GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי בוני: כך נקבע בחוק.
אורלי בוני: רק לגבי מבנה קיים.
אורלי בוני: לא לגבי מבנה חדש.
אורלי בוני: יש כיום 80 רכזי נגישות בכל שירותי הבריאות, בקופות החולים.
אורלי בוני: יש ועדות נגישות לכולם.
אורלי בוני: יש לקופת חולים כללית כמו למכבי ועדת נגישות ארצית.
אורלי בוני: הם עובדים, הם עושים סקרים ארציים של כל השירותים שלהם היום ואיפה שאפשר לשנות משנים.
אורלי בוני: איפה שלא אנחנו עובדים על תקציבים בעניין.
אורלי בוני: זקוק לזה תקציב מאוד מאוד גדול והתקציבים שאנחנו מקבלים לשיפור העניין הוא מאוד זעום.
אורלי בוני: כל שנה מקבלים כמה מיליונים שמספיקים לפרויקטים מאוד מצומצמים.
דני דנון: I want to translate briefly.
דני דנון: 2006 we passed the law in the Knesset.
דני דנון: The Ministry of Education is doing a better work on that issue and by November they will put the guidelines to implement the law.
דני דנון: There were some complaints about the medical services.
דני דנון: There is no access for children and adults.
דני דנון: We heard from the lady from the Ministry of Health that within a month they will publish the guidelines for making it more possible.
דני דנון: One thing that bothers me as a committee member that they have only until 2018 to finish the process.
דני דנון: And we find it too long.
שמואל חיימוביץ: צריך להדגיש שזה תהליך רב שלבי.
שמואל חיימוביץ: זה לא שהכול יונגש בשנה האחרונה.
דני דנון: למה זה?
דני דנון: בגלל תקציב?
אורלי בוני: משרד הבריאות אחראי.
אורי אורבך: זה רק משרד הבריאות?
שמואל חיימוביץ: בחוק השוויון הגדירו שלביות שונה למגזרים שונים לפי המורכבות והקושי בהנגשה.
שמואל חיימוביץ: יש שלבים מסוימים לגורמים פרטיים, יש שלבים אחרים לגורמים ציבוריים.
שמואל חיימוביץ: בתוך הגורמים הציבוריים לבריאות וחינוך יש הגדרות נפרדות.
אורי אורבך: עד 2018 זה בריאות וחינוך?
שמואל חיימוביץ: אני כרגע לא זוכר בעל פה אבל אם זה נאמר כאן הרי זה מבוסס.
שמואל חיימוביץ: ברגע שיהיו תקנות להנגשת מקום קיים בכפוף לתקנות האלה אפשר יהיה לאכוף דרך רישוי עסקים.
דני דנון: אני הבנתי את משרד החינוך.
דני דנון: הבנתי את משרד הבריאות, את משרד התחבורה.
דני דנון: מה קורה עם שאר הדברים שלא נופלים במשרדים האלו מבחינת תקנות?
שמואל חיימוביץ: חלק מהתקנות כבר הוגשו לועדת הכנסת.
שמואל חיימוביץ: תקנות מקום קיים מונחות אצלכם.
שמואל חיימוביץ: ויש תקנות נגישות שירות.
שמואל חיימוביץ: שזה שני אלמנטים מאוד חשובים ומשליכים גם על תקנות אחרות.
שמואל חיימוביץ: בכלל תהליך החקיקה הוא מאוד מורכב כי יש התניה בחוק השוויון עצמו שחלק מהדברים יופעלו ברגע שיהיו תקנות.
שמואל חיימוביץ: בהעדר תקנות למרות שזה כתוב בחוק יש קושי ליישם את זה.
שמואל חיימוביץ: העיכוב בקביעת התקנות האלה יוצר לנו בעיה מאוד גדולה באכיפה מטעם נציבות השוויון כדי לקדם את הדבר הזה מול השטח.
שמואל חיימוביץ: אנחנו למשל התחלנו אכיפה בתחום שכבר יש לנו תקנות וזו נגישות התחבורה הציבורית.
שמואל חיימוביץ: אלה תקנות שהותקנו עוד ב-2003 ואכן באוטובוסים עירוניים 70% מהרכבים ותתקן אותי הנציגה של משרד התחבורה אם אני טועה, כבר הם אוטובוסים שמאפשרים שימוש גם על ידי מתנייד בכיסא גלגלים.
