GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רון מוסקוביץ: יש מפקח מטעם הרשות, אבל היכולת שלו לעצור את האוטובוס, להעלות אותו ולבדוק למטה, לבדוק את הצמיגים, להוריד את הכביש, בכלל לבקש רישיון מהנהג, הדברים הללו לא נעשים, ואם אנחנו מדברים על אזור סיכון, אני חושב שהדברים הללו צריכים להיות בעדיפות גבוהה.
דני דנון: אבל ראש רשות יכול להפסיק התקשרות עם ספק שלא עומד בקריטריונים.
רון מוסקוביץ: אני לא רוצה להיכנס למקרה הנקודתי פה, זה זכיין של משרד התחבורה, נתיב אקספרס, זה בשיטת הכרטיסיות, מה שדובר קודם לכן.
רון מוסקוביץ: היכולת שלנו להפעיל סנקציות על המסיעים שקשורים איתנו בחוזה היא מורכבת, אתה יכול לקנוס אותו ואתה יכול לעכב לו, בסופו של דבר אנחנו מבקשים סמכויות.
רון מוסקוביץ: אנחנו לא בורחים מאחריות, אני חושב שלא הכל עניינים של כסף, האצלת סמכויות לעובדים שלנו, שיעברו הכשרה, שיעשו השתלמות, כולל מעשית במשך חצי שנה במשטרה, גם לכך אנחנו מוכנים.
רון מוסקוביץ: יש לנו הרי אלפי פקחים בכל הארץ, זה כח שאפשר לנצל אותו, מעבר לזה שאנחנו מוכנים להכשיר גם אנשים נוספים.
רון מוסקוביץ: אז אני חושב שהדברים הללו צריכים להילקח בחשבון.
רון מוסקוביץ: הדבר האחרון, באמת מה עושים?
רון מוסקוביץ: אני חושב שהפעולה חייבת להיות משולבת, זה לא לפתחו של רק משרד החינוך ולא רק המשטרה ולא תחבורה ולא רק אנחנו.
רון מוסקוביץ: חייבים לטפל בעניין הזה במשולב.
רון מוסקוביץ: נעשו, אגב, דברים לא רעים.
רון מוסקוביץ: אני חושב שהמהלך של הוועדה, החובה של החגורות.
רון מוסקוביץ: אני יודע שיש מועצות אזוריות שהדבר הזה עובד בצורה יוצאת מן הכלל, ושוב, היתה שם איזה שהיא מחויבות אישית.
רון מוסקוביץ: איפה שהיתה מחויבות אישית והסברה ושילוב הורים...
רון מוסקוביץ: במועצות האזוריות זה יותר קל, כי כולם נוסעים.
רון מוסקוביץ: אתה לא חייב לדרוש מבית ספר יסודי ששני שליש מהילדים באים ברגל או עם ההורים, או לא זכאים להסעה, לייחד יום לימודים או להפקיע את שעות החינוך לטובת הדבר הזה.
רון מוסקוביץ: במועצות האזוריות לקחו את זה כמשימה גם בבתי הספר, גם ראשי המועצות האזוריות לקחו על עצמם, גם בחינוך הבלתי פורמלי, יחד עם ההורים, והנושא הזה הוטמע בחלק מהם.
רון מוסקוביץ: אני חושב שיש פה עניין של הסברה, של תכנית מערכתית וגם, מה שדובר פה קודם, צריך להקצות לעניין הזה משאבים.
רון מוסקוביץ: אני מצטרף לכל מילה שאמרת בנושא הזה.
רון מוסקוביץ: לפעמים לא צריך לחכות לאוצר, צריך להתקדם קדימה בעניין הזה.
אורלי לוי אבקסיס: לא מצליחים להעביר את זה, אם האוצר מתנגד.
רון מוסקוביץ: אני חושב שצריך להביא את זה כחבילה מוכנה ואז לראות כיצד מגיב האוצר לדבר כזה, כי אנחנו מדברים פה על חיי ילדים.
רון מוסקוביץ: אני אומר לכם, שערותיי סמרו מהסיפור שהיה פה בפתח הישיבה.
רון מוסקוביץ: אני לא חושב שמישהו יכול להביט בעיניים של האמא שיושבת פה ולומר לה, אחרי סיפור כל כך מזעזע, שהסיפור הוא שאין לנו את ה-20 מיליון או את ה-30 מיליון להטמיע איזה שהוא חוק או תקנה או מהלך שהוא כרוך אמנם גם בשינויים בחוק ואולי בהאצלת סמכויות, אבל הוא כרוך גם בתקציב.
דני דנון: גב' לירי אנדי, סגנית מנהל כללי של ארגון בטרם ששותף גם ביום הזה.
לירי אנדי: ברכות, חבר הכנסת דנון וחברת הכנסת לוי ולרשות הלאומית לבטיחות בדרכים על היום החשוב הזה.
לירי אנדי: חברי הכנסת החדשים הרבים היושבים כאן, מהפעם הקודמת שישבנו כאן, מתו שישה ילדים בגלל הסעות תלמידים.
לירי אנדי: הועלו כאן הכשלים הרבים שיש, גם ביישום דברים שכבר בעצם התקדמנו, יש תקנות, יש חוקים וכדומה, שאפשר לומר שבמסגרת כללית שהכשלים העיקריים נובעים בגלל שניהול הבטיחות נכשל.
