GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נוחי פוליטיס: החטא הלא פחות גדול מהשמתו במאסר עם כל הכאב והתסכול והחסרונות שבכך, זה שאנחנו כאן כחברה מפספסים הזדמנות פז לתקן אותו, לשקם אותו, לאפשר לו לחזור חזרה לחברה עם כלים טיפוליים שיאפשרו לו להיות אזרח טוב.
אורלי לוי אבקסיס: את אומרת שאת זה ניתן לעשות בקהילה, זה מה שאני יכולה לגזור מהדברים שלך?
נוחי פוליטיס: יש קטינים כמו הקטין שבסיפורו פתחנו בישיבה הזאת, שדרוש לו כרגע, אני לא יודעת אם לשנים או לחודשים, דרוש לו מעון נעול בשלב הזה כדי להתארגן וכדי להסתדר.
נוחי פוליטיס: יכול להיות שבהמשך הוא יצטרך שהות בקהילה.
יצחק קדמן: אם בתחילת הדרך היו מטפלים בו כמו שהיה צריך יכול להיות שהוא לא היה מגיע לקצה.
נוחי פוליטיס: בדיוק.
נוחי פוליטיס: זה נער שהיה אמור היה להיות מטופל על ידי רשויות הרווחה.
נוחי פוליטיס: הוא לא טופל על ידי רשויות הרווחה וכיום הוא מטופל על ידי רשויות האכיפה.
נוחי פוליטיס: גם רשויות האכיפה שוב חוטאות כלפיו באותה מידה, בעיניי.
אורלי לוי אבקסיס: היו ידיעות, האם הייתה התייחסות של שירותי הנוער?
איילת כוכבי: אני חייבת לציין שהנער הזה קיבל מקום "בגיל עם" לפני קצת פחות משנה.
איילת כוכבי: קצינת מבחן ביקשה והוא קיבל מקום.
איילת כוכבי: בית המשפט סבר שהוא לא מתאים ל"גיל עם", הוא לא רוצה לתת לו כי הנער אמר שהוא לא רוצה להיכנס למעון נעול, הוא נתן לו פנימייה בכפר חב"ד שכמובן לא הצליחה והוא המשיך להתדרדר ולהתדרדר.
איילת כוכבי: ועכשיו עלה שוב כל הסיפור הזה - - -
אורלי לוי אבקסיס: השאלה מה עושים איתו בזמן הזה, שמו אותו בפנימייה ומבחינה זאת פתרנו את עצמנו?
איילת כוכבי: היה לו ליווי, אני מניחה קצינת מבחן, אני לא הייתי מעורבת אז ואני לא יכולה להגיד מה היה שם.
נוחי פוליטיס: הבחור עשה חייל באותה פנימייה, הוא עשה שם קורס טבחות ופתאום התחיל לבשל שם לילדים האחרים, מה לעשות אחרי חצי שנה אחרי שנתנה לו הזדמנות להשתקם במקום פתוח הסתבר שהוא צריך להיות כן במקום נעול.
נוחי פוליטיס: זה שבתחילת התהליך הוצע "גיל עם" ובמקרה היה מקום "בגיל עם".
נוחי פוליטיס: כמו שרחל שרביט אומרת השיקום של קטינים נעשה בצורה הדרגתית, נעשה ניסיון בהתחלה.
נוחי פוליטיס: היום יש הסכמה שהוא צריך להיות "בגיל עם", ואין מקום ב"גיל עם" ולכן הוא עצור חודש.
רחל שרביט: זה אולי המקום להעיר בינינו לבין הסנגוריה, שכשהולכים לערער בבית המשפט, היה אפשר לשאול אותנו שאם לא מתקבלת חלופת מעצר אם יש לנו אפשרות להכניס אותו ל"מצפה ים".
דני דנון: היום יש מקום מתוך ה- 12 מיטות?
רחל שרביט: תמיד יש מקום.
דני דנון: אמרתם את זה לשופט ביום ראשון?
רחל שרביט: לא הספקנו כי לא ידענו שהם הולכים לערער.
נוחי פוליטיס: אני אישית שוחחתי עם הממונה על תחומי המעצרים בשירות המבחן לנוער במחוז ירושלים, הכל נעשה בשיתוף פעולה עם שירות המבחן.
דני דנון: אם היום אתם פונים לשופט ואומרים יחד שיש מקום ב"מצפה ים" במקום נעול - - -
יצחק קדמן: מתוך 12 המקומות את מי יוציאו?
רחל שרביט: לא יוציאו.
דני דנון: אני מבקש מכם להגיש בקשה לבית המשפט שכל הצדדים, להגיד לשופט שאני לא מכיר את שמו אבל הוא שופט בעייתי ואני אומר את זה פה על סמך ההחלטה - - -
איילת כוכבי: אתם מסבכים קצת את העניינים, קצינת המבחן ידעה שיש מקום בחלופה ושאנחנו יכולים לעזור בחלופה או בקידום :
איילת כוכבי: מצפה ים", היא סברה שהחלופה יותר סגורה כי זה נעול ומ"מצפה ים" ניתן לברוח והילד הזה הוא בורח סדרתי.
איילת כוכבי: היא העדיפה ללכת על חלופת והיא ידעה מראש שיש מקום ב"מצפה ים", ושאני מוכנה לעשות מאמץ לקלוט אותו ב"מצפה ים" בגלל הסיפור ובגלל מה שנהיה ממנו.
