקא ברכב גם בבית ובכל מקום, בטיחות הילד בבית וגם מחוץ לבית.
דני דנון: אני אעביר אליכם את טיוטת ההצעה, שבה הדגש הוא ההשארה ללא השגחה ראויה, נפרט "כמו מקום ציבורי מבלי לדאוג להסדרים סבירים של השגחה והטיפול בו לזמן שעלול לסכן את בריאותו ושלומו של הילד, במקום סגור מחוץ טווח ראיה של אחראי לפרק זמן שמסכן בצורה בלתי סבירה את שלומו של הילד".
דני דנון: הכוונה להרחיב את לשון החוק כדי שבמקרים שקורים דברים תהייה האפשרות להשתמש.
דני דנון: בבקשה, נציגת המשרד לבטחון פנים.
אפרת וולך-מזרחי: אני קצינת נוער.
אפרת וולך-מזרחי: אני רוצה להתייחס לתהליכים שמתבצעים כבר בשלב החקירה, ולהצטרף לדברים שנאמרו כאן וגם לדבריו של דוקטור יצחק קדמן, לפני הוועדה בדקתי ועברתי על די הרבה תיקים כדי לראות למה הם נסגרו עוד בשלב החקירה.
אפרת וולך-מזרחי: מצאנו מקרים שיכולים באמת לקרות לכל הורה, לכל הורה סביר, הורים שמשאירים ילד בן שלוש עם אחות בת ה- 14 ועוברים לחדר השני והילד פותח את הדלת והולך.
אפרת וולך-מזרחי: אני לא חושבת שמישהו חושב שכנגד אבא כזה צריך להוציא כתב אישום, הילד משוטט וזה חמור ונורא, אבל אני לא חושבת שכתב אישום או הרשעה יפתרו את הבעיה.
אפרת וולך-מזרחי: אלו מקרים מסוג אחד שהם חד פעמיים.
אפרת וולך-מזרחי: מצד שני יש מקרים של משפחות שהן כל כך קשות יום והן בטיפול רצוף של פקידות סעד ושל הרווחה.
דני דנון: את אומרת שאין טעם להגיש כתב אישום במקרים האלה?
אפרת וולך-מזרחי: נגד מי נגיש כאן כתב אישום, מה התועלת הציבורית?
אפרת וולך-מזרחי: למרות שכשרואים מספרים גדולים של תיקים שנסגרים זה נראה לא בסדר.
דני דנון: מה עם כל המקרים של השארת ילדים בכלי רכב?
אפרת וולך-מזרחי: אני לא מדברת על השארת ילד ברכב, זה באמת מעשה חמור ורשלנות קשה.
דני דנון: לצערנו זה נפוץ במחוזותינו.
אתי וייסבלאי: בדקתם ספציפית כמה תיקים של השארת ילד ברכב נסגרו?
אפרת וולך-מזרחי: אין סעיף כזה בחוק של השארת ילד ברכב.
אפרת וולך-מזרחי: יש נטישת ילד.
אפרת וולך-מזרחי: מתוך ה- 800 תיקים לא ראיתי כל כך הרבה תיקים של השארת ילד.
אפרת וולך-מזרחי: חלק הארי של התיקים הם תיקים שאין עניין ציבורי להעמיד לדין בהם, אני חושבת שנכון שנסגור אותם.
אפרת וולך-מזרחי: ברור שאם נעבור על כל ה- 800 יכול להיות שנמצא פה ושם חריגות והיה עניין להעביר.
אפרת וולך-מזרחי: אבל באופן גורף אני לא חושבת שזה מתפקידה של מערכת אכיפת החוק להגיש כתבי אישום בכל מקרה כזה.
נירה לאמעי רכלבסקי: זה מאוד תלוי.
נירה לאמעי רכלבסקי: כשהייתי בעבר בפרקליטות בתאונות דרכים הייתה הנחיה לא להגיש כשהפוגע הוא בן משפחה כי כבר נגרם נזק, ושם זה היה בתאונות קטלניות.