לירי אנדי: הניהול של כל המהלכים, מהרישוי ושל כל הגורמים מסביב, שכל אחד מהם צריך לנהל את מה שהוא צריך לעשות כמו שצריך, נכשל.
לירי אנדי: שאין מספיק באמת משאבים לבקרה, לפיקוח, בשביל לראות שהדברים עובדים, שלא יוצא שדווקא במקום מוסדר פתאום יש במקרה נהג שפג התוקף של הרישיון שלו ושנהג ההסעות הביא רכב בכלל לא נכון.
לירי אנדי: כל הדברים האלה בניהול תקין, לא יקרו הדברים הללו.
לירי אנדי: מתכונים מיוחדים שהם אפקטיביים יותר באמת משפרים על שיפור יכולת הראייה של הנהג---
דני דנון: אי עקיפה, היה ניסיון חקיקתי בנושא?
לירי אנדי: היה והיו התנגדויות מהמשטרה, למיטב זיכרוני.
דני דנון: משטרה או משרד התחבורה?
לירי אנדי: יכול להיות ששניהם.
דני דנון: מי הנציגים פה של המשטרה?
דני דנון: תיכף נשמע אתכם בנושא הזה.
לירי אנדי: המתקונים הקריטיים, אם כך, מדברים באמת על שיפור שדה הראייה, שיש היום טכנולוגיות טובות, טלוויזיות, חיישנים, מראות וכדומה, שזה עלויות קטנות מאוד שמשפרות מאוד את יכולתו של הנהג, גם המוכשר ביותר, להיות בקי במה שקורה בסביבת הרכב.
דני דנון: מה זה לא יכול להיות?
דני דנון: אמרת פה משהו חמור.
דני דנון: היום עולים בחטיבה צעירה ילדים בגיל 5 להסעות בתי ספר.
דני דנון: את אומרת שזה פלילי או שזה לא ראוי?
דני דנון: יש הבדל.
לירי אנדי: יש חוק עונשין במדינת ישראל שמחייב השגחה ראויה לילדים מתחת לגיל 6.
דני דנון: אז פה הפרשנות מה זה השגחה ראויה.
לירי אנדי: צריך לבדוק גם את זה.
דני דנון: השאלה אם יוכלו לבוא ולומר שנהג האוטובוס הוא משגיח.
קריאה: הוא לא יכול, נהג האוטובוס לא יכול.
קריאה: אסור להסיח את דעתו, לפי החוק.
דני דנון: נאמר פה שזו עברה פלילית.
דני דנון: אם זו עברה פלילית יש לנו מאות ראשי רשויות ואלפי אנשים ששותפים לנושא הזה ואם זה כך מבחינה חוקית, זה שווה טיפול מיידי.
דני דנון: אני לא בטוח שזה המצב לגבי הנושא הזה.
דני דנון: זה נבדק משפטית אצלכם?
לירי אנדי: צריך לבחון משפטית מה זה אומר לגבי הליווי והקבלה של הילד, אבל בהחלט אפשר להשתמש בעובדה שזאת עברה פלילית על פי חוק העונשין.
דני דנון: אני רוצה לשמוע מנציג המשטרה בשני נושאים, אחד, בנושא של אי אכיפה.
דני דנון: אנחנו דיברנו בפתח דברינו, וגם בנושא של עברה פלילית של אי ליווי ילדים בגיל 5.
רון לווינגר: לגבי אי האכיפה.
רון לווינגר: אכן הנושא הזה נדון מספר פעמים.
רון לווינגר: אנחנו סברנו שהשכפול של המודל האמריקאי לכבישי הארץ הוא שגוי.
רון לווינגר: המודל האמריקאי אומר שאם עוצר ה-yellow bus ומוציא זרוע ופנסים, קיים איסור עקיפה משני הכיוונים.
רון לווינגר: זאת אומרת, כל התנועה נעמדת.
רון לווינגר: אנחנו סברנו שהשכפול האוטומטי של המודל הזה כאן הוא לא נכון.
רון לווינגר: ישנם בתי ספר שממוקמים בפינות או בצמתים ואם אתה עוצר את כל התנועה, יכול לשאת שכרו בהפסדו, אתה יכול לחסום צמתים, לחסום רמזורים, וזה לא נכון.
רון לווינגר: אנחנו הצענו בשילוב משרד התחבורה לעשות איזה שהוא פיילוט על מקומות מסוימים שייבחנו תשתיתית, עם המהנדסים שלנו, עם מומחים לגיאומטריה, מומחים שיכולים לבדוק, ובמקומות מסוימים שיימצא שהנקודה הזאת, איסור העקיפה, יכול להתאים ולהפחית את הסיכון לתאונות דרכים, אנחנו נתמוך.
דני דנון: הפיילוט הזה, הוא לא קרה.
רון לוינגר: לא קרה.
דני דנון: מתי דובר עליו?
רון לוינגר: מזמן.
דני דנון: אז זה כרגע לא קיים.
רון לוינגר: אני חושב שלא קיים, אבל זה עולה מדי פעם ואם תצא קריאה מכאן, אנחנו נהיה שותפים כאן.
דני דנון: כבר יוצאת קריאה, אבל צריך למצוא את הרשות המקומית שתסכים להשתתף בפיילוט הזה.
