GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתמר ציזיק: בשיטה האלקטרונית נדלקות הנוריות המצביעות על כרטיס מיוחד והוא צריך להראות את פנקס החייל.
איתמר ציזיק: אחרת הוא לא יכול להיכנס.
איתמר ציזיק: קיימת ירידה משמעותית באלימות בשנתיים- שלוש האחרונות.
איתמר ציזיק: הילדים יכולים לבוא היום די בבטחה למשחקים.
אבי דיכטר: אתם הייתם פיילוט בנושא הזה?
איתמר ציזיק: אנחנו פיילוט ואנחנו עדיין ממשיכים בפיילוט נוסף.
איתמר ציזיק: הפיילוט הנוסף שאנחנו עושים עכשיו.
איתמר ציזיק: היום אנחנו כמעט בלי שוטרים במגרש שלנו.
איתמר ציזיק: הקהל למד להפיק את הלקחים גם בצד החיובי הזה, וההתנהגות היא שונה לחלוטין.
איתמר ציזיק: אין ספק שבמתקנים חדישים שהקהל יקבל את התמורה עבור מה שהוא הולך, המצב הוא הרבה יותר טוב.
איתמר ציזיק: במתקנים החדשים שאני מכיר כרגע אין כניסה מבוקרת, אין יציעים למשפחות בחיפה.
איתמר ציזיק: באצטדיון אצלנו מתוכנן אפילו גן ילדים בזמן המשחק, כעין "לגו-לנד", שהילדים יוכלו לשחק.
איתמר ציזיק: אני יודע שבאצטדיונים החדשים זה לא מתוכנן.
איתמר ציזיק: אולי בעתיד כן.
איתמר ציזיק: אבל אלו לא הדברים הכי חשובים, כי אם המשפחה רוצה לבוא עם ילד, והאצטדיון נותן את המענה בכללותו, גם זה לטובה.
דני דנון: אני רוצה לשאול את אורית מההתאחדות, איך אתם מפקחים על הכרטיסים?
אורית רז: אנחנו מפקחים באמצעות הדוחות שהקבוצות מעבירות לנו.
דני דנון: רע מאוד.
דני דנון: אני לא רוצה לפגוע בקבוצות פה, אך הם המבוקרים.
דני דנון: אם הם צריכים לתת את הדיווח על עצמם, זה כמו לתת לחתול לשמור על השמנת.
דב חנין: למה אי אפשר להשיג כרטיסי ילדים ונוער כמעט לשום משחק?
דני דנון: בדיוק דברנו על זה.
דב חנין: אני יכול להעיד לגבי הילדים שלי שהם צופי כדורגל מושבעים, הם משתדלים ורצים ומיד ברגע שזה יוצא, מיד הולכים לקנות כרטיסים כי יש חשש שייגמר, והרבה פעמים ברגע שזה יצא, זה כבר איננו.
דני דנון: אני רוצה לברר עם ההתאחדות.
דני דנון: אני חושב שזה לא ייתכן שתצפו מן הקבוצות, לדווח לכם על הנתונים האלה.
אורית רז: אני יודעת שמבוצעת איזושהי בקרה באמצעות משרדי הכרטיסים.
אורית רז: על פי כמות הכרטיסים שהונפקה, יודעים כמה נמכר ובאיזו קטגוריה.
אורית רז: אני לא בטוחה ואני אבדוק את זה, שגם באמצעות הכרטיסים יש בקרה נוספת.
אבי דיכטר: איזה תמריצים ההתאחדות נותנת או יכולה לתת לקבוצות שבאמת הולכות לקראת ילדים ולקראת משפחות.
אבי דיכטר: האם יש בכלל פרוצדורה כזאת?
אורית רז: בסופו של יום זה הביזנס של הקבוצות, ולכן ההכנסות וההוצאות של כל קבוצה נתונים לשיקולה.
אורית רז: אם קבוצה כמו בני יהודה עשתה איזה פיילוט, אם התאחדות הכדורגל זרקה איזו כפפה ובני יהודה הרימה, בסופו של יום הם אלה שאמורים להגיד אם מבחינה כלכלית זה כדאי להם או לא.
אבי דיכטר: אבל מה התמריצים שההתאחדות נותנת?
אבי דיכטר: האם למשל הטוטו בהקצאות שלו יש לו בכלל איזושהי התייחסות, על בסיס המלצות של ההתאחדות, לקבוצה שבאמת מחלה את פניהם של ילדים ומשפחות?
אורית רז: אני לא מכירה דבר כזה.
דני דנון: אנחנו מעלים פה רעיון: יכול להיות שצריך להיות בתקנון או בחוק שהכניסה למגרשים לילדים לא תהיה לפי 20%-15%, וספסרות.
דני דנון: אתה ילד, אתה מראה תעודת זהות, אתה מתחת לגיל 16 או 14 או כל גיל שיוחלט, אתה מקבל 50%.
דני דנון: יהיה לקבוצות קצת לחץ, אבל הרעיון בעיקרו ישנה את המציאות.
שמעון דוד: אולי יבואו יותר אנשים לכדורגל.
שמעון דוד: המגרשים בדרך כלל לא מלאים.
דני דנון: בואו נשמע את נציג האוהדים של מכבי נתניה ואוהדי הפועל פתח תקווה.
דני דנון: אני הייתי עם נציג האוהדים במשחק בקופסה, ואני חייב לומר שזו לא הייתה חוויה נעימה לי להיכנס למשחק של מכבי נתניה נגד בית"ר ירושלים.