נירה לאמעי רכלבסקי: לאט, לאט כשראו שזה הפך להיות מכת מדינה ואנשים פשוט לא נזהרים, בסוף שנות ה- 90 זה השתנה לגמרי.
נירה לאמעי רכלבסקי: אני לא מדברת על כך ששלחו אנשים למאסר.
נירה לאמעי רכלבסקי: כל המדיניות של הגשת כתבי אישום גם נגד בני משפחה פשוט השתנתה כחלק מאכיפה והרתעה כי זה הפך להיות מכת מדינה.
נירה לאמעי רכלבסקי: השאלה היא איפה שמים את הקו ועד כמה זה נפוץ ?
אפרת וולך-מזרחי: זה לא שלא מגישים בכלל.
אפרת וולך-מזרחי: במקרים החמורים כן מגישים אבל באמת יש מקרים שאתה שואל את עצמך איזה אינטרס ציבורי יש כאן להגיש כתב אישום.
אפרת וולך-מזרחי: אלו משפחות קשות יום, הן בטיפול כל כך מסובך ואת אומרת לעצמך שכאן כתב אישום לא ירתיע, לא יעלה ולא יוריד.
יהודה סקר: מה זה לא חמור?
יהודה סקר: הלכה לשוק, והשאירה את הילד באוטו.
יהודה סקר: זה חמור או לא חמור?
אפרת וולך-מזרחי: אני לא מדברת על השארת ילדים ברכב, אני מדברת על מספר התיקים שנסגרו.
אפרת גבעתי: לא כל המקרים הם של משפחות קשות יום.
אפרת גבעתי: הבעיה היא שהנורמה היום שניתן להשאיר את הילדים.
אפרת גבעתי: זה נובע מחוסר מודעות ליכולות המגובלות שלהם.
אפרת גבעתי: ברגע שנשנה את הנורמות גם אם זה יהיה באמצעות העמדה לדין של אותו הורה נורמטיבי שהשאיר את הילד עם האחות בת ה- 14 וההורה בחדר ליד, הנורמה היא שנועלים את הדלת רק מהפחד מגניבות ולא מהפחד שהילד בן ה- 3 יצא.
אפרת גבעתי: רק אם אנחנו נדע כאשר אני משאירים את הדלת פתוחה והילד יכול לצאת ולשוטט, רק אם נבין שיש סכנה בקנס ההסתכלות תהייה אחרת.
אפרת גבעתי: היום הנושא של הפחד הוא פחד אחד, בבית שלנו או בבית של הסבתא, אנחנו שמים סוגרים ונועלים כי הפחד הוא מהפורצים ואנחנו לא חושבים שהילד יכול בקלות לפתוח את הדלת ולצאת.
אפרת גבעתי: השאלה איך את הנורמה הזאת אנחנו משנים.
דני דנון: הדוברת האחרונה, שולמית ביסמנובסקי מארגון גני הילדים הפרטיים, בבקשה.
שולמית ביסמנובסקי: נושא מאוד נפוץ, הוא השארת ילדים ברכב כשמביאים ואוספים את הילדים מגני הילדים.
שולמית ביסמנובסקי: אנחנו רואים את זה הרבה מאוד וזה לא מגיע לבתי משפט ולמשטרה כי זה עניין של שניות.
שולמית ביסמנובסקי: בסוף היום ובתחילת היום כשמעבירים ילדים לגנים ילד אחד נשאר באוטו ואת הילד השני מובילים לגן, או את להפך כשאוספים את הילדים מהגנים לפעמים ילד אחד נשאר באוטו, נכנסים מיד לקחת את הילד השני ויש כמה דקות שהילד נשאר לבד באוטו.
שולמית ביסמנובסקי: אם אנחנו נרתיע בנושא הזה לדעתי זה גם יגיע לנושא הבתים.
שולמית ביסמנובסקי: אני חושבת שהשארת ילדים ברכבים הוא הנושא החמור ביותר שאנחנו יכולים לראות מדי יום ביומי.
שולמית ביסמנובסקי: צריך לחנך את ההורים לקחת את הילד איתם ולהקדיש עוד כמה דקות.