יצחק קדמן: אני לא מבין איך אתם עושים את הניסים האלה.
יצחק קדמן: לדבריכם יש 12 מקומות במקום 48 שזה היה התקן המרבי.
רחל שרביט: זה לא באגף הזה.
יצחק קדמן: מה זה משנה.
רחל שרביט: אין היום אגף סגור ב"מצפה ים".
דני דנון: אני מניח שהשופט היה מקבל אם זה היה פתוח ב"מצפה ים".
נוחי פוליטיס: אנחנו מצאנו לבית המשפט חלופה אחרת.
נוחי פוליטיס: הוסטל שמשמש כחלופת מעצר וזה "בית זיו".
דני דנון: ולא הצעתם את "מצפה ים" הפתוח.
אורלי לוי אבקסיס: והוא בכל זאת החליט להשאיר אותו במעצר.
נוחי פוליטיס: כן.
נוחי פוליטיס: כי התזכיר שם היה בעייתי מאוד.
נוחי פוליטיס: שירות המבחן אומר מצד אחד שזו ההמלצה שלו וכמה פסקאות לפני כן זו בררה גרועה מאוד.
רחל שרביט: אמרתי שזו בררה טובה יותר מאשר כלא.
דני דנון: אני מציע שתעשו ניסיון נוסף, כהמלצה למרות שזה לא יענה על צפיות בית המשפט, אבל לפחות להציע את החלופה של "מצפה ים".
אורלי לוי אבקסיס: השאלה איך הוא באמת יצא מתוך הסיפור הזה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יודעים איך הוא נכנס אבל אנחנו אף פעם לא יודעים איך יצא.
דני דנון: אורלי לוי-אבקסיס, הבעיה שלנו התחילה עם אותו נער אבל הבעיה שלנו היא מערכתית שמחר כשיהיה מקרה דומה ואין מקומות.
אורלי לוי אבקסיס: אבל הוא כבר נמצא בתוך הצינור, עכשיו אנחנו צריכים להתגייס ולראות מה אנחנו עושים בנושא הזה.
אורלי לוי אבקסיס: זה באמת מציף את הבעיה המערכתית שיש לנו, שגם בה אנחנו צריכים לטפל.
אורלי לוי אבקסיס: אבל הילד כילד נמצא שם וצריך לראות מה אנחנו עושים כדי לשפר את המצב, או שנותנים לו חלופות אחרות שבהן יכולת השיקום שלו תהייה יותר גדולה.
אורלי לוי אבקסיס: אני ממש לא חושבת שנער בגילאים האלה צריך שיהיה בבית מעצר או בבית כלא, זו לדעתי ודעתי האישית אבל אני חושבת שלכך התכוון המחוקק כאשר חוקק את החוקים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מתגייסים בנושא האינדיבידואלי המאוד פרטי הזה וממנו להסיק כמובן לגבי המשך הדרך.
אורלי לוי אבקסיס: מה עושים עם אותו ילד, והאם הגורמים הרלוונטיים שמתעסקים בזה נותנים כעת פתרונות, אני חושבת שצריך להציע כמה הצעות.
דני דנון: יש כאן הצעה אחת על הפרק ואנחנו יכולים רק להמליץ, אנחנו לא גורם שיכול לקבוע לבית המשפט עדיין.
אורלי לוי אבקסיס: נכון אבל הוא קיבל את ההחלטה בגלל תזכיר שהוגש, וזה מה שאמרו לו.
אורלי לוי אבקסיס: בסופו של דבר הוא מסתכל על אנשי המקצוע שמסתכלים על זה ביום יום ואם בשורה התחתונה אומרים לו זו החלופה האופטימאלית, ובסופו של דבר אם הם יגידו יש או אין, זה מה שאני מבינה מהדברים שלך ואם אני טועה תקני אותי.
אורלי לוי אבקסיס: מצד אחד אנחנו לא יכולים לבוא לשופט בטענות ומצד שני אנחנו יכולים כן לבוא למי שמכיר את הדברים האלה ולומר להם שהיריעה כאן הרבה יותר רחבה.
מורן פרוינד: אני רק רוצה להדגיש שהבעיה היא לא רק לגבי הקטין הספציפי הזה, יש בעיות כאלה שקיימות היום.
יצחק קדמן: לא כולם מגיעים לתקשורת, מסכנים, כי לא נפתרת להם הבעיה.
מורן פרוינד: הם נמצאים במעצר בגלל שאין חלופה למעון נעול שאפשר לשלוח אותם אליה.
מורן פרוינד: שוחחתי עם שופטים שאמרו שעד שהם לא מקבלים מועד השמה למעון נעול הם לא מוציאים צו כי הם לא יוציאו צו כשאין יכולת לאכוף אותו.
מורן פרוינד: .
מורן פרוינד: מה שקורה זה שהקטינים האלה נשארים במצער עד תום ההליכים או באמת ברחוב.
יצחק קדמן: אני מבקש להעיר כמה הערות כלליות.
יצחק קדמן: ראשית זה באמת נהדר שמנסים לעזור כאן לקטין ומרוב יער רואים עדיין את העץ הבודד אבל זה לא יעזור.