דני דנון: הייתי עם אלי אורגד שהוא נציג האוהדים של מכבי נתניה, ולא נעים.
דני דנון: כששמענו שיש יציע ילדים, לא ראיתי אותו פיזית.
אלי אורגד: יש לנו יציע אחד שהגדירו אותו כיציע ילדים, אבל הוא לא יציע ילדים באמת.
אלי אורגד: זה סתם יציע מאחורי שער שאף אחד לא פותח אותו.
אלי אורגד: זה לא יציע ראוי לאף אחד לשבת שם.
אלי אורגד: אבל המקום היחיד שאפשר לבוא ולהגיד, שילד שקנה כרטיס ילד נכנס כילד, זה בחיפה כי חיפה זה אירופה.
אלי אורגד: חיפה מנוהלת כאירופה.
אלי אורגד: כל שאר המגרשים "גועל נפש".
אלי אורגד: אני אישית כנציג אוהדים ב"טדי" נכנסתי מאה פעמים עם כרטיס ילד.
דני דנון: אתה אישית?
אלי אורגד: כן, עם כרטיס ילד.
אלי אורגד: כי כשאתה מגיע למשחק, מציעים לך.
אלי אורגד: אין צורך להיראות צעיר.
אלי אורגד: אף אחד לא מבקר אותך.
אלי אורגד: הסדרן שיושב בכניסה הוא אדם שכיר שמקבלת 14-12 ש"ח לשעה שהוא עומד שם.
אלי אורגד: לא מעניין אותו.
דני דנון: את הכרטיס קנית מספסר בחוץ?
אלי אורגד: כן, מספסר בחוץ.
אלי אורגד: אני חושב שהרעיון כדי שבאמת ייכנסו ילדים בכרטיס ילד הוא מאוד פשוט.
אלי אורגד: הילד ירכוש את הכרטיס לאחר הביקורת של הסדרן בכניסה.
אלי אורגד: מכירת הכרטיס לילד תתבצע אחרי השער ולא לפני השער.
אורית רז: ואם אין כרטיסים?
אלי אורגד: אין דבר כזה שאין כרטיס לילד.
אלי אורגד: אם הילד שלך רוצה להיכנס להצגה ואין לו כרטיס, הוא לא מתאכזב?
אלי אורגד: אין דבר כזה, שלא יקצו כרטיס לאותו ילד.
דני דנון: אבל ייתכן שהיציע מלא.
דב חנין: יש מספר מקומות בכל אצטדיון.
דב חנין: השאלה היא, האם מראש צריך לחלק את המקומות למספר מוגבל של ילדים.
דב חנין: אני חושב שזה לא נכון.
דב חנין: במשחקים אטרקטיביים יכול להיות שיהיו רק ילדים ברמה העקרונית.
דב חנין: במספר של הכרטיסים לילדים צריך להיות מספר הכרטיסים הכולל שיש באצטדיון.
דב חנין: מי שבא ראשון קונה כרטיס.
אלי אורגד: אם אתה בא עם הילד שלך, אתה לא רוצה שיישב ביציע נפרד, כי אתה לא תהיה מרוכז במשחק כי כל הזמן תחשוב מה קורה עם הילד שלך ביציע של הילדים.
אבי דיכטר: עדיין יש קבוצות ויש גם הכנסות.
אלי אורגד: במשחק האחרון נגד מכבי חיפה אנחנו פנינו לקובי בלדב , ואמרנו לו שזה לא הגיוני אם הוא יעשה מחירים בגלל שזה מכבי חיפה שזה 80 ש"ח לכרטיס תהיה פה ספסרות לכל אורך המשחק.
אלי אורגד: הוא שאל מה אנחנו מציעים.
אלי אורגד: ענינו שנמכור מחיר אחיד של 50 ש"ח למבוגר ולילד.
אלי אורגד: מחיר שווה לכל כיס.
אלי אורגד: וזה מה שעשינו.
אלי אורגד: אוהדי חיפה נכנסו ב-50 ש"ח.
אלי אורגד: מה שלא קורה באצטדיונים אחרים.
אלי אורגד: יש מקומות שאוהדי חיפה מגיעים, בגלל שהם יודעים שהם מגיעים בהמוניהם, לאוהדים אחרים מוכרים כרטיסים ב-50 ש"ח, ולאוהדים של חיפה מוכרים כרטיסים ב-80 ש"ח, בגלל שהם אוהדי חיפה.
דני דנון: אני רוצה לשמוע מהפועל פתח תקווה, מהמנכל אפי, על הרעיון שמועלה פה וגם נוגע אליכם, שהכניסה תהיה לפי הגיל.
דני דנון: אולי זה דבר שאתם צריכים לשקול.
אפי צפריר: בטווח הארוך, אולי במשחקים שהם פחות לחוצים, אז אין בעיה.
אפי צפריר: במשחקים שהם אטרקטיביים, אנחנו מוכרים את הכרטיסים שלנו בתחילת העונה את כל ההכנסות למשרדי כרטיסים.
אפי צפריר: בתור מועדון אנחנו לא מתנהלים ולא מנהלים את זה בשוטף במהלך העונה.
אפי צפריר: יש משרד כרטיסים "לאן" או יש משרד כרטיסים "הדרן" שבתחילת העונה עושה אתך חוזה של "גרוסו מודו", הכנסות צפי, הכנסות לאורך כל העונה, וזה עכשיו בידיים שלו.
אפי צפריר: אני סמוך ובטוח וגם רואה דוחות.