שמואל חיימוביץ: יש בעיה בהפעלה וביישום של הדבר הזה.
אילן גילאון: המדרכות לא מתאימות.
נעמי מורביה: לא נותנים לנכים לעלות על האוטובוסים האלה.
שמואל חיימוביץ: יש לנו בעיה עם היישום בפועל כי מורכב לא רק מהאוטובוס הנגיש אלא גם מהנכונות של הנהג לתת את השירות, מהיכולת שלו להתקרב למדרכה כשמישהו מפריע להיכנס לתחנה ולפעמים לא מתקרבים לרציף גם כשיש אפשרות להיכנס.
שמואל חיימוביץ: ועוד אלף ואחת סיבות.
שמואל חיימוביץ: וכמובן ילד עם מוגבלות שרוצה לנסוע באוטובוס היום לכאורה יש רכבים מתאימים.
שמואל חיימוביץ: אחוז גבוה מהאוטובוסים הם נגישים ורק לאחרונה משרד התחבורה יוצא עם תוכנית הנגשה שהוא היה אמור להפיק אותה כבר ב-2004 תוכנית שמנחה את כל הגורמים בתוכנית רב שלבית להשלים את ההנגשה כך שיהיה ברור איפה צריך לעשות קודם ואיפה אחר כך ואפשר יהיה לאכוף גם כן את הדבר הזה.
תומר רבינוביץ: אין ספק שאם נהג אוטובוס היה לומד בכיתה בתיכון עם ילד נכה אז הוא גם היה עוצר לו גם עשר שנים אחר כך בתחנת האוטובוס כי הוא היה יודע איך מתנהלים עם זה.
תומר רבינוביץ: זה בא מבורות.
תומר רבינוביץ: זה לא חלילה מאיזו כוונה רעה.
תומר רבינוביץ: אם אפשר עוד דבר שהעברתי למשרד החינוך.
תומר רבינוביץ: חלק גדול מהתקציב שלנו הולך על הסעות.
תומר רבינוביץ: אני מניח שגם אצל משרד החינוך חלק גדול מהתקציב של חינוך מיוחד הולך על הסעות.
תומר רבינוביץ: זה הרבה יותר מורכב מהסעות של ילדים לא נכים.
תומר רבינוביץ: לפחות פה בירושלים אנחנו נתקלים בקצת קיבעון מצד זה שלפעמים אם יש ילדים שנוסעים מבית ספר לפעילות אצלנו אין אפשרות לשחק עם ההסעות.
תומר רבינוביץ: זאת אומרת ההסעה של בית ספר מוכנה לקחת אותם רק לבית ספר.
תומר רבינוביץ: אנחנו צריכים להזמין הסעות פרטיות.
תומר רבינוביץ: זה מכפיל עלויות לכולם.
תומר רבינוביץ: אני אהיה שמח אם משרד החינוך היה יכול לגלות איזושהי התגמשות בעניין הזה, כן לשלב ידיים איתנו, עם ארגונים אחרים כי זה פשוט כסף שנזרק.
תומר רבינוביץ: זה הסעות כפולות על אותו ילד.
אבי גור: אני מציג כאן את ארגון הארצי ואנחנו הגשנו עתירה שאחד הנדבכים היותר חזקים שלה זה ניהול כרטיס הבריאות של התלמיד.
אבי גור: זה מקום שבו יש תשובה לכל תלמיד לגבי המחלה שלו, הפציעה שלו, הנכות שלו.
אבי גור: שם צריכה להיות ההתייחסות הרפואית והפתרון של מערכת החינוך על ידי מנהל בית הספר, המורה והמחנך.
אבי גור: זכינו היום בשלב בינים בהחלטה שמשרד החינוך אמור להעביר לנו את כל המידע שיש בידו כרגע ולאחר מכן יתקיים הדיון בחודש הבא.
אבי גור: אבל יותר מזה הבעיה העיקרית כמו שנאמר פה מקודם השלטון המקומי.
אבי גור: 140 רשויות מתוך 240 רשויות נמצאות במצב כספי קשה.