שולמית ביסמנובסקי: לגבי הרחבת לשון החוק, לדעתי צריך להגדיר את טווח הראיה או השמיעה.
שולמית ביסמנובסקי: האם השארת ילד ללא השגחה זה בטווח ראיה, טווח שמיעה, האם אם אני שומעת או רואה את הילד זה בסדר או לא.
שולמית ביסמנובסקי: צריכים להגדיר את העניין כי אנשים חושבים שהם נמצאים עם הילדים אבל בעצם החוק יכול לחשוב אחרת.
שולמית ביסמנובסקי: גם את נושא הזמן, האם אם עזבתי אותו לשתיים שלוש דקות עברתי על החוק או לא.
שולמית ביסמנובסקי: הדברים האלה צריכים להיות מוגדרים כדי לדעת איך לאכוף אותם.
שולמית ביסמנובסקי: מה לגבי גננות, אפילו גננות עירוניות, שמחזיקות 35 ילדים בגן והסייעת נמצאת בחצר, היא לרגע הולכת לקחת דברים ו- 35 ילדים בעצם לבד בחדר, מה קורה אז?
שולמית ביסמנובסקי: אם כל הילדים עד גיל 6 יהיו תחת החוק הזה צריכים לקחת בחשבון הרבה מאוד השלכות.
שמחה סחר: יכניסו את הגננת לכלא, בגלל שהיא הלכה לקחת משהו.
דני דנון: אני לא חושש להורים ולמורים אני חושש לשלומם של הילדים.
דני דנון: מטרת הדיון הייתה לראות איך אנחנו מגנים על הילדים.
דני דנון: אנחנו רואים שיש חוקים וכמו כל דבר לא תמיד אנחנו מצליחים לאכוף אותם ובסוף אנחנו קוראים על אותם מקרים.
דני דנון: הוועדה כן רואה חשיבות לקידום שינוי חקיקה לאור הדברים שנאמרו כאן, ובכללם שינוי לבררת קנס.
דני דנון: יש להבהיר את נושא השארת ילד ללא השגחה ראויה, והרחבת החקיקה בנושא נעילת ילדים ברכב.
דני דנון: המטרה להבהיר בחוק שהנושא הזה אסור.
דני דנון: לא לחצי שעה, לא לשעה, אסור להשאיר ילדים ברכב.
דני דנון: הוועדה תעביר טיוטה של הצעת החוק להמשך חקיקה.
דני דנון: הוועדה קוראת לכל הארגונים, גם למשרד החינוך, משרד הרווחה והשירותים החברתיים, "בטרם" ולארגונים אחרים, להגביר את המודעות לנושא הזה באמצעות הסברה וחינוך, בדומה לקמפיין שילד עד גיל 9 לא חוצה לבד כביש, קמפיין שהיה מוצלח מאוד, הוא חדר לתודעה הציבורית.
דני דנון: אנחנו רוצים שגם הנושאים האלה יחדרו למודעות.
זבולון אורלב: שלום רב, אנחנו מתכבדים לפתוח הישיבה המשותפת של הוועדה לזכויות הילד בראשותו של חבר הכנסת דני דנון ושל ועדת החינוך התרבות והספורט שיש לי הזכות לעמוד בראשה.
זבולון אורלב: על סדר היום, ניצול ילדים בעבודה חקלאית בדרום, דיון מהיר שיזם ידידנו חבר הכנסת ראלב מג'אדלה.
זבולון אורלב: הוועדות ביקשו ממחלקת המחקר והמידע של הכנסת להכין את התשתית העובדתית לקראת הדיון הזה.
זבולון אורלב: תודה לאתי וייסבלאו על העבודה.
זבולון אורלב: אכן מתברר שיש רגלים לדבר, הסיבה שבגללה חבר הכנסת ראדב מג'אדלה ביקש את הדיון יש לה ממש.