אפי צפריר: את ה-20% הוא מדפיס כנוהל.
אפי צפריר: זה חוק.
אפי צפריר: אי אפשר לעבור עליו.
אפי צפריר: אנחנו מדפיסים כרגיל.
אפי צפריר: אבל הבעיה, כמו שכולם פה העלו.
אפי צפריר: יש עניין הספסרים.
אפי צפריר: רעיון מבורך לעשות יציע משפחות.
אפי צפריר: לא ילדים אלא משפחות.
אפי צפריר: בגלל אותן סיבות שהאבא אומר, הילד יהיה שם ואני במקום אחר.
אפי צפריר: יציע משפחות זה דבר מבורך.
אפי צפריר: הבעיה היא שהמתקנים כרגע לא מאפשרים לעשות את זה.
אפי צפריר: כפי שכולכם יודעים עומד להיבנות אצטדיון גדול ומרשים בפתח תקווה, שאולי שם אפשר יהיה לעשות את זה.
אפי צפריר: אני חושב שאם כולם יקבלו את ההמלצה שלכם.
אפי צפריר: ..
דב חנין: מה הבעיה?
דב חנין: כולנו יודעים שבאצטדיוני כדורגל היום ישנם יציעים שלמים שהם ריקים.
דני דנון: לא במשחקים האטרקטיביים.
אפי צפריר: אנחנו צריכים לחלק את הבעיה הזו לשתיים.
אפי צפריר: יש את המשחקים הגדולים.
אפי צפריר: יש שלושה עד ארבעה משחקים כאלה בשנה.
אפי צפריר: ברוב המשחקים אין בעיה.
אפי צפריר: גם אין בעיה בכלל, לא של אליפות ולא של רכישת כרטיסים.
אפי צפריר: הבעיה היא רק במשחקים הגדולים.
אפי צפריר: תבינו, כשאתה בא ל"בלומפילד" עם 20 אלף איש ולחיפה, אין מה לעשות.
אפי צפריר: אנשים רוצים לקנות באלף ש"ח כרטיס ואינם יכולים, כי אין.
אפי צפריר: אם במשחק כזה תגדיר יציע משפחות, וכל יציע הוא בתפוסה של 2,000-1,500 איש, אין את הכמויות האלה.
אפי צפריר: כמו שאיתמר אמר, הם לא באים.
אפי צפריר: אתה לא יכול להגדיר את זה.
אפי צפריר: לא יכול להיות שהאצטדיון כולו מלא, ויציע המשפחות לא יהיה מלא.
אפי צפריר: במשחקים גדולים זה יפגע בקבוצות, ובמשחקים רגילים אין בעיה.
אפי צפריר: אני יכול להגיד לכם שבפתח תקווה אנחנו מוכרים אלף מנויים בשנה בסבסוד עם העירייה, כמובן, ב-50 ש"ח לכל העונה לילד.
אפי צפריר: ילד יכול לראות את הפועל פתח תקווה ב-50 ש"ח כל העונה.
אפי צפריר: אני יודע שיש מקומות כמו בית"ר ירושלים שהאוהדים שלהם קונים את המנוי הזה של הפועל פתח תקווה כדי שיהיה להם את המנוי ב-50 ש"ח לכל העונה.
אפי צפריר: יש אלף כרטיסי ילדים כאלה, וגם הם לא נמכרים כולם.
דני דנון: אני חושב שאפשר להגיע למצב שבהסדר עם "לאן" יהיה ברור למשרד הכרטיסים, שכאשר בא ילד לקנות כרטיס הוא משלם מחיר מסוים בלי קשר לכמות.
אפי צפריר: הם עושים את זה.
דני דנון: אבל בלי קשר לגיל.
דני דנון: ואותו ילד יבוא למגרש, הוא לא ייכנס.
דני דנון: אם הכרטיס יעבור למישהו מבוגר, והילד לא ייכנס.
אפי צפריר: בודאי, זה כבר התפקיד של הסדרנים.
איתמר ציזיק: ההצעה הזאת, היא כמעט בלתי אפשרית.
איתמר ציזיק: יכול להיווצר מצב שבאצטדיון הילדים יהיה 70%-60% ילדים זה לא מצוין בכל היבט.
איתמר ציזיק: לא רק בהיבט של המחיר וההכנסה.
איתמר ציזיק: צריך להיות "באלאנס" מסוים בין קהלים מסוימים, כי הילדים יכולים לקנות בבת אחת את כל הכרטיסים ולא להשאיר לאחרים.
איתמר ציזיק: צריך למצוא באלאנס" מסוים.
איתמר ציזיק: ההצעה הזאת פשוט לא תעבוד גם מהבחינה הכלכלית של הקבוצות.
איתמר ציזיק: זו תהיה פגיעה כלכלית קשה לקבוצות.
דני דנון: אנחנו מדברים על המשחקים הגדולים?
איתמר ציזיק: אתה מקטין את ההכנסה של הקבוצות במשחקים הגדולים ב-50%.
שמעון דוד: אבל אולי דווקא במשחקים הרגילים, אתה מגדיל את ההכנסה?
איתמר ציזיק: במשחקים הרגילים אין בעיה.
איתמר ציזיק: הבעיה היותר חמורה היא שלי.
איתמר ציזיק: אני נוסע לאשדוד והאצטדיון לא מלא.
איתמר ציזיק: שם הילדים שלנו משלמים על כרטיס 100-80 ש"ח.
איתמר ציזיק: אין משחק שאנחנו לא באים עם 2,000-1,500 אוהדים.