רון מוסקוביץ: אנחנו מתחייבים שתימצאנה כמה רשויות.
רון מוסקוביץ: אין בעיה.
דני דנון: אני מבקש מהרשות המקומית להוביל את זה.
רון לוינגר: מי שהוביל את זה, זה גוף שנקרא ועדת תיאום במשרד התחבורה.
דני דנון: משרד התחבורה, אני רוצה לשמוע.
דני דנון: בנושא של הנהגים, אנחנו הבנו את הנקודה.
דני דנון: בנושא של אם אתה חושב שצריך חקיקה או תקנות בנושא של רענון הכללים, ובנושא של אי האכיפה, מה עמדתכם בנושא.
ג'קי לוי: אני לא הייתי שותף לוועדה שמר רוני לוינגר הזכיר, אבל מקובל עליי שצריך לקום איזה גוף שיבדוק את הנושא הזה.
דני דנון: זה נשמע לי לא טוב, כי זה מה שהוחלט לפני כמה שנים בנושא ואני מוביל חקיקה בנושא.
דני דנון: אפשר לחשוב, מתכננים ערים חדשות, מתכננים בתי ספר, אפשר לומר שמעתה והלאה תהיה חובה של אי עקיפה, השאלה אם מבחינת המהות, אתם כמשרד תומך בזה, נערך לזה, חושב על זה.
ג'קי לוי: אני אעביר את זה הלאה, אני לא הייתי מודע ולא מעורה בנושא הזה.
יהודה אלבז: אני גם ממשרד התחבורה.
יהודה אלבז: אנחנו דנו במסגרת הצעת החוק של חבר הכנסת שאול יהלום בזמנו על המודל האמריקאי.
יהודה אלבז: מה שנאמר על ידינו, שאנחנו נהיה מוכנים לפיילוט, אבל בשביל שפיילוט כזה יוכל לקום, צריך שרשות מקומית, שתרצה לעשות את הפיילוט הזה, תארגן אותו ותיקח אחריות עליו, ואני לא בטוח---
אורלי לוי אבקסיס: בלי עזרה של משרד התחבורה?
יהודה אלבז: אנחנו נעזור.
יהודה אלבז: כל הגורמים, גם המשטרה, גם אנחנו נעזור, אבל מישהו צריך לקחת אחריות על פיילוט כזה.
דני דנון: אז מר רון מוסקוביץ מתחייב להביא לנו רשות ש---
אורלי לוי אבקסיס: מה זה אומר מבחינתם ומה זה האחריות שלהם?
ג'קי לוי: אני רוצה לחזק.
ג'קי לוי: הנושאים למעשה שרשמתי כבר הועלו על ידי הרשות, אבל יש לנו בעיה ואולי בעזרת הוועדה הזאת נצליח להתקדם בנושא, וזה קבלת גיליון הרשעות של נהגים מקצועיים.
ג'קי לוי: היום יש איסור, משרד המשפטים אסר על קציני הבטיחות לבקש גיליון הרשעות.
דני דנון: גם תעבורתי?
ג'קי לוי: גם תעבורתי.
ג'קי לוי: נכון להיום כשקורית חלילה איזה תאונה הנהג עם כך וכך עברות וקצין הבטיחות חסר אונים, הוא לא יודע, הוא לא מודע ואין לו אפשרות להגיע לרקורד שלו, לעבר שלו.
יהודה אלבז: הנהג צריך להסכים.
ג'קי לוי: גם לא.
ג'קי לוי: אסור לו לבקש, ברגע שאתה מבקש ממנו להביא לך, גם אם אתה מסכים, הוא עובר עברה.
קריאה: חלם, פשוט חלם.
יהודית כ"ץ: חלם שאין דוגמתו כבר 19 שנים.
דני דנון: '
דני דנון: בטרם' רשמו שהיום דורשים מהנהגים שהם יביאו אישור על אי ביצוע עברות תנועה חמורות.
ג'קי לוי: בניגוד לחוק.
ג'קי לוי: אסור לבקש.
ג'קי לוי: כתוב בתקנה שאסור לבקש ממנו.
ג'קי לוי: לכן אני אומר, צריך את עזרת הוועדה מול משרד המשפטים, זה יעזור לנו מאוד.
רון לוינגר: זו מגבלה בחוק הגנת הפרטיות, עושים ניסיונות כל הזמן, גם המשטרה תומכת וגם כל הגופים רוצים לשכפל את מה שהיה בחוק למניעת עברות מין, ששם עשו דבר דומה, אבל הבעיה בזה, בגלל הכמויות---
אורלי לוי אבקסיס: אבל מי שעובד עם ילדים, אנחנו מחריגים אותו מהחוק הכללי.
רון לוינגר: נכון, אבל זה חייב להיות דרך רשות שלטונית ולא מצאנו את הדרך לעשות את זה, בגלל ההיקפים הגדולים.
אורלי לוי אבקסיס: כל מי שעוסק בעבודה עם ילדים צריך להביא את האישורים הרלוונטיים האלה, אז אולי על אותו---
דוברת: נהג ציבור בכלל.
אורלי לוי אבקסיס: אני מדברת על עברות מין ששם צריך להביא תעודה מהמשטרה.