אבי גור: אם אנחנו רוצים לקדם את הנושא הזה של הנגישות אנחנו חייבים להקים איזשהו צוות, תת צוות שיתייחס לעניין.
אבי גור: אני אתן דוגמה.
אבי גור: אני למשל ביחד עם משרד החינוך הגענו לועדת כספים ודאגנו שנושא מסוים יקבל אישור כך שהכסף שמועבר לרשות לא ייטבע בים של המינוס.
אבי גור: יש אפשרות טכנית לעשות את זה.
אבי גור: אני מוכן גם לסייע לוועדה.
אבי גור: אני רוצה להגיד מילה נוספת לגבי מה שאיריס אמרה.
אבי גור: בקיצור.
אבי גור: הנושא של עיוורון צבעים אם לא יהיה שילוט שיתייחס לנושא הזה אלפי ילדים ואלפי מורים ואלפי עובדים בתוך בית הספר לא יוכלו לדעת לאן להגיע וכנ"ל בבתי חולים ומקומות אחרים.
אבי גור: הכנסת יכולה לשמש דוגמה.
אבי גור: ולמה?
אבי גור: מכיוון שיש את התמונות של כל חברי הכנסת.
אבי גור: זו הנגישות שלי או של הילד לדעת אם חבר הכנסת נמצא.
אבי גור: כיום האינדיקציה היא צבעונית.
אבי גור: אם האינדיקציה תהיה בעזרת סימון פלוס זה גם ייתן מימד חיובי לחבר הכנסת וזה גם יאפשר למי שהוא עיוור צבעים לראות שהוא נמצא.
דני דנון: בבקשה אורי אורבך אחרון הדוברים.
אורי אורבך: אני שומע פה שעד 2018 יפתרו כל הבעיות.
אורי אורבך: זה אומר שבשנת 2014 יבואו לפה כדי לבקש דחייה והארכה לעוד עשר שנים.
אורי אורבך: רק בשביל לקבל פרופורציות רק לפני שבועיים הוחלט שבברזיל תהיה אולימפיאדה.
אורי אורבך: כלומר המדינה מכינה את עצמה לאולימפיאדה לאנשים שזה בדיוק ההיפך ממוגבלי תנועה.
אורי אורבך: ב-2016 יהיה הכול מושלם.
אבי גורי: צמוד לכך אולימפיאדה יש אולימפיאדת נכים.
אורי אורבך: מקימים חצי מדינה בכל הרבה שנים.
אורי אורבך: יכול להיות שצריך פה שר לענייני הנגשה.
אורי אורבך: כמו שיש היטלי מים לקרוא להיטל הנגשה.
אורי אורבך: אגרת הנגשה.
אורי אורבך: יש שרים פה לתיקון השירות הציבורי.
אורי אורבך: יש פה שרים לכל מיני נושאים שעד עכשיו אנחנו עוד מחפשים את ההגדרה שלהם.
אורי אורבך: יכול להיות שאיזה סגן שר לפחות לענייני הנגשה.
אורי אורבך: לקחת את זה כפרויקט לאומי או בתוך משרד הבריאות או במשרדים אחרים יכול לקצר תהליכים שלא נצטרך לחכות עד 2018 כי ברגע שקובעים תאריך רחוק מדי אז הוא נדחה.
אורי אורבך: מה שיש לנו למחר אנחנו עושים אותו היום.
אורי אורבך: מה שלעוד עשר שנים אנחנו נעשה אותו בעוד שלושים שנה אם בכלל.
אורי אורבך: פה צריך אולי בתיקון החקיקה של תאריך היעד יכול להיות שנראה כבר את הסוף אחרת לא יהיה לזה סוף פעם.
דני דנון: We thank the guests, the delegation from Canada for joining the committee.
דני דנון: ההחלטה של הוועדה היא שנגישות לילדים עם מוגבלות היא זכות בזמן שמעוכבות התקנות הילדים סובלים.
דני דנון: הוועדה קוראת למשרד החינוך להגשים את נושא התקנת התקנות בהקדם ורשמה לפניה את התחייבות להשלים את התקנת התקנות עד סוף נובמבר 2009.
דני דנון: קוראת לשאר המשרדים להשלים את התקנת התקנות בהקדם, לעקוב אחר ביצוע התקנות.