יצחק קדמן: אמרה לי מישהי מאוד בכירה בחסות הנוער, כשלחצתי לקבל מישהו לקבל לאיזה מקום, היא אמרה "בסדר, אתה מפעיל לחצים אני אקבל אותו, אבל אני רוצה שישב על המצפון שלך שאני מורידה ברשימה למקום יותר נמוך את הראשון ברשימת ההמתנה, אז מה עשינו?
יצחק קדמן: זה הגיע אליך והשני לא הגיע אליך".
יצחק קדמן: את אותו דבר אני אומר גם פה, כי לא יתכן שהוועדה לזכויות הילד תהייה מעין וועדת השמה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אני יכולה להגיד לכם תטפלו בנושא ובעצם זה בבעיה הכללית.
יצחק קדמן: חברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס, זה לא יש מאין כי אם יכניסו אותו מישהו אחר שהיה אמור להיות אוטוטו בפנים ואמרו לו אתה ראשון ברשימה יורד מקום אחד למטה.
יצחק קדמן: צריך לראות את הבעיה המערכתית.
דני דנון: השאלה היא האם הוא במעצר.
יצחק קדמן: גם אם הוא במעצר וגם אם הוא לא במעצר ובמקום להיות במעצר הוא מסתובב ברחוב וכל היום יש לו הסתבכויות עם שוטרים, וגם כמו הילד בן ה- 13 שהנהיג חבורת פשע של ילדים בני 15 ושרף משאיות, והיה נוהג באופנועים, זה שהוא לא במעצר אני לא עשיתי לו שום טוב שהוא נמצא ברחוב בתנאים שהוא נמצא.
יצחק קדמן: לחלק מהילדים האלה אין בית, הם נזרקו מהבית שלהם, הם ישנים ברחוב.
יצחק קדמן: לכן זה לא פותר את הבעיה.
יצחק קדמן: שתי הערות להעיר, הערה אחת ואני אומר אותה לגברת רחל שרביט שהיא באמת אשת מקצוע אמיתית, אכפתית, מוכרחים לפתור את הבעיה מהיסוד.
יצחק קדמן: הבעיה מהיסוד היא שקודם כל מישהו פעם יקבע תקנון מתאים.
יצחק קדמן: לא יתכן שיגידו יש צורך אין צורך מבלי שנקבע איזה תקנון שצמוד לגודל האוכלוסייה.
יצחק קדמן: האוכלוסייה בישראל גדלה ויחד איתה גדל מספר הילדים שנמצאים במצבי עימות עם החוק או על סף עימות עם החוק.
יצחק קדמן: לא יכול להיות שמה שהיה נכון פעם נכון גם היום.
יצחק קדמן: צריך להיות תקנון ושלא כל פעם להתווכח, כל פעם לריב.
יצחק קדמן: חלק מהבעיה שנוצרה, ואתן יודעות את זה היטב, שאפילו את התקן הקיים לא נתנו לאייש, ובחלק מהמקומות עמדו בתת תקינה עם מקומות – מיטות, לא כוח אדם אלא עם מיטות קיימות ואי אפשר היה לאייש אותן.
יצחק קדמן: זה מוביל אותי לדבר שני ואני פונה אליכם וגם אל הוועדה, חלק מהבעייתיות נוצרה בגלל שהמשבר פה הוא משבר מתמשך.
יצחק קדמן: מי שיודע זה לפחות משנת 2001, יש כאלה שיגידו שזה עוד קודם.
יצחק קדמן: מה שקרה לשירותי הרווחה וגם לשופטים, הם התייאשו, הם התייאשו בעבר, הם אמרו "אני אפילו לא פונה, אני אפילו לא מבקש צו".
יצחק קדמן: אני דיברתי במקרה עם עובדים של עיריית בת ים כי היה איזו פניה, שאלתי אותם למה אתם לא פונים, הם אמרו "תפסיק, אנחנו כותבים, משקיעים, כותבים תזכיר, כותבים דוח סוציאלי ועושים את העבודה, אבל אחר כך אומרים לנו, זה מאוד משכנע אבל אין מקום".
יצחק קדמן: העובדים בשטח הפסיקו למלא פניות, הם הפסיקו לפנות, הם הפסיקו למלא דוחות, ובהרבה מקרים גם בית המשפט.
יצחק קדמן: אני לא אחת קורא מה ששופטים כותבים "נלאיתי מלפנות ולהצהיר, ולהציע וכדומה וכדומה" יש שופט שכל הזמן אומר "נא להעביר את החלטתי עם העתק לשר הרווחה וכדומה".
יצחק קדמן: כל הזמן הם שולחים תזכורות לשר הרווחה באמצעות פסקי דין.
יצחק קדמן: אם יש שיפור, כפי שאתם אומרים, אתם מוכרחים, אני יודע שזה מאוד מפחיד כי פתאום יפנו אליכם, אתם מוכרחים לצאת לשטח ולהגיד תשכחו ממה שהיה שעצרנו אתכם, יש שוב סיבה לאפשר לפנות.
יצחק קדמן: שלפחות ידעו בשטח כי חלק מהדברים שאומרים שרשימות ההמתנה מצומצמות זה משום שאנשים התייאשו מלפנות ואת זה צריך לדעת.
יצחק קדמן: אדוני היושב ראש, לא יכול להיות שהמעונות הקיימים, בגלל שהגענו לאיזה אבסורד שפתאום כולם בעד המעונות, אבל שלא תחשבו שמה שמתנהל במעונות האלה זה גן של ורדים, להפך גמור.