אורלי לוי אבקסיס: אז אולי דרך אותו מסלול אפשר לנסות---
דני דנון: הנקודה הובנה, אנחנו נתייחס אליה.
ג'קי לוי: אני רוצה להמשיך ולחזק את מה שמר מאיר אלרם כבר הזכיר.
ג'קי לוי: יש לנו בעיה בהיסעים בעיקר במגזר החרדי ובמגזר הלא-יהודי.
ג'קי לוי: אין תחבורה ציבורית, מסיעים ברכבים פרטיים, הנהגים לא מורשים, הרכבים לא מורשים וקטסטרופה שם.
ג'קי לוי: דבר נוסף, לגבי השלטון המקומי, מה שהזכיר המנהל הכללי, יש תפקיד של קצין בטיחות בכל רשות מקומית.
ג'קי לוי: בכל רשות שיש קצין בטיחות, אחד מהתפקידים שלו זה לוודא שהרכבים תקינים ויש לנהגים אישורים וזה מתבצע ברשויות.
ג'קי לוי: ברשות שהזכרת קודם אין, לצערי, קצין בטיחות, ולכן לא היה מי שיבדוק.
רון מוסקוביץ: אנחנו מדברים על בדיקה מכנית.
ג'קי לוי: לא, בדיקה מכנית זה קצין בטיחות, שיש לו גם את הכישורים האלה.
ג'קי לוי: לגבי אותם ממונים, לבדוק לפחות את המסמכים, לוודא שיש לנהגים את כל הרישיונות.
יהודה אלבז: שאלה.
יהודה אלבז: אפשר להסמיך את קציני הבטיחות של הרשויות המקומיות בסמכויות פיקוח?
ג'קי לוי: ודאי, הם עושים את זה.
ג'קי לוי: אחד מהתפקידים בחוק הוא לוודא שהקבלנים או..
ג'קי לוי: דרך אגב, בתחילת שנה הם מעבירים אליי את כל השמות של הזכיינים, מקבלים ממני רשימה איזה חברה מסודרת, למי יש קצין בטיחות, למי יש רישיון משרד והכל.
ג'קי לוי: הם ביום יום עושים גם ביקורות פתע, הוא מגיע ליד בתי ספר, קייטנות וכך הלאה, הוא בודק מדגמית, אם האוטובוס לא בסדר.
ג'קי לוי: .. אני ראיתי ארבעה אוטובוסים ששלחו.
ג'קי לוי: הגיעו לטיול שנתי ו'אחורה פנה', והביאו אוטובוסים אחרים.
רון מוסקוביץ: לפעמים הוא חונה על מעבר חצייה.
ג'קי לוי: יש לך פקחים ברשות, שירשמו דוח.
ג'קי לוי: קצין הבטיחות הוא לא שוטר.
שלומית כ"ץ: אבל קצין בטיחות לא מפקח על הנהגים?
ג'קי לוי: כן.
שלומית כ"ץ: אז מה הפיקוח על הנהג?
ג'קי לוי: אכיפה, מבחינת האכיפה.
אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שזה לא באמת חיסכון, כמו זה שהם מעדיפים שהילד שלהם יהיה עם עוד שלושה ילדים ואז כך יראו שכולם יורדים, והאבא, שהוא אחד מההורים, יפקח---
ג'קי לוי: לא יודע, להפנות תשומת לב ההורים האלה שיידעו שהילדים האלה מוסעים בניגוד לחוק.
ג'קי לוי: יכול להיות שזה אולי יותר זול, אבל זה לא בטוח.
אבי גור: אני רוצה להגיד שמר רותם זהבי, הנציג של משרד החינוך, ומר רוני לוינגר, אלה שני אנשי ביצוע מעולים ואם שניהם אומרים לך כאן בישיבה שהם מוכנים לקדם את הנושא, השאלה אם אנחנו מקימים ועדת משנה או צוות שיעבוד, כי נראה לי שהם יכולים לקדם את הנושא אם תהיה מסגרת מסודרת ותמיכה של הוועדה לנושא הזה.
אבי גור: זה דבר אחד.
אבי גור: וכמו שמר יהודה אלבז אמר, יש קלות ממש גדולה.
אבי גור: יש דוחות של ה-OECD, אין שום בעיה גם בתחום הזה.
אבי גור: אני מבטיח שברגע שנדע את מיקומנו, כמו במתמטיקה, בתחום הזה, הדברים ישתפרו.
אבי גור: אני אתן רק את ראשי הפרקים שלנו, שימוש בטכנולוגיה למניעת תאונות, חובת מלווה מבוגר ברכב, הקפדה על איכות הנהגים וקציני הבטיחות, פעילות הסברה להעלאת המודעות בקרב ההורים, זה מה שכבודו אמר, עצומה ציבורית שאנחנו מתחילים אותה היום.
אבי גור: אנחנו מתכוונים להעניק פרסים ותעודות, ביחד עם חלק מהגורמים שנמצאים פה מסביב לשולחן, הוקרה לנהגים איכותיים, הוקרה למנהלי בתי ספר ולמורים ואחרים שהוכיחו הצטיינות בשמירה על ילדינו בהסעות מידי יושב ראש הארגון, מר איציק מימון, ונציגי משרדי הממשלה והארגון, כל שנה בחודש אוגוסט, וזה מר רותם זהבי יודע, אנחנו מתכנסים לדוח הבטיחות של המוסדות בנושא הבטיחות.