איתמר ציזיק: זוהי הבעיה העיקרית.
דני דנון: מבחינה כלכלית אפשר לבדוק ולהתווכח.
דני דנון: אם ילד מחיפה קונה כרטיס באשדוד הוא צריך לשלם מחיר של ילד.
דני דנון: אם יש מקום במגרש.
דני דנון: ילד שעולה על האוטובוס משלם מחיר ילד.
דני דנון: אין מקום באוטובוס, אף אחד לא עולה לאוטובוס.
דני דנון: לא תכניס ילדים כאשר אין מקום.
דני דנון: איתמר ציזיק: איך תגדיר איזה משחק ואיפה?
דני דנון: כל משחק.
איתמר ציזיק: זה מה שאני מסביר לך.
איתמר ציזיק: יש לנו ויכוח אתי כלכלית, אני יכול לתת מספרים.
דני דנון: תראו שבטווח הארוך, זה יהיה כלכלי.
דני דנון: כי ילד שאתם מגדלים אותו, ילד שבא מגיל שמונה או מגיל תשע ימשיך לבוא.
דני דנון: זה כלכלי לקבוצות.
דני דנון: כיום ברוב המשחקים המספרים הם עלובים מבחינת נוכחות של קהל במגרשים.
דני דנון: אלי אורגד: במכבי חיפה מארגנים הסעות ואני רואה את הילדים שלהם עומדים בצמתים.
דני דנון: לוקחים את הילדים כדי שיגיעו לאצטדיון.
דני דנון: חיפה באמת אירופה.
דני דנון: ואני רואה את זה.
איתמר ציזיק: צריך לבחון את הסוגיה הזאת לא באופן גורף.
איתמר ציזיק: אני פה מדליק נורית אדומה.
איתמר ציזיק: החלטה לא גורפת.
איתמר ציזיק: ההחלטה יכולה לפגוע קשות בקבוצות.
איתמר ציזיק: אבל לממש את ההחלטה אם זה ניתן טכנית.
איתמר ציזיק: שוב פעם, הבעיה היא המתקנים.
איתמר ציזיק: אם ניתן טכנית שבמשחקים לא חשובים יש יציע שאליו ייכנסו ילדים עם כרטיס ילדים, אני בעד.
איתמר ציזיק: אני מסכים אתך.
איתמר ציזיק: לכפות את ההחלטה, לבקר אותה ולממש אותה זו בעיה טכנית לא פשוטה.
עמיאל ליבוביץ: אני חבר ועד העמותה של ארגון אוהדי הספורט בישראל.
עמיאל ליבוביץ: הייתי רוצה קודם כל להתייחס לנושא של מחירי הכרטיסים ואופן הפיקוח עליהם.
עמיאל ליבוביץ: העניין שאפי דיבר עליו למעשה זהו בדיוק בסיס הכשל של קבוצות הכדורגל בישראל.
עמיאל ליבוביץ: מה שקורה פה אצל רוב הקבוצות, שהקבוצות עושות מעין סוג של OUTSOURCING, מיקור-חוץ, להכנסות הכרטיסים.
עמיאל ליבוביץ: זאת אומרת, הם בעצמם לא מנהלים את קשרי הקהל שלהם.
עמיאל ליבוביץ: מנכל הפועל פתח תקווה, לצורך העניין, ברגע שהוא מכר את ההכנסות שלו מתחילת העונה, אין לו שום שליטה על הכרטיסים.
עמיאל ליבוביץ: לצורך גילוי נאות, אני אוהד של הפועל פתח תקווה, אפי למעשה המנכל שלי.
עמיאל ליבוביץ: למשל, במשחק נגד בית"ר רצינו לעשות איזה סוג של יזמה.
עמיאל ליבוביץ: היה חרם מנויים בשבועות שקדמו לזה.
עמיאל ליבוביץ: רצינו לחזור למגרשים.
עמיאל ליבוביץ: לקראת בית"ר רצינו להוריד את המחירים.
עמיאל ליבוביץ: משרד הכרטיסים אמרו שהם לא מוכנים.
עמיאל ליבוביץ: זה בדיוק העניין פה, שלאפי למעשה אין שליטה על הכרטיסים.
עמיאל ליבוביץ: בכל מועדון מקובל באירופה, לכל קבוצה יש מעין כרטיס של MEMBERSHIP – מעין חבר מועדון.
עמיאל ליבוביץ: הם מנהלים את הכרטיסים של מועדון הלקוחות.
עמיאל ליבוביץ: הם יודעים מי הילדים בדיוק.
עמיאל ליבוביץ: אם מגיע ילד עם כרטיס, הם יודעים מה הגיל שלו, הם יודעים את הפרטים לגביו.
עמיאל ליבוביץ: כנ"ל גם לגבי כרטיסים של מבוגרים.
עמיאל ליבוביץ: גם אופן הפיקוח הוא הרבה יותר פשוט.
עמיאל ליבוביץ: במקום לשלם את העמלה למשרד הכרטיסים, הם יכולים לנהל בעצמם את קשרי הלקוחות.
עמיאל ליבוביץ: מבחינה לוגיסטית גם זה לא הרבה כסף.
עמיאל ליבוביץ: זה גם הכנסות שבסופו של דבר מושקעות בתוך הקבוצה, וגם גידול דור העתיד שלה בכדורגל.
עמיאל ליבוביץ: בישראל זה לא קורה.
עמיאל ליבוביץ: הקבוצות הן למעשה עמותות, יותר נכון מלכ"רים.