יצחק קדמן: אני מקשר את זה למה שאמרה רחל שרביט.
יצחק קדמן: לעולם לא ישיגו כוח אדם איכותי ב- 25 שקלים לשעה, כמה שלא תהפכו את זה.
יצחק קדמן: ולכן הלילות שם מופקרים לחלוטין, ולכן יש שם פגיעות מיניות בתוך המעונות גם של הבנים וגם של הבנות, ולכן יש מצבים בלתי נסבלים שמחזיקים שם, הרי המקומות האלה נועדו לשקם, הם נועדו לטפל.
יצחק קדמן: בזה שמחזיקים מישהו שם ומחקו אותו מרשימות והוא לא מטריד יותר כי מצאו לו מקום, אנחנו לא עושים שום טובה לנערים האלה.
יצחק קדמן: בתנאים שהיום שחסות הנוער עובדת אי אפשר לשקם, מצטער.
דני דנון: תודה דוקטור יצחק קדמן.
איילת כוכבי: אני מבקשת להתייחס, לכן מה שהוא אמר בסיום זו הסיבה שאנחנו לא רוצים מעונות נעולים.
איילת כוכבי: אנחנו כבר שנים מבקשים פנימייה לנערות, לא רוצים תוספת שיחזיקו אותן שם כי לא מגיע לנערה שלא עברה על החוק ולא פשעה שינעלו אותה, מגיע לה שיקום וחינוך כמו שצריך בפנימייה נאותה.
איילת כוכבי: את זה אנחנו מבקשים שהצדק יכיל אותה ולא החומות.
רחל שרביט: ואם היא מגיעה למעון נעול, יצחק צודק, אנחנו צריכים לתגבר את כוח האדם, גם לשלם לו שכר גבוה יותר וזה חייב לעבור שינוי, להגדיל את כוח האדם במסגרות האלה גם כדי שיהיה טיפול כמו שצריך.
רחל שרביט: את זה אנחנו מתחילים עם האוצר ועל זה אני מבקשת את הסיוע של הוועדה.
מורן פרוינד: מעבר לכך יש צורך להקים מחלקות בתוך המעונות הנעולים כדי שקטינים שכבר נזקקים למעון נעול יופרדו לפי העניין שבגללו הם נכנסו.
מורן פרוינד: מדובר מצד אחד בקטינים נזקקים שנכנסו על רקע טיפולי, ומצד שני על קטינים שבאמת נכנסו על רקע עבריינות.
אורלי לוי אבקסיס: היום אין את ההפרדה הזאת?
מורן פרוינד: היום אין את ההפרדה הזאת.
מורן פרוינד: זאת חלק מהבעיה.
דני דנון: אני מבקש להקריא את החלטת הוועדה.
דני דנון: המצב הקיים שנמצאים נערים במעצר מכיוון שאין מקום ממעונות סגורים הוא בלתי נסבל, הוא בניגוד לחוק ובניגוד לאמנות בינלאומיות שמדינת ישראל חתומה עליהן.
דני דנון: הוועדה קוראת למשרד הרווחה והשירותים החברתיים להשלים בדחיפות את השיפוץ במוסד "מצפה ים" באופן דחוף.
דני דנון: הוועדה רשמה לפניה שהשיפוץ יושלם לכל המאוחר בחודש אוקטובר 2010.
דני דנון: הוועדה קוראת לשר הרווחה והשירותים החברתיים ולשר האוצר להגדיל את התקצוב למוסדות האלה ולהגדיל את מצבת כוח האדם ושכר כוח האדם.
דני דנון: הוועדה קוראת לשר הרווחה והשירותים החברתיים ולגורמים הרלוונטיים לשקול הקמת מבנה חדש במקום המתקן הקיים ב"מצפה ים".
דני דנון: חברי הוועדה ממליצים לגורמים השונים לפנות שנית לבית המשפט לגבי המקרה האמור, ולהציג בפניו את החלופה הקיימת ב"מצפה ים".
דני דנון: – זה אליכם הסנגוריה ובאחריותכם.
דני דנון: הוועדה תקיים סיור במוסד "מצפה ים" תוך שלושים יום בשיתוף כל הגורמים הרלוונטיים.
דני דנון: אני מודה לכל הגורמים.
תמר לוי: אני מבקשת ברשותך, אני תמר מגלי צה"ל, כתבת רווחה.
תמר לוי: אני מבקשת לומר לכל הגורמים האמורים שאנחנו כאן במעקב על הכתבה הזאת וגם מחר אנחנו נפרסם כתבה על הנושא שהוא נשאר במעצרו גם שבוע אחרי זה, גם שבוע אחרי זה וגם שבוע אחרי זה, כמו שאנחנו עוקבים אחרי מצב חוקרי הילדים העגום גם אנחנו לא נרפה מזה.
תמר לוי: שתדעו שיש מישהו,לטוב ולרע, שעוקב אחרי זה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נציף את הבעיה וזה גורם לנו להתמודד איתה ואולי לאלה האחרים.
דני דנון: רחל שרביט, אני רוצה בסיור להביא תקשורת, כי אם המצב זה כמו שמתאר דוקטור יצחק קדמן, היא זו שתוכל לסייע בעניין הזה.
דני דנון: כמה יש שם?