דני דנון: תודה, אני חייב להתכנס.
אבי גור: אני מזמין אותך לטקס.
דני דנון: נבוא.
אורלי לוי אבקסיס: כמובן אני רוצה להודות לך על ההתכנסות זאת, במיוחד ביום הזה ואני שמעתי פה תמימות דעים בין כל נושאי המשרה של המשרדים השונים, של השלטון המקומי, ויש פה רצון לשיתוף פעולה ואני חושבת שכאשר אנחנו נרים את הנושא הזה, אז תמליצו לשרים שלכם ליישם את זה ולהצביע בעד, כי הכי חשוב, אם לא יהיו לנו את האצבעות בוועדת השרים לענייני חקיקה, אז כל המאמץ שלנו פה ייפול.
אורלי לוי אבקסיס: בסופו של דבר השרים ממליצים בעקבות המלצות של נושאי התפקיד אצלם במשרד.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אני באמת רוצה להגיד שאני מברכת מאוד את היוזמה של חבר הכנסת דנון, לגבי הנושא של להעתיק את המודל האמריקאי.
אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת שדברים כאלה אורכים זמן, וגם בגלל שהם עולים כסף, אז חשבתי איפה אנחנו יכולים לתקוף את הנושא וגם ביקשתי מחבר הכנסת דני דנון להצטרף אליי להצעת חוק , כי לפעמים באמת הבעיה היא בגורם האנושי.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נתקן תקנות, אנחנו נשים כל מיני אילוצים כאלה ואחרים וננסה לשים חישוקים, ותמיד יהיו כאלה שיפרצו אותם.
אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו מסתכלים על רוב התאונות ורוב התאונות הקטלניות שבהם ילדים מעורבים, זה בשלב ההורדה וההעלאה שלהם, ואני חשבתי שאם אנחנו נפגע באופן...
אורלי לוי אבקסיס: לפעמים העונש הכספי מרתיע הרבה יותר מעונש מוסרי, או מאיזה שהוא ערך שאנחנו באים איתו לאנשים.
אורלי לוי אבקסיס: רציתי להחריג את הנושא של העברות, כי אתם יודעים, יגידו 'יש חוק שכל מי שעוצר במקום שלא מיועד להורדה ולהעלאה של נוסעים, יש קנס כזה או אחר ואפשר לפקח על זה'.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שיידע כל נהג וכל מפעיל של הסעות שהוא ישלם קנס מוגדל במקרה שייתפס מוריד ילדים ואולי כדאי שהמשטרה תפקח ובשעות מסוימות יהיה שוטר או פקח דווקא באזורים של בתי הספר לבדוק מה קורה עם ההסעות.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר נעצרים הוא קצת ממהר בזמן, הוא לא תמיד עוצר קרוב לשפת המדרכה, הוא לא תמיד נכנס למפרץ, לפעמים הילדים עוצרים ויורדים במקומות לא...
אורלי לוי אבקסיס: הצעת החוק שלי מדברת על פי 4 מהקנס המוטל היום על מי שעוצר למטרה של העלאה והורדת נוסעים במקום שלא מיועד לכך, ועל שלילת רישיון של הנהג שעובר את העברה ושל החברה המסיעה.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שיישלל להם הרישיון להסיע ילדים בכלל.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שכשיש סנקציה כזו וכשהיא פוגעת בכיס של האנשים, גם החברה תתחיל לתפוס את הנהגים שלה, כי יהיה לה אינטרס כלכלי לדאוג שהדברים יתרחשו כמו שאנחנו רוצים שהם יתרחשו.
אורלי לוי אבקסיס: הייתי שמחה שבינתיים, בהצעת החוק המקדמית הזו, עד שבאמת נפתור את הבעיה של המודל האמריקאי וההצעות האחרות, זה לא עולה כסף למשרד האוצר, זה אולי יכניס כסף למשרד האוצר ואולי פה יהיה קל להעביר את זה ואחר כך זה גם יכשיר את הדרך לגבי טיפול קצת יותר מעמיק בנושאים האחרים.
אורלי לוי אבקסיס: זה ממש כאילו אולי לחפור איזה---
קריאה: כשאתה חוקר תאונה, אתה בודק מה הגורמים לזה וסביב זה תפיק לקחים.
קריאה: את לא נוגעת בגורם המרכזי.
אורלי לוי אבקסיס: הגורם המרכזי הרבה פעמים זה שהם נעצרים לא במקום המיועד, לא במפרץ, והילדים נאלצים לרדת או באמצע הכביש או צריכים לחצות כביש, או שפשוט זה לא על שפת---
קריאה: אם יש מקום מיועד.
אורלי לוי אבקסיס: אז צריך שיהיו מקומות מיועדים.
יהודית כ"ץ: רוב התאונות הן ליד הבית, ברחובות הקטנים, אין שם שום אכיפה, אין מקום, אף אחד איננו.
אורלי לוי אבקסיס: אין שם מפרצים, אין מקומות לתחנות אוטובוס?
אורלי לוי אבקסיס: אין שם שפת מדרכה?
אורלי לוי אבקסיס: לפחות הדברים המינימליים?
יהודית כ"ץ: זה לא ליד בתי הספר, רוב התאונות הן לא ליד בתי הספר.