עמיאל ליבוביץ: אין להן שום תמריץ להגביר את ההכנסות מעבר לזה.
עמיאל ליבוביץ: נוח להן מבחינתן בתחילת העונה למכור את הכרטיסים מלכתחילה, ובזה נגמר הסיפור.
עמיאל ליבוביץ: חלק מהעניין פה שאם אנחנו רוצים להגיע למצב של פיקוח, זה לחזור אחורנית, למה למכור את הכרטיסים ל-OUTSOURCING, למה לא לנהל בעצמכם את קשרי הלקוחות שלכם?
אריה אלטר: כסף.
עמיאל ליבוביץ: בסדר כסף, אבל לוגיסטית.
דני דנון: מה שאתה מדבר קיים, למכבי חיפה יש כרטיס כזה.
איתמר ציזיק: כרטיס חכם צ'יף של מועדון, ל- 25,000 איש.
איתמר ציזיק: אנחנו קובעים את מחירי הכרטיסים, אנחנו קובעים כל משחק מה שאנחנו רוצים.
איתמר ציזיק: השיטה הזו מאפשרת לו להיכנס לאינטרנט, לרכוש ולהדפיס את הכרטיס באינטרנט, וכך הוא לא צריך ללכת לקופות.
איתמר ציזיק: עמיאל ליבוביץ: זאת אומרת שזה לא מערך לוגיסטי יותר מדי מסובך.
דני דנון: אני רוצה עוד לשמוע את נציגי הקבוצות ואת הדובר של הפועל בני סכנין כי אתם בפועל נמצאים במגרשים.
דני דנון: בבקשה, דב חנין.
דב חנין: תודה, אדוני היו"ר.
דב חנין: השאלה שאנו עוסקים בה היא שאלה חשובה, ואסור להתייחס אליה רק מהזווית הכלכלית.
דב חנין: אני אתייחס מיד לזווית הכלכלית, אבל אסור שהזווית הכלכלית תהיה הזווית היחידה.
דב חנין: ספורט זה הדבר שאנחנו מעוניינים בו.
דב חנין: אנחנו מעוניינים שאנשים יהיו שותפים בחוויה הזו גם כצופים, ובוודאי גם כמשתתפים.
דב חנין: ואנחנו מעוניינים בחינוך לספורט, ואנחנו מאוד מעוניינים שמשפחות וילדים יגיעו למגרשי כדורגל, כי זה מייצר אווירה אחרת במגרשי הכדורגל.
דב חנין: זה לטובת המקום, לטובת החוויה של הצפייה בכדורגל.
עמיאל ליבוביץ: קבוצות הכדורגל הם גם גופים ציבוריים.
עמיאל ליבוביץ: הרבה מכספי הציבור מושקעים בקבוצות.
דב חנין: ולכן אנחנו לא יכולים להשלים עם המצב שבו, ואני שומע על הדברים היפים שאתם עושים בחיפה, אבל ברוב המקומות בארץ המצב הוא פשוט בלתי אפשרי.
דב חנין: זאת אומרת לילד להשיג כרטיס ילד או נוער זה פשוט מבצע.
דב חנין: אין סיבה להשלים עם המצב הזה.
דב חנין: הצפייה של ילדים או נוער בכדורגל זה לא איזשהו מפגע, שאנחנו רוצים להילחם בו ולהקשות עליו.
דב חנין: אנחנו רוצים להקל על זה ככל האפשר.
דב חנין: ישנם בתוך המערכת מנגנונים כלכליים שאפשר להיעזר בהם.
דב חנין: יש התאחדות לכדורגל, יש את הטוטו, יש מערכת תקצוב של הכדורגל והספורט בישראל.
דב חנין: אנחנו צריכים להכניס לתוך המערכת הזו גם את השיקול של איך מאפשרים לילדים ולנוער באמת להגיע למגרשי הכדורגל ולהיכנס למגרשים האלה בכרטיסי ילדים.
דב חנין: הפתרון חייב להיות פתרון של אי הגבלה של מספר הילדים ובני הנוער שיכולים להיכנס למגרש.
דב חנין: זו חייבת להיות המטרה.
דב חנין: כל עוד יש מקומות במגרש, יכולים להיכנס ילדים ובני נוער או מבוגרים לפי שיטת כל המקדים זוכה.
דב חנין: הגיע קודם מבוגר ולקח את הכרטיסים, אז אין כרטיסים.
דב חנין: אבל אם יש כרטיסים, אי אפשר שמספרם של הילדים ובני הנוער יהיה מוגבל.
דב חנין: אם זה העיקרון, זו המטרה שאליה אנו צריכים להגיע, אנחנו צריכים לפתור את הבעיות שהבעיה הזו מייצרת.
דב חנין: אם יש קשיים כלכליים לקבוצות, אני אגב לא בטוח בזה.
דב חנין: אני חושב שלטווח הארוך גם כלכלית זה נכון.
דב חנין: זה מגדיל את המספר הכללי של הצופים.
דב חנין: זה יוצר אווירה יותר נוחה ויותר נעימה במגרשי הכדורגל.
דב חנין: יכול להיות שבכמה משחקים פופולאריים במיוחד אולי ההכנסות תיפגענה.
דב חנין: עדיין במצטבר לאורך השנה ובוודאי שלטווח הארוך זה מהלך שהוא נכון גם כלכלית.
דב חנין: בואו לא נראה את הדברים רק בטווח הקצר.
דב חנין: זו טעות.
דב חנין: זה לא נכון.