דני דנון: הוועדה רואה בחומרה שנציג מרכז השלטון המקומי לא נמצא בישיבת הוועדה.
דני דנון: מכיוון שכשלים רבים הקשורים לחוק נמצאים בידי השלטון המקומי.
דני דנון: אני מודה לכל האורחים שהגיעו.
דני דנון: אנו נמשיך, אילן, לעקוב ביחד.
דני דנון: הנושא של הילדים קשור לנושא שאתה מטפל, לעקוב אחרי הנושא הזה.
דני דנון: אני מודה לכל האנשים .
דני דנון: שלום לכולם, סליחה על האיחור.
דני דנון: אני מתכבד לפתוח את הישיבה של הוועדה לזכויות הילד בנושא תנאי העסקתן של המטפלות במשפחתונים.
דני דנון: זה נושא חשוב, שכבר דנו בו בוועדה.
דני דנון: אפתח ואומר שיש פה שני טיעונים חשובים.
דני דנון: טיעון אחד אומר שצריך לפקח על כל מסגרת שבה נמצאים ילדים, שיהיו תנאי סף ולא יקרו מקרים חריגים, שאנחנו נחשפים אליהם מדי פעם בתקשורת.
דני דנון: הטיעון השני אומר שיש היום אלפי משפחתונים שעושים עבודתם נאמנה, ופיקוח כזה יפסיק את יכולתם לעבוד במגזרים מסוימים.
דני דנון: יש גם את נושא עלות הפיקוח – מי יישא בעלות ועל מי ייפול הנטל.
דני דנון: יש הצעת החוק, שעמדת ממשלת ישראל כרגע היא לא להחיל עליה דין רציפות.
דני דנון: אני מבין שאין פה נציג של משרד התמ"ת – זה חמור ביותר.
דני דנון: משרד התמ"ת שינה את דעתו והיום יש לו כיוון חדש בנושא הפיקוח על המשפחתונים.
דני דנון: קודם כול, אני רוצה להודות למי שהגיע, ומודה לחברת הכנסת שלי יחימוביץ, שהצטרפה.
דני דנון: את ממציעי החוק?
שלי יחימוביץ': לא רק שאני לא מציעה אותו, אני מסתייגת ממנו – לא מכוונותיו, אבל מהפרקטיקה של החוק.
שלי יחימוביץ': בין היתר, בגללי הוא לא עבר בכנסת הקודמת, ואני מאוד מקווה לתרום את חלקי גם הפעם כדי שהוא לא יעבור.
דני דנון: הנושא הובהר.
דני דנון: אני מבקש מהמרכז למידע לקבל סקירה קצרה על הנושא, מה היה בחוק הקודם והאם התמ"ת שלחו לכם עמדה חדשה.
אליעזר שוורץ: לא התעסקנו בנושא החקיקה.
דני דנון: אז תנו לנו סקירה קצרה.
אליעזר שוורץ: לפני כשנה, לקראת הדיון הקודם שהתקיים בנושא, התבקשנו להכין מסמך שמנסה לבחון את העלויות של הפעלת המשפחתונים אל מול ההכנסה משכר הלימוד שנגבה מההורים ומהשתתפות המדינה.
אליעזר שוורץ: מהממצאים שלנו לפני שנה ומהעבודה שנעשתה מאז במשרד רואי חשבון, שנשכר על-ידי משרד התמ"ת לשם כך, עולים נתונים די זהים והוויכוח הוא בשוליים – או בפרשנות של מה צריך להחיל בתור הוצאה או האם זה שקל יותר או שקל פחות משכר המינימום.
אליעזר שוורץ: גם משרד רואי החשבון שנשכר לבדוק וגם אנחנו הגענו למסקנה שגם אם הן עוברות את שכר המינימום אז זה ברמה של שקל או משהו דומה לשעה.
אליעזר שוורץ: הדיון צריך להיות ברמה הרבה יותר עקרונית, והנקודה הכי חשובה כרגע, בטווח הקצר לפחות, זה איך מעדכנים בכל שנה את שכר הלימוד במשפחתונים.
אליעזר שוורץ: קיים היום מודל לעדכון שכר הלימוד במעונות במשרד התמ"ת, ובהתאם למה שהחליטו לגבי המעונות גוזרים לגבי המשפחתונים, בניכוי רכיבים שלא רלוונטיים למשפחתונים.