זבולון אורלב: על פי הממצאים של מחלקת מידע והמחקר של הכנסת, וכפי שאתי וייסבלאו מצאה, יש אומנם לפחות עשרות ילדים בגיל חובה שאינם נמצאים בבית הספר אלא מועסקים על ידי גורמים שונים, בין בידיעת ההורים ועידודם ובין שלא בידיעתם.
זבולון אורלב: הדבר הזה הועלה גם על ידי המועצה לשלום הילד, המנהל הכללי שלה דוקטור יצחק קדמן נמצא כאן.
זבולון אורלב: אנחנו עורכים את הדיון הזה כישיבה משותפת, מאחר שהוועדה לזכויות הילד באה מנקודת מבט של זכויות הילד ואנחנו מגיעים משני חוקים שהסדירו במדינת ישראל את חובתם של ילדים ללמוד או יותר נכון את חובתם של ההורים לשלוח את הילדים ללמוד.
זבולון אורלב: הורה שאינו שולח את ילדיו בגיל חובה ללמוד זו עבירה פלילית.
זבולון אורלב: חוק אחד הוא חוק לימוד חובה, תש"ט 1948, וחוק השני הוא חוק עבודת הנוער תשי"ג שאוסר להעסיק ילדים פחות מגיל 15.
זבולון אורלב: כעת מוגשת הצעת חוק של חבר הכנסת אלכס מילר, ואני אחריו, שעומדת לקריאה שנייה ושלישית שגם מחמירה ומחדדת את האיסורים להעסיק תלמידים בשעת הלימודים.
זבולון אורלב: כידוע אנחנו מרחיבים בהדרגה את חוק חינוך חובה עד כיתה י"ב.
זבולון אורלב: על פי חוק חינוך חובה היום חינוך י' – י"ב, הוא חינם ובחלקו חובה, ובכל שנה מוסיפים אחוזים נוספים.
זבולון אורלב: אבקש מעמיתי חבר הכנסת דני דנון יושב ראש הוועדה לזכויות הילד לפתוח ולאחר מכן חבר הכנסת היוזם ראלב מג'אדלה.
דני דנון: תודה לחבר הכנסת זבולון אורלב, יושב ראש וועדת החינוך, התרבות והספורט.
דני דנון: אני מבקש להתנצל בפני החברים כי הדיון היה אמור להתקיים לפני כשבוע אבל בגלל אילוצים פרלמנטאריים והצבעות שהיו במליאה והדיון נדחה למרות שהגעתם לכאן.
דני דנון: חבר הכנסת זבולון אורלב ואני מתנצלים על עוגמת הנפש שנגרמה לכם בשבוע שעבר.
דני דנון: אין מקום לעבדות במדינת ישראל.
דני דנון: אנחנו בוועדה לזכויות הילד מדברים על זכויות הילדים, עבדות לא נכללת בזכויות של הילדים.
דני דנון: אנחנו חתומים על אמנות בין לאומיות ועל חוקים.
דני דנון: אני רוצה לקבל היום תשובות ממספר משרדי ממשלה, במקרה הזה ממספר רב של משרדי ממשלה.
דני דנון: אם מסתכלים על המחדל הזה מעורבים בו משרד הפנים כי הרשות המקומית לא עשתה את המהלכים הנדרשים, נמצאים כאן נציגים שיתנו תשובות למה לא הוגשו כתבי אישום עד היום.
דני דנון: מדובר על משרד החינוך שאמור לדוח בזמן אמת על הכשלים האלה ולהציף את הבעיה, זה לא קרה.
דני דנון: מדובר על המשרד הרווחה והשירותים החברתיים, משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה שאמור לאכוף ולתת קנסות לאותם מעסיקים שמעסיקים ילדים, וכמובן המשרד לבטחון פנים.
דני דנון: בכל אותם משרדים זה כשל מערכתי והתוצאה שלו היא ילדים נמצאים בתנאי עבדות.
דני דנון: אני מבקש לברך את אותן אמהות שלא נמצאות כאן, אמהות מהמגזר הבדואי שאזרו את האומץ להתלונן למועצה לשלום הילד לדווח ולהציף את הנושא הזה, בזכותן אנחנו נמצאים היום כי אם אותן אמהות לא היו מדברות לא היינו יודעים מכלום.