נילי בן דור: שבעה נערים.
נילי בן דור: מה שעושה את ההבדל זה שכאן הם מקבלים את כל השירותים שלהם.
נילי בן דור: יש כאן בית ספר, יש כאן הכשרות מקצועיות, יש כאן חוגים וכל הפעילות.
נילי בן דור: הנערים שבמעונית לומדים במתקן הרצליה.
אבי דיכטר: הם מנותקים?
נילי בן דור: מנותקים.
נילי בן דור: בעבר היו יחסי גומלין, אבל היום זה קצת השתנה.
נילי בן דור: נער שעושה כאן טיפול, עובר לגור במעונית.
נילי בן דור: באותה מידה גם נער שמידרדר שם, יכול לחזור בצו מיוחד לחיות כאן.
נילי בן דור: אנחנו נעשה סיור.
נילי בן דור: קודם כל, אתם תשבו עם הנערים ואחר כך הם ילכו לאכול ואנחנו נוכל לשבת בינינו.
דני דנון: מה עם הנער שנמצא כאן?
נילי בן דור: הוא נמצא כאן מבחינת ההתנהגות שלו.
דני דנון: הוא לא יוצא מהבניין.
נילי בן דור: יש לו בית ספר, יש לו פעילויות בתוך הבניין.
נילי בן דור: זה מתחם החיים שלו.
נילי בן דור: הוא עושה איזשהו תהליך ואז הוא עובר למרחב הקידום.
נילי בן דור: אחרי שלושה חודשים.
נילי בן דור: זה בתקווה.
רחל שרביט: אם הוא לא מסתדר שם, הוא חוזר.
נילי בן דור: הוא יכול לחזור לכאן.
רחל שרביט: התנועה היא כל הזמן מתמדת.
קריאה: יש המתנה לחזור למרחב מגן.
קריאה: יש רשימת המתנה.
נילי בן דור: כרגע אין כאן בכלל.
קריאה: באופן כללי אם מישהו נמצא במרחב קידום והוא צריך לחזור למרחב המגן, הוא נכנס לרשימת ההמתנה?
נילי בן דור: לא.
נילי בן דור: יש לו זכות קדימה.
אבי דיכטר: כמה נערים בחדר כזה?
נילי בן דור: יכולים להיות בין שניים לארבעה.
נילי בן דור: זה תלוי בנערים, בסוג העבירות.
דני דנון: מה סדר היום?
נילי בן דור: בשגרה הרגילה, כמו במתחם השני.
נילי בן דור: יש בית ספר עד אחר הצהרים ואחר הצהרים יש פעילויות וחוגים, וכמובן טיפול.
דני דנון: הם לומדים בערב או בלילה?
נילי בן דור: בלילה.
דני דנון: מתי הם הולכים לישון?
נילי בן דור: ב-9:30-10:00.
אבי דיכטר: הם ממש ננעלים כאן?
דני דנון: אחרי אקט הנעילה, נשאר זמן?
נילי בן דור: יש כאן גם חדרים שהם חדרים לתת איזשהו מענה לנער עם השתוללות מאוד קשה.
קריאה: אם הנער צריך ללכת בלילה לשירותים.
קריאה: יש כאן.
נילי בן דור: יש מדריך לילה שהוא צריך לשמור עליהם.
נילי בן דור: הם קוראים לו.
נילי בן דור: אנחנו לא רוצים שהם יתעללו אחד בשני כי קרו מקרים.
נילי בן דור: במבנים של הקידום יש להם מקלחת ושירותים.
קריאה: הם צריכים להעיר את המדריך לילה?
נילי בן דור: לא להעיר.
נילי בן דור: הוא ער.
נילי בן דור: הוא חייב להיות ער.
נילי בן דור: קם בקידום.
קריאה: כמה מדריכים בלילה יש לכמה נערים?
נילי בן דור: 12.
נילי בן דור: יש עובד ישן שאם צריך, מעירים אותו.
נילי בן דור: אנחנו מסודרים לקבוצות של 12.
נילי בן דור: כל קבוצה של 12, יש לה עובד סוציאלי וארבעה מדריכים בחצאי משרות.
נילי בן דור: אם ילד עושה משהו ואתה עסוק אתו, צריך מישהו שיתייחס ליתר הילדים.
אבי דיכטר: אם כן, שניים כאן.
נילי בן דור: שניים בכל קבוצה של 12.
אבי דיכטר: יש לכם בסך הכל שמונה מדריכי לילה.
נילי בן דור: הילדים הם מקסימים, אבל אתה צריך לראות אותם בשעת השתוללות.
קריאה: בלילה הם סגורים בחדרים והם יכולים להשתולל בחדר.
קריאה: מי אלה אנשי הצוות?
נילי בן דור: בדרך כלל סטודנטים למדעי התנהגות.
נילי בן דור: השכר הוא כל כך נמוך שאנחנו מתקשים למצוא עובדים.
נילי בן דור: 24 שקלים לשעה.
קריאה: בלילה השכר הוא 50 אחוזים.
נילי בן דור: כאילו הם ישנים.
נילי בן דור: אנחנו עכשיו במשא ומתן לעשות שינויים.
נילי בן דור: כאן אתם רואים מגרש לרכיבת אופניים אתגרי שהקימה לנו העמותה שמלווה אותנו.
נילי בן דור: הנערים שלנו אחת לשבוע יוצאים לרכיבה אתגרית בשטח.