אליעזר שוורץ: דיברו על זה שאחרי הבדיקה של המשרד רואי החשבון יבנו מודל מיוחד לעדכון שכר הלימוד במשפחתונים, שגם אם לא ישתנה שום דבר בתנאי ההעסקה הקיימים היום, לפחות יהיה מודל ייחודי והוא ישקף את העלויות האמיתיות.
אליעזר שוורץ: בסופו של דבר, ממה שאני מבין, עוד לא בנו את המודל הזה, יכול להיות שהוא נמצא עדיין בשלבי הכנה.
אליעזר שוורץ: אבל בכל מקרה, השנה החליטו להעלות את שכר הלימוד במשפחתונים ב-6.5%, אבל עד כמה שזכור לי, המדד - - -
דני דנון: מה השכר הממוצע של מטפלת היום?
אליעזר שוורץ: אין פה שכר, מכיוון שמדובר על שכר לימוד שמכניסים.
אליעזר שוורץ: ההכנסות משכר לימוד הן בסביבות 7,000 שקלים, 8,000 שקלים – תלוי בהרכב המעון, תלוי כמה ילדים וכמה תינוקות, כי יש הבדל בשכר הלימוד, ויש גם הוצאות.
אליעזר שוורץ: אחרי שמנכים את ההוצאות, מה שנשאר לה זו ההכנסה שלה.
אליעזר שוורץ: יש פערים גם בהוצאות.
אליעזר שוורץ: אנחנו תמחרנו את ההוצאות הממוצעות בסביבות 2,400 שקלים, במחירים של השנה שעברה.
אליעזר שוורץ: הייתה התייקרות מדד של 4%-4.5% בשנה האחרונה, אבל אני מתאר לעצמי שהפערים בין ההכנסות להוצאות לא השתנו בשנה האחרונה.
אליעזר שוורץ: כלומר, הייתה תוספת ריאלית של 2% לשכר הלימוד ולהכנסות של המטפלות בשנה האחרונה.
אליעזר שוורץ: תמחרנו את זה בשנה שעברה ביחס לשעות העבודה.
אליעזר שוורץ: אם משרה ממוצעת במשק היא עד 190 שעות, אז המטפלות מועסקות כ-210 שעות וצריך לשקלל את העלות של שעה נוספת.
אליעזר שוורץ: הכנסנו את זה, ואחרי השקלול של שעה נוספת הן עדיין מרוויחות פחות משכר המינימום.
אליעזר שוורץ: זאת אומרת, גם אם היינו אומרים שנישאר בשיטה הקיימת, עדיין צריך לבחון איך צריך לגרום לכך שההכנסה נטו בסופו של דבר תהיה לפחות ברמת שכר המינימום, אם לא יותר.
אליעזר שוורץ: כרגע המצב הזה לא קיים.
שלי יחימוביץ': כרגע, ביחס לשכר המינימום, איך אתה יכול לתאר את ההכנסות שלהן?
אליעזר שוורץ: אלה פערים די קטנים.
אליעזר שוורץ: יש ויכוח בין מה שאנחנו עשינו לבין מה שמשרד רואי החשבון עשה, אילו הוצאות להכניס ואילו לא.
אליעזר שוורץ: לדוגמה, שכר דירה, האם להחשיב את זה או לא להחשיב את זה?
אליעזר שוורץ: יש גם שאלה למה אנחנו משווים, האם אנחנו משווים את שכר המינימום נטו או את שכר המינימום ברוטו.
אליעזר שוורץ: היום, כעצמאיות, הן מפרישות ביטוח לאומי בשיעור הרבה יותר גבוה מאשר מה ששכיר מפריש – פי שלושה כמעט.
דני דנון: יש פה מישהי שמנהלת משפחתון?
דני דנון: תני לי דוגמה להכנסות וההוצאות שלך.
דני דנון: כמה נשאר בסוף החודש?
טובה אמיר: 4,100 שקלים.
דני דנון: נטו או ברוטו?
טובה אמיר: נטו.
דני דנון: וכמה שעות את עובדת ביום?