דני דנון: מתברר שבתוך המשפחה, הורים, דודים הם אלה שלוקחים את הילדים הצעירים ומשדלים אותם בדרך כזו או אחרת לעבוד בתנאי עבדות.
דני דנון: אני מבקש היום לשמוע תשובות מכל אותם משרדים מדוע לא נעשה דבר עד היום, מה הולך להיעשות בעתיד וגם לקבל תשובות היכן נמצאים היום אותם הילדים.
דני דנון: מה קרה עם עשרות הילדים מאז פרסום הנושא הזה ואיפה הם נמצאים היום.
דני דנון: אנחנו כוועדה משותפת נרצה לראות איך נהלים, גם יש חוקים בנושא, איך האכיפה והנהלים מתחדדים כדי למנוע את המראה שכשניסע בכבישים בדרום של ילדים בשדות.
דני דנון: דבר שאולי חלפנו על פניו עד היום ומרגע זה אנחנו מחליטים שאנחנו לא ממשיכים לעשות את זה.
זבולון אורלב: חבר הכנסת ראלב מג'אדלה, יוזם הדיון המהיר.
גאלב מג'אדלה: תודה רבה אדוני היושב ראש וועדת החינוך התרבות והספורט זבולון אורלב וראש הוועדה לזכויות הילד דני דנון.
זבולון אורלב: נמצאים פה נציגי המשרדים, נציגי מועצת התלמידים ומהנוער העובד, נציגי עיריית רהט,.
גאלב מג'אדלה: מכבודיי יושבי הראש, בתחילת דברי אני רוצה להודות לכם על כינוס הוועדה ועל ההיענות לפנייתי לקיים את הדיון הזה.
גאלב מג'אדלה: בעיר רהט יש לנו 18,805 תלמידים בגני הילדים, בחטיבת הביניים ובחטיבה העליונה.
גאלב מג'אדלה: בנגב בכל הישובים המוכרים יש 74,293 וזו ההזדמנות להודות למחלקת מידע ומחקר של הכנסת על הנתונים שהעמידו לרשותו.
גאלב מג'אדלה: נושא הדיון עלה בעקבות כתבה בעיתון הארץ.
גאלב מג'אדלה: לצערי הרב זה באיחור רב ומזה מספר חודשים התופעה הולכת ומתעצמת.
גאלב מג'אדלה: מהנתונים שנמצאים ברשותי עולה ש- 52 ילדים ברהט לא יוצאים ללימודים אלא לעבודה.
גאלב מג'אדלה: הבוקר שמעתי מדוקטור יצחק קדמן שהתופעה קיימת, אומנם בשיעורים הרבה יותר קטנים, בגליל בישוב טובא זנגרייה, אני לא יודע מזה אני אבדוק את זה ואתם תבדקו בדרככם.
גאלב מג'אדלה: התופעה הולכת ומחמירה, הולכת וגדלה, ואנחנו חייבים מכובדיי יושבי הראש לפעול בכל הכלים והאפשרויות העומדים לרשותנו כדי לוודא שמי שלא עשה תפקידו נאמנה עד ובמשך כמה חודשים ועד היום, שידעו שאנחנו לא רק דנים בנושא אלא גם מתכוונים להשתמש בכלים ובשוט שיש בידינו, שאנחנו מתכוונים להמשיך ולעקוב אחרי העניין כדי שנעקור את התופעה הזאת מהשורש.
גאלב מג'אדלה: אנחנו מכירים את הסביבה, אנחנו יודעים את הסיבות ואנחנו יודעים את המצב הכלכלי חברתי אבל לא נוכל להרשות לעצמנו שזה יגיע למצבים האלה.
גאלב מג'אדלה: לא נקיים היום דיון כי אם נרצה לקיים דיון על המצב הסוציו-אקונומי ולברר מהם הגורמים והאספקטים ואיזה חסמים מביאים לתופעה אנחנו נסיים את הדיון אולי בערב.