אורלי לוי אבקסיס: אז בואו ניתן להם אישור להיות עבריינים.
יהודית כ"ץ: לא, זה לא עניין של עבריינים, צריך לפתור את הבעיה בלי עבריינות, בלי הקנסות.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שכשאתה נוגע בכיס של האנשים, אז יותר קל אחר כך גם למנוע תופעות אחרות.
יהודית כ"ץ: את נגעת בנקודה שעד עכשיו לא העלו אותה, זה ההשלכה על החברה.
יהודית כ"ץ: היום צריך לחוקק חוק שהחברה גם ניזוקה, ולא להגיד, כמו שאני מקבלת טלפון הביתה 'פיטרנו את הנהג'.
יהודית כ"ץ: שמחת זקנתי, פיטרתי את הנהג.
יהודה יהודה אלבז: לסמן מקומות זה להפסיד מקומות חנייה.
אורלי לוי אבקסיס: אז מה אתה אומר, שאנחנו לא נוריד אותם ליד שפת מדרכה?
יהודה יהודה אלבז: לא, אני אומר שכן, רק שבשביל זה הרשות צריכה לוותר על מקומות חנייה ולהקדיש מקום להעלאה והורדת ילדים.
אורלי לוי אבקסיס: ליד בתי הספר גם ככה יש מקום, לפחות בנושא הזה אפשר להבטיח את זה.
אורלי לוי אבקסיס: בשכונות, שיהיה---
חנה דושיבסקי: אני רוצה להגיד שני דברים קטנים.
חנה דושיבסקי: השנה זה אחד מהנושאים הלוהטים ביותר במועצה, אנחנו מקבלים אלפי פניות מרחבי המדינה וכל הפניות על אותו נושא, הסעות.
חנה דושיבסקי: הפניות מגוונות ורבות ואני רוצה להביא רק שתי דוגמאות קטנטנות.
חנה דושיבסקי: דבר שני, מתקשרים אליי הורים מבאר שבע, שכונה חדשה, מרוחקת קצת, שמטבע הדברים זו שכונה זולה יחסית והחליטה עיריית באר שבע לקראת 28 לאוגוסט לבטל את ההסעה של התלמידים מהשכונה הזאת, כי בשכונה הזאת אין בתי ספר והעירייה החליטה לבטל את ההסעה.
חנה דושיבסקי: במקום ההסעה העירייה עושה דבר כזה; היא נותנת שני קווי אוטובוס אגד רגיל, בקצב יותר מהיר, כל עשר דקות בערך בבוקר ובזמן ההגעה מבית הספר.
חנה דושיבסקי: דבר שני, כמו שאמר הנציג של השלטון המקומי, יש מגמה, בגלל העלויות, לבטל הסעות התלמידים הרגילים והעירייה הולכת לפתרון יותר זול.
חנה דושיבסקי: אכן זו עברה פלילית להשאיר ילד מתחת לגיל שש ללא השגחת מבוגר והילדים האלה, ללא שום השגחה של שום מבוגר, עולים עם כרטיס אגד לאוטובוס.
חנה דושיבסקי: אתם אומרים שנהג אוטובוס אגד עוד לא הרג ילדים.
חנה דושיבסקי: אל"ף, אני חושבת שזה עניין של זמן בלבד.
חנה דושיבסקי: בי"ת, אני חושבת שאם מישהו מכם נסע לאחרונה באוטובוס של אגד, הוא אולי יודע שהאוטובוס לפעמים עוצר פתאום, לפעמים יש כל מיני מצבים בכביש, ילד בן שש לא מסוגל להחזיק את עצמו בתוך האוטובוס הזה.
חנה דושיבסקי: גם ילד בן שמונה לא.
חנה דושיבסקי: אנחנו לא יודעים כמה ילדים נפצעים בתוך ההסעות האלה.
דני דנון: אני אשמח שתרשמי לך לקבל מכם גם נייר עמדה בנושא של האחריות הפלילית מתחת לגיל שש, כי זה נושא שנאמר פה, שווה לבדוק אותו, ללמוד אותו ואנחנו נטפל בו.
יהודה סקר: כמו שראיתם בתמונות ובהסברים, שליש מהתלמידים בירושלים---
דני דנון: אין לכם הסעות, אז אין בעיות, מר סקר.
יהודה סקר: לא, אבל נהרגים ילדים.
יהודה סקר: במקרה האחרון נהרגה ילדה בת שלוש ובאותו יום היו שלושה מקרים, עוד ילד נפצע אנושות, שעד היום הוא מונשם, ועוד ילד בן 12.
יהודה סקר: גם ההורים צריכים רישיון להיות הורים, באותו ערב מצאו שני ילדים בני 3 בתוך האוטו, שכחו אותם באוטו.
יהודה סקר: על זה אנחנו לא מדברים.
יהודה סקר: אי אפשר, רבותיי, להסיע ילדים באוטובוס ובתחבורה ציבורית.
יהודה סקר: אדוני היושב ראש, לא ייתכן שילד משכונת מוסררה צריך להגיע לבית ספר בנווה יעקב באוטובוס ציבורי וזורקים אותו בכביש מספר 1, זה לא יכול להימשך.
יהודה סקר: חייבת להיות פה החלטה.