דב חנין: אנחנו רוצים שתחום הכדורגל יהיה תחום נעים יותר, תחום נכון יותר, תחום פופולארי יותר.
דב חנין: בואו נבנה אותו ככזה.
דב חנין: לכן אני מאוד מברך על הדיון הזה, אדוני היו"ר, ואני מציע שמהוועדה הזו תצא יזמה, אם יש צורך, גם בדמות חקיקה להבטיח את זכותם ואת יכולתם של הילדים ובני הנוער להיכנס למגרשי הכדורגל בכרטיסים מוזלים.
אלי אורגד: לא רק ילדים ובני נוער, מה עם נשים?
אלי אורגד: אתה יודע כמה נשים רוצות להגיע למגרש, ואתה מונע את זה מהן רק בגלל שלא נעים שאשתך תשב עם האנשים שם.
אלי אורגד: אם אמרו פה שיש יציע שמיועד לילדים בנתניה, הגיחוך הוא שהיציע הזה תמיד ריק.
אלי אורגד: אין בו אף נפש חיה.
אלי אורגד: הוא היה במשחק ביום שישי, יום שבת, לא היה בו נפש חיה ביציע הזה.
אלי אורגד: זה היציע בדיוק מאחורי השער.
אלי אורגד: דב חנין: הוא בכלל לא נפתח?
אלי אורגד: הוא לא נפתח.
אלי אורגד: אתה יודע כמה ילדים שאת ה-20 ש"ח או 25 ש"ח למשחק אין להם כדי לקנות את הכרטיס הזה עמדו מסביב לאצטדיון והיו "מתים" להיכנס למשחק?
אלי אורגד: אבל אף אחד לא הכניס אותם ליציע הריק.
אלי אורגד: היציע היה ריק לחלוטין.
אלי אורגד: אתה יודע איזה יופי אם היו מכניסים אותם, אם אתה היית מביא אותם למשחק אטרקטיבי, לאחד המשחקים הכי יפים שראיתי, שאני שמח שניצחנו בו, ושהיה באמת משחק יפה.
דני דנון: בבקשה, אריה אלטר, אפשרות אופרטיבית.
אריה אלטר: ברשותכם, אני עם איתמר הרבה שנים.
אריה אלטר: ואני יכול לומר שמכבי חיפה יכולה להיות דוגמה לכדורגל ישראלי.
אריה אלטר: רואים את זה בשטח כבר הרבה שנים.
אריה אלטר: חבל שההתאחדות לכדורגל לא לוקחים ולומדים מזה דברים.
אריה אלטר: אנחנו לפני כמה שנים דברנו, שכאשר אתה מוכר מנויים בתחילת שנה לקבוצת משחקים, על אותו רעיון ועל אותו משקל אתה יכול היום ליצור משהו שההתאחדות תוביל אותו ושיהיו מנויים למשחקי חוץ, ואז הוא יודע שהוא נוסע לשחק במשחקי חוץ, אותו אוהד, ילד או מבוגר, קונה את המנוי למשחקי חוץ.
אריה אלטר: זה ייתן כסף לקבוצות.
אריה אלטר: זה גם ייצור יותר מחויבות וגם לא ייווצר מצב, שבו הקבוצה עושה מה שהיא רוצה.
אריה אלטר: אם קניתי מנוי חוץ למשחקים בנתניה ובתל אביב ובאשדוד, ואז אני מסודר.
אריה אלטר: הילד יושב בבית, ויש לו את הכרטיסים שלו.
אריה אלטר: הילד יודע את המקום שלו.
אריה אלטר: הקבוצה הרוויחה את הכסף.
אריה אלטר: וזה מבחינת כולם WIN- WIN(כולם מרוויחים).
אריה אלטר: רק צריך לקחת את הרעיון הזה צעד אחד קדימה.
דני דנון: הנציגים של בני סכנין, בבקשה.
חלאילה מונדר: אני דובר בני סכנין.
חלאילה מונדר: אני מחזק את דבריך ואני מאמין שלא בדיוק הפן הכלכלי הוא שצריך להוביל את העניין של הכדורגל.
חלאילה מונדר: השליחות החברתית והגעת ילדים ומשפחות ובמיוחד נשים למגרשי הכדורגל היא מטרה שאני חושב שהיא נעלית.
חלאילה מונדר: צריך שכל הכלים במתכונת הזאת יכוונו להשגת המטרה הזאת.
חלאילה מונדר: בנוסף לעניין הלוגיסטי, שזה באמת נושא מאוד בעייתי באצטדיוני כדורגל.
חלאילה מונדר: במיוחד אצלנו הדוחק על אף ההשקעה הרבה ועל אף שהוא יפה ומסודר, אבל מבחינת לוגיסטית הוא מצומצם והוא מוגבל מבחינת השערים.
חלאילה מונדר: יש מוגבלות שמקשה על הנגישות והכניסה.
דני דנון: יש לכם כרטיסים לילדים?
חלאילה מונדר: אנחנו מוכרים 800 כרטיסים לילדים, 20% ,לפי המתכונת.
סמיר בדארנה: הייתה הצעה להפחית את המחיר של הכרטיסים, גישה של ההנחה אצלנו.
חלאילה מונדר: נכון, אבל לא לזה אני חותר.
חלאילה מונדר: מה שאני אומר שיש שני צדדים למטרה הזו.
חלאילה מונדר: יש את החלק הלוגיסטי ויש את החלק האנושי.