גאלב מג'אדלה: כוונתנו להתמקד בתופעה בכל כוחנו ויכולתנו כדי שנוכל גם לתת תשובה לאמהות ולנשים שמגיע שנצדיע להן, שהן נלחמו בתופעה בכלים הדלים שלהן באווירה הבלתי אפשרית סביבתן.
גאלב מג'אדלה: הן לא נמצאות כאן אבל בזכותן אנחנו דנים היום בנושא.
גאלב מג'אדלה: זו האמת.
גאלב מג'אדלה: מכובדיי יושבי הראש, אנחנו נבחן כאן האם אנחנו רואים את התופעה החמורה הזאת בעין נכונה או עוברים לסדר היום ומתייחסים אחרת אם היא הייתה בישוב יהודי ולא ערבי.
גאלב מג'אדלה: בדרך כלל ולצערי הרב על תופעות חמורות דנים ועוברים לסדר היום.
גאלב מג'אדלה: במקומות אחרים מפעילים את כל העולם ואשתו, את התקשורת, את האכיפה את המשטרה ואת כל המערכות הנלוות.
גאלב מג'אדלה: כאן אנחנו צריכים לתת דוגמה ואני בטוח שיושבי שתי הוועדות יעשו את הכל כדי שמכאן נצא בתחושה מלאה שאנחנו מתמודדים בתופעה ועוצרים אותה על לאפס.
גאלב מג'אדלה: אני אסתפק בכך כדי לאפשר לחברים הנמצאים כאן לומר את דעתם.
גאלב מג'אדלה: כמובן בסוף אם תרשו לי אני אציע את הצעותיי.
גאלב מג'אדלה: כדי שיראו אותנו בשטח, וכדי שהאמהות תראנה אותנו למרות שאנחנו לא רואים אותן, נגיע בזמן מהיר לביקור במערכת החינוך ברהט גם כדי שיראו שחברי הוועדה לזכויות הילד וחברי וועדת החינוך, התרבות והספורט נמצאים בשטח, להגיע עם הרכב גדול עם כל המשרדים והגורמים הנוגעים בדבר.
גאלב מג'אדלה: יש לנו שני יושבי ראש שיודעים להעריך נכונה מהי החשיבות להגעתנו לשטח.
גאלב מג'אדלה: אני מציע דבר נוסף שיופיע בסיכום, אנחנו נוציא סיכום מהדיון היום לכל הנוגעים בדבר גם ברמה המקומית וגם לרמה המוסדית.
גאלב מג'אדלה: זאת אומרת שדברנו יצאו כתובים ונציין איך אנחנו מתקדמים בכלים שלנו.
זבולון אורלב: חבר הכנסת אלכס מילר צריך לצאת, והוא ביקש לומר מילים קצרות.
אלכס מילר: תודה רבותיי יושבי הראש, ראשית אני מברך אתכם על קיום הדיון החשוב הזה.
אלכס מילר: אנחנו מתמודדים עם בעיית הנשירה מבית הספר כבר שנים רבות ואני יכול להגיד שהתופעה קיימת בכמה וכמה מגזרים במדינת ישראל, לא רק במגזר הערבי אלא גם במגזר העולים.
אלכס מילר: השתלבות העולים במערכת החינוך היא מאוד קשה מאחר ויש לעולים פרמטר נוסף מחוץ לפרמטרים האחרים כמו המצב הסוציו-אקונומי שלהם שבעקבותיו הילדים יוצאים לעבודה, יש גם הבעיות החברתיות וההשתלבות בשפה וכדומה.
אלכס מילר: אנחנו מקדמים הצעת חוק בנוגע להעסקת ילדים בשעות הלימודים.
אלכס מילר: ההצעה עומדת לקראת קריאה שנייה ושלישית.
אלכס מילר: אני מקווה שכך נוכל להחזיר כמה מילדי ישראל לספסל הלימודים.
אלכס מילר: בהצעת החוק יש גם סעיף לענישה כי החלטנו ללכת לענישה חוץ מהקנס הכספי וגם להכליל עבירה פלילית של המעסיק.