נילי בן דור: הם כבר היו כמעט בכל הארץ.
נילי בן דור: מעבר לזה, יש להם כאן את המגרש הזה בו הם נוסעים.
נילי בן דור: מדובר באופני שטח.
נילי בן דור: יש להם השנה קורס של מכונאות אופניים ויש מישהו שבא בהתנדבות ומלמד אותם מכונאות אופניים.
קריאה: זה יוצא מן הכלל לראות אותם רוכבים כאן.
נילי בן דור: זה חדר רגיעה.
דני דנון: נכנסים לכאן בהתנדבות?
נילי בן דור: גם וגם.
נילי בן דור: יש לנו יומן שהם כותבים אחרי השהייה בחדר על החוויה שהייתה להם.
נילי בן דור: כל נער שרוצה להיכנס לכאן, יכול להיכנס.
נילי בן דור: יש כאן מוזיקה.
דני דנון: זה לא עונש.
נילי בן דור: להפך.
נילי בן דור: יש כאן כל מיני אלמנטים אבל אני לא יכולה להפעיל את כולם.
נילי בן דור: הם מפעילים רק את האלמנטים שגורמים לרוגע כמו מוזיקה.
נילי בן דור: יש כאן מזרון מים.
דני דנון: אנחנו ממשיכים לקיים דיון קצר.
דני דנון: עבור חלקכם זאת לא פעם ראשונה במקום אבל לנו זאת פעם ראשונה.
דני דנון: חשוב מאוד שלא נשב רק בוועדות בכנסת ונשמע דיווחים אלא שנצא גם לשטח.
דני דנון: ראינו כאן אחד מהנערים שקיימנו עליו דיון לפני מספר שבועות, הוא היה במעצר והוא הגיע לכאן עכשיו.
דני דנון: אני רוצה לומר יישר כוח גדול לכל העוסקים במלאכה.
דני דנון: יש מספר נושאים שאני רוצה להעלות בקצר.
דני דנון: קודם כל, יש כאן מיטות פנויות ויש נערים שנמצאים באופק.
דני דנון: רציתי לדעת למה לא מביאים אותם לכאן.
רחל שרביט: הם הושמו למערכת ועכשיו הם בהליך בדיקה.
רחל שרביט: אני יודעת מעדנה שיש 13 דוחות של נערים שנמצאים כאן בתהליכי קליטה.
רחל שרביט: זה יכול להתרחש בזמן הקרוב.
דני דנון: מבחינת התהליכים, כמה זמן זה אורך?
נילי בן דור: זה יכול לקחת ימים.
נילי בן דור: אם היית בודק נתונים של לפני שבוע, לא היו בכלל נערים שהיו בבתי מעצר.
נילי בן דור: נער שנמצא כאן, חייב שתהיה לו מוטיבציה.
נילי בן דור: הרבה פעמים הנערים אומרים שהם לא רוצים אלא מעדיפים להיות בכלא, לסיים את התקופה שם בלי דרישות, לדעת שזה נגמר וללכת.
דני דנון: הבחור שהיה כאן, שהוא לא יודע כמה זמן הוא כאן.
נילי בן דור: בית המשפט דחה את ההחלטה.
דני דנון: זה יכול לקחת חודשים או שנים?
נילי בן דור: זה לא יאריך לו את השהות כאן.
נילי בן דור: גם הם יחליטו שבסופו של דבר הוא צריך להיות כאן שנה וחצי, זאת המלצה שלנו.
רחל שרביט: בעצם יש לו החלטת ביניים ובית המשפט אומר היכן הוא יימצא עד שיתבהר מצבו המשפטי.
רחל שרביט: זה בעיקר בגלל מצבו ההתנהגותי, האישי, המשפחתי שהוא חייב להיות במעון נעול.
רחל שרביט: זה בעצם סוג של צו ביניים שבית המשפט נותן.
רחל שרביט: אי אפשר לשלול חירות של מישהו מבלי שיש החלטה משפטית.
דני דנון: על איזה עבירות מדובר?
נילי בן דור: אלימות.
נילי בן דור: בית המשפט עדיין מתלבט אם הוא ראוי למסגרת טיפולית או לבית כלא.
דני דנון: תעשי לי את ההבחנה – בלי שמות – באיזה מקרים בית המשפט שולח לכאן, באילו עבירות, ובאילו עבירות הוא לא מתלבט.
עינת שור: קודם כל, מרבית הנערים מגיעים ובית המשפט נותן להם ניסיון במסגרת טיפולית.
עינת שור: אם זאת עבירת רצח או הריגה, כמעט ולא מגיעים לכאן.
עינת שור: לאורך השנים – אני כאן 14 שנים – לא היה לנו נער שהגיע לכאן על עבירת רצח או הריגה.
עינת שור: זה לא בהכרח ילד שאי אפשר לעזור לו.
עינת שור: יש כאן המון עברייני מין והם מאוד מסוכנים.
עינת שור: אני חושבת שהשאלה לגבי ההמתנה, אולי כדאי לחדד אותה מעט.
עינת שור: המגן שראיתם שהוא בשיפוצים כבר סגור שנתיים.
עינת שור: יש לפעמים אשליה שיושבים ומדברים עם נערים שהם באמת מאוד מתוקים, הם מתנסחים יפה, אבל זאת לא ההתנהגות שלהם ביום יום.