חלאילה מונדר: ברגע שכל מי שנוכח בתפקיד, אם זה ההנהלה, אם זה מאבטח, אם זה שוטר, יתחיל להפנים ולהתייחס לאורח כלקוח, לחייך, לא לחבק.
חלאילה מונדר: שוטר לא צריך לעבוד עם מקל, עם פנים זועמות.
חלאילה מונדר: וילד שמגיע עם אבא מרגיש שהוא מגיע לא למשחק כדורגל.
חלאילה מונדר: שוטר לא חייב לחייך, אך הוא צריך לעמוד בצורה מנומסת, שמשדרת נימוס וכבוד.
חלאילה מונדר: במיוחד אצלנו בחברה המסורתית.
חלאילה מונדר: תאר לך מצב חריג.
חלאילה מונדר: קורים מצבים חריגים שמחייבים את התערבות המשטרה ומחייבים לפעמים יד קשה.
חלאילה מונדר: דרושה תקיפות וכוח פיסי.
חלאילה מונדר: אך זה מתחיל לגלוש עד כדי כך שהרבה פעמים הורים עם ילדים קבלו מכות.
חלאילה מונדר: מצב כזה שילד רואה את האבא שלו מוכה, זה הורס את הנפש שלו.
חלאילה מונדר: מבחינתי זה מקרה טרגי, שצריך אחר כך טיפול נפשי לילד.
חלאילה מונדר: אני ראיתי במו עיניי דברים כאלה.
חלאילה מונדר: אני לא בא בטענות למשטרה.
חלאילה מונדר: המקרה של הסיפור האחרון שהיה בנצרת וכל המהומה שהייתה.
חלאילה מונדר: לא ייתכן שתוך דקה יש גז מדמיע.
חלאילה מונדר: המשחק נגמר בדקה ה-90, בדקה ה-92 יש גז מדמיע.
חלאילה מונדר: איפה הזמן לבדוק, לאבחן.
חלאילה מונדר: לא ייתכן שגז מדמיע מגיע לגגות של הבתים במרחק של 500-400 מטר מהאצטדיון.
חלאילה מונדר: אז זאת עבירה ויכול להיות שההסתערות צודקת, אבל בכל זאת צריך לבחון את הדברים האלה.
חלאילה מונדר: אין זה מושך ילדים.
חלאילה מונדר: כמה זמן צריך לעבוד על מנת להשכיח את המקרה הזה ולמשוך ילדים אל מגרשי הכדורגל.
חלאילה מונדר: יש לנו יציע שעלה לנו הון תועפות, יציע חדש.
חלאילה מונדר: קבלנו תרומה מדוחה, קאטר, ובנינו יציע חדש, יציע צפוני, יפה, מסודר, נעים.
חלאילה מונדר: הוא מאכלס 3,000 נפש.
חלאילה מונדר: לפעמים מגיעה קבוצה אורחת עם 100 אורחים.
חלאילה מונדר: אז כל היציע מוקצה אך ורק לאורחים.
חלאילה מונדר: אז אולי באופן מיוחד יהיה מקום של דיון בקבלת החלטות עם המשטרה, שיערבו את ההנהלות לבדוק האם יש מקום ליד או באותו יציע לאפשר לאכלס ביציע הזה ילדים ונשים ומשפחות, אבל עם מינימום הוצאות של שיטור.
חלאילה מונדר: אני יודע שאתה מרבה באבטחת שערים, זה מותנה בהוספת שיטור ובהוספת מאבטחים וזה שוב נטל כלכלי על המועדון.
חלאילה מונדר: ובמיוחד שמדובר במועדון צנוע.
דני דנון: אם הייתם מקצים יציע משפחות, ובסיכום ניגע בזה, יכול להיות שזה היה יציע פתוח לכל המשפחות, גם של קבוצה מארחת וגם קבוצה אוהדת.
חלאילה מונדר: אנחנו בעד.
חלאילה מונדר: הייתה לנו ישיבה.
חלאילה מונדר: אנחנו נעשה בכל הדרכים האופטימאליות על מנת שיגיעו אנשים ויגיעו ילדים גם לקבוצות האורחות.
חלאילה מונדר: כיף לנו לראות אורחים מגיעים.
חלאילה מונדר: לא חושבים על הכסף.
חלאילה מונדר: ברגע שאורחים מגיעים מקבוצות אחרות.
חלאילה מונדר: ..
דני דנון: אנחנו מוכרחים להתכנס בקצרה.
דני דנון: בבקשה, מה שמך?
תום ינאי: תום.
תום ינאי: אני ממכבי תל אביב.
תום ינאי: דעתי שהבעיה העיקרית שלנו היא הספסרים.
תום ינאי: אנחנו נתקלים בזה כל שבוע.
תום ינאי: מלבד שלושה משחקים שהם באמת אטרקטיביים, אין לנו בעיה במהלך השנה.
תום ינאי: ואם יש שוטר לידי, שאני אומר לו: בוא תראה, ספסר פה לידך מוכר כרטיס, השוטר מסתכל עליי ואומר: אני לא יכול ללכת אליו ולעצור אותו.
אבי דיכטר: מדובר על כרטיסי ילדים?
תום ינאי: כן.
אבי דיכטר: כרטיס הילד וכרטיס הבוגר נראים זהים?
תום ינאי: כן, וזו בעיה נוספת.
אבי דיכטר: איזו בעיה לייצר כרטיס ילד, שייראה שונה בצבעו?
אפי צפריר: בעונה הקודמת, משרד כרטיסים של ההתאחדות לכדורגל היה מדפיס אצלם.