אלכס מילר: לדעתי אנחנו צריכים לחשוב היטב כיצד אנחנו נאבקים בתופעה זו, לא יעלה על הדעת שבגלל המצב שנוצר, אדוני היושב ראש אני מכיר את המצבים האלה והייתי שם, כשהגעתי לכאן בשנת 1992 אחרי שבועיים מצאתי את עצמי מכין פיצות.
אלכס מילר: בגיל 15.
אלכס מילר: אני כן חושב שבסופו של דבר גם אם המצב קשה וגם אם יש צורך קיומי ללכת לעבוד אז עובדים אבל צריך למצוא את הדרך ללמוד.
אלכס מילר: לדעתי אם יש צורך יש אפשרות ללכת לעבוד אחרי שעות הלימודים, בקיץ ובחגים.
אלכס מילר: אנחנו חייבים להעניק את המקסימום של החינוך לילדי ישראל.
אלכס מילר: אנחנו רוצים שלכולם יהיה לפחות 12 שנות לימוד ושירכשו מקצוע, גם אם זה אחרי הצבא.
אלכס מילר: אבל את הבסיס של הבסיס המדינה צריכה לתת.
אלכס מילר: גם עבור זה חוקק החוק אדוני היושב ראש, ואתה היית חלק ממנו, חוק חינוך חובה עד כיתה י"ב.
אלכס מילר: מדינת ישראל החליטה שילדי ישראל צריכים ללמוד עד כיתה יב' וזו חובה.
אלכס מילר: לא יעלה על הדעת שיגיע אדם ויכריח צעיר לעבוד בשעות הלימודים, יאים עליו שאם הוא לא יעבוד הוא יפטר אותו.
אלכס מילר: אנחנו יודעים שאין הרבה מקומות עבודה שצעירים יכולים לעבוד.
אלכס מילר: לדעתי מעסיק שעושה עוול כזה לילד צריך לשבת בכלא.
אלכס מילר: על זה החוק מדבר.
זבולון אורלב: דוקטור יצחק קדמן, שהמועצה תחתיו חשפה את הבעיה הזאת, בבקשה.
יצחק קדמן: תודה ליושב ראש הוועדה לזכויות הילד דני דנון ואדוני זבולון אורלב יושב ראש הוועדה לחינוך, תרבות וספורט יושב ראש שתי הוועדות.
יצחק קדמן: מאוד חשוב ששתי הוועדות משלבות ידיים ומשתפות פעולה בנושא הזה שיש לו השלכות גם בתחום החינוך וגם בתחום רווחת הילד, אני מודה גם לחבר הכנסת ראלב מג'אדלה שהעלה את העניין.
יצחק קדמן: אני רוצה לתקן כמה דברים שהועלו כבר.
יצחק קדמן: ראשית למרות שהמוקד כעת הוא דרום הארץ ואולי העיר רהט, שלא תהיינה אשליות, הבעיה של העסקת ילדים, חבר הכנסת אלכס מילר אני רוצה להזכיר שלא מדובר כאן בהכנת פיצות בגיל 15, מדובר בעבודה קשה מאוד מבוקר עד ערב.
יצחק קדמן: ילדים בני 7, 8, ו- 9, שבכלל לא קשור אם זה יהיה אחרי שעות הלימודים, אסור להעסיק אותם על פי החוק במדינת ישראל.
יצחק קדמן: הבעיה אינה של רהט, היא עלתה עכשיו וצפה באמצעות אירוע ברהט.
יצחק קדמן: אני מצטרף לדבריו של חבר הכנסת ראלב מג'אדלה, אני מצדיע לאמהות האלה שקמו.
יצחק קדמן: אתם צריכים להבין איזה קושי היה להן לקום והעיז להתקשר ולספר את הפרטים, באמת זה בלתי רגיל כי זה לא פשוט מבחינתן.
יצחק קדמן: אבל הבעיה איננה רק ברהט, איננה רק בדרום.