רחל אברהם: תשע, ויש פעמים שאנחנו עובדות יותר, כי יש לנו גם ימי השתלמות שנמשכים עד השעה 7:00-8:00.
רחל אברהם: אנחנו נפגשות אחת לשבועיים, ואז אנחנו עובדות כמעט 17-18 שעות פעמיים בחודש.
רחל אברהם: זו הדרכה שאנחנו צריכות לעבור.
טובה אמיר: אנחנו מחויבות בהשתלמות פעמיים בחודש על חשבוננו.
רחל אברהם: ואנחנו גם משלמים על אותה הכשרה.
דני דנון: ושכר של מטפלת שעובדת במסגרת עירייה או - - -
רחל אברהם: אנחנו עובדות במסגרת של פיקוח העירייה.
דני דנון: אבל אתן לא מקבלות תלוש מהעירייה.
רחל אברהם: לא, לא.
רחל אברהם: אנחנו מקבלות רק את הפיקוח.
דני דנון: השאלה שלי היא לגבי מטפלת שעובדת בעירייה או ברשות מקומית, במעון.
קריאות: אין כזה דבר.
איתי סיברסקי: מטפלת שעובדת במעון, עם ותק ממוצע של שמונה שנים, משתכרת כ-5,600 שקלים בחודש.
איתי סיברסקי: כלומר, יש כאן פער.
דני דנון: לפי תקן, דירוג - - -
איתי סבירסקי: כן, לפי הסכמים שיש.
רחל אברהם: הן גם עובדות הרבה פחות שעות.
דני דנון: אליעזר, אתה רוצה להשלים?
אליעזר שוורץ: לסכם את מה שאמרתי, שיש פה ויכוח עקרוני על צורת ההעסקה: האם צריך להקביל למטפלות במעונות או לעובדים בשכר מינימום או שמכיוון שהן עצמאיות, ויש גם יתרונות מסוימים בכך שהן עצמאיות, אז לנתק את זה.
אליעזר שוורץ: גם אם מגיעים למסקנה שצריך לנתק את זה, לפחות ששיטת העדכון תהיה רלוונטית למשפחתונים, לא על בסיס עדכונים של דברים אחרים, כגון מעונות היום.
יוכי בן מלך: האם נלקח בחשבון כל הנושא של ההפרשות הסוציאליות: הפנסיה, ביטוחים לאובדן כושר עבודה, ימי מחלה?
יוכי בן מלך: הרי הן צריכות לשם כשהן חולות, הן צריכות לשלם כשהילד שלהן חולה.
יוכי בן מלך: האם כל זה נלקח בחשבון בהוצאות שלהן?
אליעזר שוורץ: ניסינו להפריד בין ההוצאות הקבועות לבין ההוצאות המשתנות.
אליעזר שוורץ: בשורה התחתונה, ניסינו לקחת את שכר המינימום, בניכוי ביטוח לאומי, אל מול ההכנסה נטו, לא כולל הפרשות סוציאליות.
אליעזר שוורץ: זה בגלל שיש מושג שנקרא עלות מעסיק, כשבן-אדם מעסיק מישהו הוא משלם לו, ויש את ההפרשות שהמעסיק מוסיף מעצמו: ביטוח לאומי, ביטוח בריאות, פנסיה ועוד.
אליעזר שוורץ: שכר המינימום, 3,850 שקלים, זה מה שמגיע לכיס של העובד, זה אחרי הפרשות המעסיק.
אליעזר שוורץ: מזה ניכינו רק את הביטוח הלאומי, שהעובד מפריש את חלקו, ואז השווינו בין שני הדברים.
אליעזר שוורץ: כלומר, כן לקחנו בחשבון שיש הוצאות נוספות, אבל אמרנו שגם אם נבודד את כל ההוצאות עדיין הן משתכרות פחות משכר המינימום או באזור שכר המינימום.
אליעזר שוורץ: ברור שאם היינו לוקחים את זה בחשבון הפער היה גדל.
אליעזר שוורץ: גם בלי זה הפער קיים, אבל הוא היה גדל.
דני דנון: בבקשה, נציג "כוח לעובד".
דני דנון: כמה עובדים אתם מייצגים היום.
איתי סבירסקי: "כוח לעובד" מייצג כ-1,100 מטפלות מתוך כ-2,500 מטפלות סך הכול ברחבי הארץ.