אפי צפריר: הם היו יכולים להדפיס כרטיסים צהובים לילדים , אדומים.
אפי צפריר: .
אפי צפריר: אני בבדיקה בעניין הזה מול "הדרן".
אפי צפריר: מדפיסים את זה דרך המחשב.
אפי צפריר: יש להם איזו שבלונה, שהיא נראית אותו דבר, ורק המלל שונה.
אפי צפריר: זאת אומרת שגם כרטיס כבוד נראה כמו כרטיס הכי גרוע שיש באצטדיון, רק המלל שונה.
אפי צפריר: אני בקשתי מהם, שהם חייבים לפתור את זה.
אבי דיכטר: חייבים להוציא כרטיסים שלא יהיה ספק אם זה כרטיס ילד או מבוגר.
תום ינאי: אתה מצפה מהמשטרה שייגשו, שיבדקו, שיגבירו את האכיפה על הספסרים.
אבי דיכטר: הדיון הזה עוסק בנושא של ילדים ומשפחות.
עמיאל ליבוביץ: אבל אם היית מוציא כרטיס חבר כמו במכבי חיפה, שזה דבר שאנחנו מנסים לעשות הרבה זמן, ואתה צריך בשביל זה מערכת בקרת שערים, שלא קיים בכל האצטדיונים, ולא התייחסתם לזה כל כך, כמו שאיתמר אמר.
עמיאל ליבוביץ: אבל זה משהו מאוד מאוד חשוב.
עמיאל ליבוביץ: לא בכל האצטדיונים החדשים נתנו פלטפורמה להכניס את המערכות האלה.
עמיאל ליבוביץ: הן מערכות מאוד חשובות.
עמיאל ליבוביץ: אנחנו מנסים לעשות את זה בבלומפילד, ויש לנו קצת בעיות עם ההנהלה של האצטדיון, כי הם רוצים להכתיב איזו מערכת להכניס.
עמיאל ליבוביץ: אנחנו הבאנו כמה הצעות, אבל הם רוצים את המערכת המסוימת שלהם.
עמיאל ליבוביץ: במכבי חיפה זה עובד מצוין.
עמיאל ליבוביץ: כך אפשר לאכוף את הנושא של כרטיסי נוער.
עמיאל ליבוביץ: יש נורה אחת.
עמיאל ליבוביץ: אתה יודע איך זה עובד בדיוק.
עמיאל ליבוביץ: אתה קונה E-TICKET.
עמיאל ליבוביץ: כמו שאתה קונה כרטיס טיסה.
עמיאל ליבוביץ: אתה קונה באינטרנט, מגיע ונכנס.
תום ינאי: יש לי שאלה,למה אתם נתלים במתקן?
תום ינאי: ברגע שאני מקבל את הכרטיס ואני מביא תעודה של כרטיס ילד, אז אני לא יכול לקבל כרטיס מבוגר.
תום ינאי: אני אקבל כרטיס ילד.
תום ינאי: עכשיו זה לא משנה אם אני נכנס בשער עם כרטיס ילד או כרטיס מבוגר.
תום ינאי: אני קניתי כרטיס ילד.
עמיאל ליבוביץ: אבל כמו שאמר הנציג של נתניה, השומר בכניסה לא מסתכל על כל אחד.
תום ינאי: יש לי תעודת ילד.
תום ינאי: בשביל ההתאחדות, כדי לעודד את החבר'ה הצעירים להגיע, מה שלדעתי לכולנו מפריע הן שעות המשחק.
תום ינאי: אם בתשע בערב יש משחק איך מצפים מילדים להגיע בתשע בערב למשחק?
אורית רז: אנחנו כפופים לזכויות שידור.
דני דנון: סליחה, מי קובע את זכויות השידור?
אורית רז: השדרן.
אורית רז: אם הוא יודע שבתשע בערב יש לו את אחוזי הצפייה הגבוהים ביותר, לא יעזור לנו שום דבר, המשחק יהיה בתשע בערב.
דני דנון: לא הבנתי את זה.
דני דנון: השדרן קובע מתי יהיה המשחק?
יצחק לארי: גוף השידור.
יצחק לארי: כל המשחקים המרכזיים השנה, הם בשמונה בערב.
יצחק לארי: בניגוד לשנה שעברה, שהתחיל בתשע.
דני דנון: גם בשמונה בערב כשמתחיל משחק, אתה לא מגיע הביתה לפני שתים עשרה בלילה.
אריה אלטר: לגבי מערכות בקרת השערים.
אריה אלטר: לפחות שבאצטדיונים החדשים שעתידים לקום, שיהיה תקן שיוכלו להכניס את המערכות האלה.
אריה אלטר: זה יקל על כולם.
איתמר ציזיק: אני מבקש להגיד שבמשחקי התאחדות הכדורגל, הבעיה הרבה יותר חמורה.
איתמר ציזיק: המשחקים שלנו היו לפני חצי גמר גביע המדינה, ושם הבעיה שם הייתה הרבה יותר חמורה, וכך גם במשחקי נבחרת.
אורית רז: משחקי נבחרת היום, זה בעשרה ש"ח .
איתמר ציזיק: לא במשחקים שלנו.
איתמר ציזיק: חצי גמר וגמר לא בשליטה שלנו, תלוי אלו קבוצות.
איתמר ציזיק: כשיש בעיה להתאחדות למלא את האצטדיון, אתה מקבל בעשרה ש"ח.
תום ינאי: מתי זה הפך לעשרה ש"ח?