עינת שור: בעיניי חשוב לחדד שני דברים.
עינת שור: מי שנמצא כאן היום, שראיתם אותו, אלה נערים שמסוגלים להיות במסגרת כזאת פנימייתית שיש בה סכינים, שיש בה דברים מסוכנים, שיש בה מספריים חדות, שיש בה סיכות שהם מכניסים לפה, שיש כאן גגות שאפשר לעלות עליהם, שיש סלעים שאפשר לזרוק.
עינת שור: אלה נערים שמסוגלים לעמוד בזה ועדיין לקבל סמכות צוות בתוך מרחב מוגן עבורם.
עינת שור: המעון הזה ריק בהרבה מאוד מובנים כי מרבית המועמדים היום למעון – אני קוראת את כל החומרים של המועמדים, אנחנו קצת מנסים למיין אותם גם עבורנו – אלה קודם כל נערים שיכולים להחזיק מעמד.
עינת שור: נער שהוא מתפרע מאוד, שתוקף צוות, שהוא מאוד מסוכן לעצמו ולסביבה, זה לא אחראי להכניס אותו למסגרת כזאת.
עינת שור: אלה הדילמות שלנו ובאמת עדנה שמש יושבת עלינו לקלוט נערים.
עינת שור: נער שאנחנו מחזיקים אותו כבר די הרבה זמן – הוא לא לקח חלק בשיחה – בשבוע שעבר נילי הורידה אותו מחבל תלייה.
עינת שור: צריך להבין את הסיטואציה.
עינת שור: אותו מדריך שרץ כאן
עינת שור: וחיפש אותו ונילי חיפשה אותו בחדר האוכל וחשבה איפה הוא יכול להיות, כי הוא אמר: אתם תמצאו אותי תלוי, ומצאו אותו כבר עם חבל, הוא לקח את הסולם, הוא כבר התחיל בזה והצוות צריך לבוא, לקחת את הסולם, לראות ילד סוער, לוקחים אותו לבית חולים שלוותה והם כותבים שהוא מאוד מסוכן והם מאוד מודאגים ומחזירים אותו לכאן להשגחה מלאה כאשר שום השגחה במסגרת מאוד פתוחה – אין כאן סוהרים, אין כאן אנשים עם אזיקים – זה מאוד מאוד מורכב.
עינת שור: צריך להבין את הדינמיקה של המעון הזה מעבר למה שרואים בשיחה.
דני דנון: לגבי השיפוץ.
דני דנון: בוועדה קיבלנו התחייבות.
נילי בן דור: כשאתה מביא מספר נערים גדול, אתה צריך גם צוות.
נילי בן דור: זה תהליך.
נילי בן דור: אי אפשר לאסוף כאן אנשים טובים באמצע הדרך שיעבדו בסיטואציות כל כך קשות ומורכבות.
נילי בן דור: אין הרבה התעניינות בנושא של עבודה במקום הזה.
נילי בן דור: אי אפשר להביא נערים רק כי יש מתקן.
נילי בן דור: המתקן הזה חייב לספק מוגנות מלאה וטיפול בנערים.
דני דנון: הייתה התחייבות שלכם באוקטובר, אם אני לא טועה.
רחל שרביט: יכול להיות שנגיע גם לפני מבחינת השיפוץ.
יצחק קדמן: זה היה ב-1 ביולי.
רחל שרביט: לא, 1 ביולי זה שיפוץ סיום.
רחל שרביט: דובר על סיום השיפוץ ב-1 ביולי.
רחל שרביט: הם עכשיו במרוץ נגד הזמן כי אמרתי שגם לחץ הוועדה וגם המנכ"ל יושב להם על הזנב ומבקש דיווח כל שבוע מה מתקדם, אבל אל תשכחו שאנחנו עוסקים באנשי מקצוע וההוא לא הגיע ההוא והשני לא יגיע מחר.
נילי בן דור: צריך אישור שאין לו עבירות מין כי אחרת אסור לו להיכנס למסגרת חינוכית.
נילי בן דור: על כל רצף חולה, צריך להביא רצף אחר ויומיים מחכים לאישור אם יש לו עבירות מין או אין לו עבירות מין.
נילי בן דור: זה לא פשוט.
רחל שרביט: דיברנו על אוקטובר, אבל יכול להיות שזה יהיה קודם.
רחל שרביט: אנחנו מקווים שבאוקטובר באמת נעבוד בהתחייבותנו.
דני דנון: שאלת התקנים.
דני דנון: באוקטובר יש כאן 48 מיטות.
דני דנון: זה מספיק?
רחל שרביט: ההערכה שלנו, לפי כל התחזיות, שאנחנו יושבים ומנתחים כל הזמן, היא כן.
רחל שרביט: זאת ההערכה שלנו.
רחל שרביט: אם מצפה ים עובד בתפוסה מלאה – וגלעם, אפילו שהוא לא עובד בתפוסה מלאה כי יש שם ביתן ריק ומשופץ ואי אפשר לאכלס אותו - עקרונית זה יספיק, אבל אנחנו לא יכולים לשער מה קורה.
קריאה: הבעיה היחידה היא שיש כאן שליש תפוסה בגלל עבודת השיפוץ?
יצחק קדמן: יש בעיה של כוח אדם.
רחל שרביט: יש לנו ריבוי בעיות.