איתי סבירסקי: שאלנו כמה פעמים לגבי מהות הדיון, והבנו שמכיוון שאין עכשיו הצעת חוק קונקרטית, יש כוונה לקיים דיון שמתייחס באופן כללי למצב העסקת המטפלות.
דני דנון: יש הצעת חוק, ואנחנו נגיב בחומרה על כך שאין פה נציג התמ"ת.
איילה אלבוכר: אני הנציגה.
דני דנון: טוב, סליחה.
דני דנון: אנחנו שמחים שהגעת, כי אני יודע שיש הצעת חוק בקנה, שעובדים עליה בתמ"ת.
דני דנון: רציתי לשמוע פרטים על ההצעה, לראות במה היא שונה מההצעה שהייתה בוועדה הקודמת ולהבין איפה הנושא הזה עומד.
דני דנון: תיכף נשמע את נציגת התמ"ת.
איתי סבירסקי: לא ראינו את ההצעה, אבל הבנו שיש התייחסות למספר נושאים, הבעיות העיקריות, שמעסיקים את המטפלות מבחינת תנאי ההעסקה שלהן.
איתי סבירסקי: כרקע כללי, יש את הנושא של מודל ההעסקה שלהן.
איתי סבירסקי: מודל ההעסקה של המטפלות הוא מודל של העסקה כעצמאיות.
איתי סבירסקי: לא נפתח את זה עכשיו בצורה מפורטת ועמוקה, אבל אנחנו חושבים שזה צריך לעמוד ברקע הדברים, כי יש כאן משהו אבסורדי.
איתי סבירסקי: יש עובדות שמבצעות עבודה, כשההכנסה שלהן קבועה מראש על-ידי גורם חיצוני.
איתי סבירסקי: אין להן יכולת לשנות את ההכנסה הזאת, להוסיף עליה בכל צורה שהיא, מצד אחד.
איתי סבירסקי: מצד שני, גם ההוצאות שלהן קבועות מראש, לפי הצרכים שנקבעו למשפחתון – חלקן מוכתבות על-ידי הרגולטור.
איתי סבירסקי: כמובן, יש עליהן פיקוח והוראות יומיומיות, כל זה בצורה שאין באמת סממנים של עצמאות בהעסקה שלהן.
איתי סבירסקי: לכן, נראה לנו נכון - בלי להתייחס למבחנים משפטיים – מוסרית, תפקודית ותפעולית, שההעסקה שלהן בסופו של דבר תהיה העסקה כשכירות.
איתי סבירסקי: אנחנו חושבים שהמודל הזה יכול לפתור טוב יותר הרבה מהבעיות שאנחנו מעלים מפעם לפעם מול התמ"ת.
איתי סבירסקי: יש כמה נושאים עיקריים, שהיינו רוצים להתייחס אליהם, ברשותך.
איתי סבירסקי: הנושא הראשון הוא נושא התעריף, שהוזכר כאן.
איתי סבירסקי: הנושא השני הוא אי אכיפת התעריף במגזר הערבי.
איתי סבירסקי: הנושא השלישי, בקצרה, הוא מהלך דרמטי של הפרטת הפיקוח.
איתי סבירסקי: מדברים כל הזמן על האחריות הציבורית של משרד התמ"ת, אבל יש מהלך להפרטה של הפיקוח.
איתי סבירסקי: יש עוד מספר נושאים קטנים יותר.
דני דנון: תתמקד בקצרה.
איתי סבירסקי: אנסה לקצר.
איתי סבירסקי: הנושא של התעריף, לפי החישובים שלנו וגם של המרכז למחקר ומידע של הכנסת, כ-4,200 שקלים הכנסה בחודש לכל מטפלת, אחרי שמנכים את ההוצאות.
איתי סבירסקי: יש את הדוח של הממ"מ ויש את הדוח של משרד התמ"ת, שאני חושב שהוא בעייתי מבחינת הגישה שלו – לא אתייחס לזה כרגע.
איתי סבירסקי: גם אם לוקחים את הדוח הזה, אנחנו פחות או יותר נמצאים באותו, בסדר גודל של 4,300 שקלים.