יהודה סקר: אגב, על כל הסעה, על כל שקל שהעירייה מקבלת, משרד החינוך מעביר שקל.
יהודה סקר: בירושלים, אין הסעות עד להודעה חדשה.
יהודה סקר: תודה רבה, אדוני.
נועם עזרא: המודל האמריקאי, אמרו לנו שהוא עולה כסף, מחומר שאני קראתי בנושא הוא דווקא לא עלה יותר כסף, הוא הוזיל את עלויות ההסעה במקומות שהוא עבד בהם.
אורלי לוי אבקסיס: לא, אבל הכנת התשתיות.
נועם עזרא: סך הכל המודל האמריקאי הוא יותר זול או שווה למודל הישראלי, שהוא מודל יקר.
נועם עזרא: יש לנו מודל מאוד יקר פה, לא רק בחיי אדם, בכסף.
נועם עזרא: הוא גם פתר את בעיית המלווים, כי הנהגים שם הם צוות בית הספר.
נועם עזרא: זאת אומרת לנהג יש סמכות של מורה, הוא יכול להעניש ילד, להרחיק אותו מהלימודים.
נועם עזרא: זה אחת.
נועם עזרא: לפתור את הבעיה הזאת, מר אורלב יצא עם הצעת חוק להסדיר את עניין גדיש-מרום בחקיקה, שאם אנחנו נדע שיש תקציב מוסדר להסעות שיגיע לכל הילדים, גם למגזר הערבי וגם למגזר החרדי, אז אנחנו נפתור את הבעיה הזאת, כי הכסף יגיע, כי יחסית למגזרים אחרים באמת המגזר שמפוקח על ידי משרד החינוך שם אין הרבה בעיות.
נועם עזרא: יחסית, אני אומר, אנחנו לא שומעים הרבה תאונות בנושאים האלה, כי שם כן אוכפים את התקנות.
נועם עזרא: הבעיות במקומות שלא אוכפים, כי רמת החאפרים.
נועם עזרא: ..
נועם עזרא: אם המדינה תיקח אחריות בנושא הזה, ואני חושב שאם הוועדה תמליץ לחברי הוועדה לתמוך בהצעתו של חבר הכנסת אורלב להסדיר בחקיקה את נושא הסעות תלמידים.
ג'קי לוי: הערה קטנה.
ג'קי לוי: אני מציע לתקן את ההצעה של חברת הכנסת לוי.
ג'קי לוי: לא לסגור את החברה, כי יש 200 אוטובוסים, בגלל נהג אחד לא יסגרו.
ג'קי לוי: אני מציע להשבית את האוטובוס 30 או 60 יום.
ג'קי לוי: אם האוטו בבעלות החברה, אז היא נפגעת בלאו הכי, ואם זה קבלן משנה, אז על אחת כמה וכמה.
דני דנון: אני מקריא בבקשה את החלטת הוועדה בעקבות הדיון שהתקיים.
דני דנון: הוועדה לזכויות הילד רואה חשיבות רבה בהגברת המודעות והפעילות בנושא בטיחות ילדים בהסעות, ומודה לכל הפועלים בנושא חשוב זה.
דני דנון: הוועדה תבדוק תיקוני חקיקה בנוגע לנגישות לגיליון הרשעות של נהגי הסעות.
דני דנון: הוועדה מחליטה להפעיל מחדש את הוועדה הבין משרדית בראשותו של מר יהודה אלבז, מנהל אגף הסעות, הוועדה לבטיחות בהסעות תלמידים, שתדון ותעקוב אחר קידום הנושא ותרכז נתונים.
דני דנון: הוועדה מאמינה שהעלאת המודעות ופעילות מוגברת בנושא חשוב זה תצמצם את מספר הנפגעים.
דני דנון: מכובדיי חבר הכנסת אורי אורבך, חבר הכנסת אבי דיכטר, חברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס, אדוני ראש העיר קריית גת אבירם דהרי, והעיקר, נערים וילדים.
דני דנון: היום זה היום שלכם.
דני דנון: אנחנו בוועדה מדברים רבות על דברים לא טובים, על אלכוהול, על אלימות, אבל היום זה יום חיובי, יום של עשייה, יום של תרומה לקהילה, ואני שמח שאתם כאן אתנו.
דני דנון: גם עבורכם זה יום נחמד כי אתם לא בבית הספר.
דני דנון: אני מניח שאם היינו מחליטים שביום זכויות הילד לא ילמדו, כל ילדי ישראל היו שמחים.
דני דנון: אני כילד גדלתי בתנועת בית"ר ותמיד ראיתי כסמלים את טרומפלדור, את לוחמי המחתרות, את שמיר.
דני דנון: היום אני אומר לכם שמה שאתם עושים ביום יום, זאת הציונות האמיתית.
דני דנון: הציונות לא זוהרת, היא לא מה שאתם רואים בספרים, אלא התרומה לקהילה, ההתנדבות, הדברים הקטנים שאתם עוזרים בהם ועושים בתנועת הנוער, כל אחד בעולם שלו, והיום הוא שלכם.
דני דנון: אנחנו נדבר מעט ונראה את מה שאתם עושים.
דני דנון: זאת באמת הציונות העכשווית, היום יומית, ועל כך אני מודה לכולכם.