טלי יוגב: יש קושי לגייס עובדים ומדריכים למסגרות בכלל ולמסגרות חסות הנוער בפרט.
טלי יוגב: זה מאוד משמעותי.
טלי יוגב: מעונות עם מרחבי מגן בהם כוח האדם הוא גדול, אבל גם בהוסטל שלכאורה הוא עם פחות מדריכים, כמעט אין לנו.
יצחק קדמן: את היית מוכנה לעבוד ולקבל 24 שקלים לשעה?
טלי יוגב: לא כולם מרוויחים 24 שקלים לשעה וגם אם מישהו מרוויח 35 שקלים לשעה, יש קושי למרות שיש מקומות שמשלמים גם את זה.
טלי יוגב: יש קושי למצוא מדריכים.
טלי יוגב: אני עוברת את זה.
טלי יוגב: אני כל שבוע מקבלת עדכונים מכל המסגרות ואין כמעט מסגרת אחת שהיא בתפוסה מלאה.
אבי דיכטר: השכר כאן מקביל למה?
אבי דיכטר: לאיזה תפקידים?
רחל שרביט: סטודנטים.
טלי יוגב: מאבטח מקבל 20 שקלים לשעה.
דני דנון: אתה אחראי על המדריכים.
דני דנון: מה המשכורות של המדריכים כאן?
שחר ורדי: המשכורת מאוד נמוכה והאנשים מקבלים שכר מינימום.
רחל שרביט: השכר הוא כל כך נמוך, ששלחו אלינו נער שאי אפשר היה להחזיק אותו במעון גלעם אפילו, נער בן 12, שפשוט ברגע שהמדריך הוריד ממנו עין, הוא תקע מזלג בצוואר של ילד, לקח וחידד מברשת שיניים והשתמש בה על מנת לדקור בני נוער.
רחל שרביט: החלטנו שבתוך המעון הנעול אנחנו צריכים להצמיד לו צל, מישהו שלא יוריד ממנו את העיניים כי אי אפשר היה לזרוק אותו לרחוב.
רחל שרביט: שישים שקלים לשעה רצו עבור מאבטח.
רחל שרביט: זאת העלות להחזיק ילד.
דני דנון: בנושא הזה תצטרכו יותר להתמקד.
דני דנון: אתמול התקדמנו רבות בנושא של חוקרי ילדים.
דני דנון: כולנו מעורבים ובסוף הצלחנו לחבר את האוצר ואת כל מי שצריך ואני מקווה שנמצא פתרון לבירוקרטיה גם התקציבית.
יצחק קדמן: זה הגיע למשבר קריטי.
דני דנון: גם הצלחנו למקד.
דני דנון: אם כאן תצליחו למקד את הבעיה ולהעביר אותה אלינו, נוכל לעשות מאמצים מול האוצר ולנסות לסייע.
דני דנון: כרגע זה קצת כללי מדיי.
רחל שרביט: יש גם בעיה.
רחל שרביט: אנחנו רוצים לעבות את התקינה של מספר המדריכים.
רחל שרביט: טלי התחילה להעלות את הנושא בפני האוצר.
רחל שרביט: יש לנו הרבה דיונים אתם על הרבה מאוד נושאים וזה לא נושא ייחודי.
רחל שרביט: בינתיים אנחנו רוצים להגיע אתם להסכמה.
רחל שרביט: והיה ולא נגיע להסכמה, נגיע לפיצוץ.
קריאה: כמה משלמים לאותה עמותה שמעסיקה את המדריכים כרגע?
טלי יוגב: התקציב הוא כולל על הפעלת הפנימייה.
טלי יוגב: התקציב הכולל הוא 24 מיליון שקלים.
טלי יוגב: זה כולל את כל הפעלת הפנימייה ולא רק המדריכים.
טלי יוגב: זה ההסכם שלנו מול העמותה.
טלי יוגב: יש בעיה ספציפית בנושא של מדריכים.
טלי יוגב: עובדים סוציאליים מאוגדים תחת פרופסיה מקצועית עם סולם שכר, אבל מדריך מקצועי הוא לא מקצוע פרופסיונלי.
טלי יוגב: כאן יש סוגיה וזאת סוגיה שצריך לתת עליה את הדעת.
טלי יוגב: גם אם המדינה תחליט שהיא מקצה לזה חמישים שקלים לשעה, האם על פי החוקים במדינת ישראל היא יכולה לחייב את העמותה לשלם את חמישים השקלים לשעה?
טלי יוגב: אלה נושאים שהיועצים המשפטיים עוסקים בהם.
קריאה: אם תשלמו לעמותה יותר, היא תוכל לשלם למדריכים יותר.
טלי יוגב: השאלה אם את יכולה לחייב אותה לעשות את זה.
טלי יוגב: החוק שהיא צריכה לעמוד בו, זה חוק שכר מינימום ובזה היא עומדת והיא נותנת מעבר לזה.
דני דנון: אם יש את הרצון, זה יכול להיות.
טלי יוגב: יש רצון ובסך הכל העמותות מאוד מחויבות לנערים כי אחרת הם לא היו אתנו.
טלי יוגב: האוכלוסייה של בני הנוער האלה, חוץ מיצחק קדמן אין לה יותר מדיי מסנגרים בארץ.
טלי יוגב: אנחנו צריכים לקחת את זה בחשבון.