יצחק קדמן: רק לפני יומיים קיבלנו טלפון מאזרח ישראלי אכפתי מרחובות, יכול להיות שהפרסומים שהיו, עזרו לאזרחים לקום ולדבר על העניין הזה.
יצחק קדמן: הוא אמר "מול הבית שלי בונים עכשיו בניין חדש, יש שם שני ילדים בני עשר שעובדים בבניין בעיר רחובות מהבוקר על הערב" הוא אומר "אני הולך לעבודה הם כבר עובדים על הפגומים, אני חוזר הביתה מהעבודה הם עדיין שם".
יצחק קדמן: אנחנו יודעים מדיווחם שקיבלנו שגם בצפון.
יצחק קדמן: הוזכר ישוב אחד אבל הוא לא הישוב היחידי בצפון.
יצחק קדמן: הילדים מועסקים בעיקר בעבודות חקלאות בוערות והרבה פעמים קורה שבתקופת הקטיף כשצריך לספק סחורה לבתי חרושת לשימורים מגייסים אותם.
יצחק קדמן: אני רוצה לגעת כאן בבעיה שאולי משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה יתייחס אליה.
יצחק קדמן: אחת הבעיות הקשות בתחום הזה היא שהמעסיקים שמעסיקים את הילדים מעסיקים אותם באמצעות קבלני משנה.
יצחק קדמן: אז המחוקק לא מצא פתרון.
יצחק קדמן: אני קורא כאן למחוקקים, למצוא פתרון לבעיה הזאת, יש כאן חור בחקיקה.
יצחק קדמן: בדרום מי שהעסיק את הילדים היו אנשים חקלאים במושבים וגם בקיבוצים, כשאתה שואל אותם איך הם עושים דבר כזה הם אומרים לך בין אם זה התחכמות, היתממות או אמת, הוא אומר "אני לא יודע כלום, אני לא מעסיק את הילדים, אני לא משלם לילדים, יש קבלן משנה שאני רק אותו מכיר, אני אומר לקבלן המשנה שאני צריך כך וכך עובדים, לי אין עסק עם העובדים, קבלני המשנה מעסיקים אותם".
יצחק קדמן: אתם תשמעו אחר כך גם ממשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה שיש כאן בעיה חוקית שדרך העסקת עובדים באמצעות קבלני משנה המעסיקים מתחמקים מהעניין הזה.
זבולון אורלב: כותבת לי דוקטור שירלי אברמי, שהיא מנהלת מרכז המידע והמחקר, שחוקי העבודה חלים גם על המעסיק בפועל.
יצחק קדמן: אתה תשמע אחר כך את משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה ותראה.
יצחק קדמן: יש כמה חוקים שהעניין הזה נאמר בהם מפורשות, כמו העניין של החוק למניעת העסקת עברייני מין, שם נכנס סעיף מפורש שאומר בין במישרין ובין בעקיפין.
יצחק קדמן: יש כאן בעיה.
זבולון אורלב: תכף נשמע, ואם יש צורך יש כאן מחוקקים שייקחו יוזמה.
יצחק קדמן: כפי שאמרתי הבעיה איננה רק בדרום.
יצחק קדמן: היא אולי בהיקף גדול יותר באזור הדרום.
יצחק קדמן: הדבר בוודאי הולך עם שני נתונים ברורים נוספים, זה מצב סוציו-אקונומי וברור שככל שהמצב הסוציו-אקונומי קשה יותר הפיצוי והלחץ גדול יותר.
יצחק קדמן: הוא קשור גם במידת ההקפדה על מניעת נשירה.
יצחק קדמן: יש קשר בין נשירה, שמענו ממשרד החינוך שבשנה האחרונה יש עלייה בשיעורי הנשירה, יש קשר בין הנשירה מבית הספר להעסקה בלתי חוקית, אלו כלים שלובים.
יצחק קדמן: ממה שאני הבנתי, ברהט כולה עם מספר רב של התלמידים, יש רק משרה אחת של קצין ביקור סדיר, זה דבר שלא יכול לעמוד, אי אפשר לטפל בכל כך הרבה ילדים עם מעט כל כך כוח אדם.