דני דנון: בשם הוועדה לזכויות הילד אני רוצה לומר שכיף לנו היום שגם בכנסת – הגעתם לכאן במיוחד - הכנסת אומרת לכם תודה רבה.
דני דנון: אתם סמל עבור ילדי ישראל ועבור הנוער שברובו הגדול הוא נוער חיובי, נוער נותן, נוער איכפתי ודור העתיד שלנו.
דני דנון: קראתי את הדברים שאתם עושים ואני מחכה לראות גם את הסרטונים.
דני דנון: אני מאמין שמכאן נצא עם בשורה לעוד הרבה ילדים ונערים שמתנדבים והם מחוללי שינוי בחברה הישראלית.
רפאל כהן: תודה רבה לחבר הכנסת דני דנון, יושב ראש הוועדה.
רפאל כהן: רבים מלינים על כך שבני הנוער בעבר היו טובים יותר ואולם ברגע שעלתה היוזמה הזו, שטפו את הוועדה עשרות רבות של יוזמות ברוכות של פרוייקטים מדהימים מכל הארץ שמתקיימים בכוחם של בני הנוער בישראל.
רפאל כהן: ברצוני להציג שישה פרוייקטים שנבחרו בקפידה רבה ושכל אחד מהם מסמן תרומה רבה לסביבה, למדינה, לקהילה שבה חיים ותוך כדי יצירת שינוי והשפעה בקהל בו הם מיושמים.
רפאל כהן: מוריה חזות ומתנאל אביטן.
רפאל כהן: בעקבות הגירוש מגוש קטיף הילדים נעקרו מפעילויות רבות שמילאו את חייהם בישובים השונים.
רפאל כהן: בהדרגה תנועות הנוער חזרו לפעול אך ילדים קטנים מכיתות א' עד ג', לא היה להם לאן לחזור מכיוון שכידוע אין תנועות נוער בגילאים אלו.
רפאל כהן: מוריה ומתנאל שהיו אז רק בני 15, עשו מעשה והקימו תנועת נוער לילדים אלה.
רפאל כהן: התנועה נקראת "עוז" והיא פועלת בישוב ניצן לילדים בכיתות א' עד ג'.
רפאל כהן: לאחר שנתיים של פעילות, כיום משתתפים בה כשבעים חניכים על בסיס קבוע.
רפאל כהן: הסרטון הבא יכול במעט להמחיש לנו את מעשיהם של מוריה ומתנאל.
רפאל כהן: הקרנת סרטון.
רפאל כהן: אני מתכבד להזמין לבמה את מוריה חזות ומתנאל אביטן לומר מספר מלים.
רפאל כהן: בהמשך יוענק להם אות הוקרה על ידי חברי הוועדה ויברך אותם חבר הכנסת דני דנון.
מתנאל אביטן: שלום לכולם.
מתנאל אביטן: אנחנו רוצים לומר תודה רבה לוועדה לזכויות הילד על הוקרת ילדים ונוער שעושים.
מתנאל אביטן: זה מאוד חשוב.
מתנאל אביטן: אנחנו נמצאים היום בחודש כסלו, החודש שמסמל את הניצחון של הרוח, של האמונה, על החומר ובדיוק זה סמל למה שהיה אחרי גירוש קשה שעברנו, אחר כך מעבר לבתי מלון ואחרי כן לאתר קרווילות עם כל הבעיות שקיימות בו.
מתנאל אביטן: באמת קבוצת בני נוער, אחרי כל מה שהם בעצמם חוו ואחרי כן גם חוו בבית – את התסכול של ההורים, את הכעס, את הבעיות באבטלה, את הבעיות הבריאותיות, חוסר ודאות גדול – החליטו להסיר את הכפפה ולקחת אחריות על אחיהם הקטנים שחווים את אותה חוויה.
מתנאל אביטן: כפי שצוין כאן, הילדים היחידים שנשארו בלי תנועת נוער היו הילדים הקטנים והם ישבו כל הזמן בבית, או על המחשב או שראו את התסכול של ההורים ואת כל מה שקורה, והם היו חסרי מעש.
מתנאל אביטן: קבוצת בני נוער אידיאליסטית החליטה להסיר את הכפפה ולהקים את תנועת "עוז".
מתנאל אביטן: תנועת "עוז" היא תנועה ארצית שפרוסה מקריית שמונה בצפון ועד אילת בדרום ויש בה עשרות סניפים ואלפי חניכים.
מתנאל אביטן: הוחלט להקים סניף כזה של התנועה בניצן.
מתנאל אביטן: הייתה חשיבות להקמת הסניף הזה, מעבר להוצאת הילדים מהבית ולעשות להם כל מיני פעילויות חברתיות שלא היו להם.
מתנאל אביטן: מעבר להוצאת הילדים מהבית, מכל התסכול והכעס, היה חשוב מאוד להנחיל להם את הרוח הזאת, את האמונה הזאת שינקנו מגוש קטיף במשך שנים שם גדלנו במשך שנים על אמונה על ערכי התורה והארץ, לעשות ולבנות ולא לשבת בחיבוק ידיים ורק לקבל ולומר שאין לנו.
מתנאל אביטן: הרבה פעמים הצטיירנו בתקשורת כמסכנים, ככאלה שאין להם, ככאלה שחסר להם, ככאלה שתמיד רוצים כסף, רוצים פיצויים ורוצים ורוצים.