איתי סבירסקי: ביחס למטפלת במעון יום, שעושה ממש את אותה עבודה, יש פער של כ-1,300-1,400 שקלים.
איתי סבירסקי: שר התמ"ת, בהגינותו, חזר ואמר בחודשים האחרונים שהוא רואה את הדבר הזה כאפליה בלתי מקובלת ושהוא יעלה ככל שלאל ידו כדי לתקן את הדבר הזה.
איתי סבירסקי: זה הגיע בעקבות מאבק שניהלתו במסגרת "כוח לעובדים".
איתי סבירסקי: המטפלות ניהלו מאבק משמעותי והביאו להעלאה מסוימת של התעריף, ב-458 שקלים לחודש למטפלת.
איתי סבירסקי: זה נכנס לתוקף בשנה זו, מספטמבר 2009.
איתי סבירסקי: זו העלאה של כשליש מהדרך שצריך לעשות כדי להשוות למטפלת במעון יום.
איתי סבירסקי: אלא, כמו שציין מר שוורץ בצדק, גם המדד השתנה, כך שההעלאה הזאת התקזזה במידה רבה.
איתי סבירסקי: בכל מקרה, אנחנו נמצאים עדיין במצב בעייתי.
איתי סבירסקי: גם אם ניקח שכר מינימום, הרי ששכר המינימום אף פעם לא עומד לבדו, יש כל מיני קריטריונים שקבעו חוקי העבודה.
איתי סבירסקי: נכון שכרגע המטפלות נחשבות כעצמאיות, אבל אם היינו חושבים שהיא באמת עצמאית, בוודאי היא לא אמורה להרוויח פחות משכירה.
דני דנון: ההמלצה שלך היא, כמובן, להעלות את השכר.
דני דנון: אני חושב שיש לגבי זה הבנות.
דני דנון: אבל לגבי הסוגיה של עצמאים מול שכירים, יש לכם הצעה קונקרטית בנושא?
איתי סבירסקי: אני רוצה לשים את זה ברקע, אני לא רוצה להציב דרישה חד-משמעית כרגע.
איתי סבירסקי: אני חושב נכון יהיה יותר, מהרבה בחינות, שהן יועסקו כשכירות.
איתי סבירסקי: זה יפתור הרבה מאוד בעיות, וגם הטיפול בתעריף ובנושאים אחרים יהיה קל יותר.
איתי סבירסקי: לגבי התעריף, אני חושב שצריך לעשות צעדים משמעותיים יותר.
איתי סבירסקי: דרישה שהיינו רוצים לשים כאן
איתי סבירסקי: זה לכנס את ועדת התעריפים – הוועדה המשותפת למשרדי התמ"ת והאוצר שמחליטה על התעריפים – במהלך החודש הקרוב לדיון נוסף בנושא.
איתי סבירסקי: עוד בנושא התעריף, אגב החקיקה החדשה שיש טיוטות שלה; כפי שהבנתי, החקיקה הזאת אמורה לשלב דרישות רגולטוריות, נוספות על אלו הקיימות היום, כלפי המסגרות לפעוטות, וכל עוד המשפחתונים בפנים אז גם כלפי המשפחתונים.
איתי סבירסקי: אנחנו רוצים להבהיר שאנחנו לא יכולים לחשוב שיציבו דרישות נוספות, שיש להן משמעות כלכלית, בלי לתקצב אותן, בלי לממן עבור המטפלות את התוספות האלה, כי גם היום אנחנו נמצאים מתחת לשכר המינימום כך שבוודאי אי-אפשר לחשוב על הטלת דרישות נוספות בלי שהן מתוקצבות באופן מלא.
איתי סבירסקי: נקודה אחרונה בקשר לתעריף – ואשמח לשמוע התייחסות של התמ"ת – נושא של דמי רישום.
איתי סבירסקי: כל הורה שנרשם למשפחתון אמור לשלם דמי רישום מנהליים, שהם בגובה של 260 שקלים.
איתי סבירסקי: אנחנו תוהים מה נעשה עם הסכום הזה.
איתי סבירסקי: אנחנו חושבים שהסכום הזה יכול לשמש, בין היתר, למימון של התעריף או של דברים אחרים שדרושים.
איתי סבירסקי: בעבר הסכום הזה היה מגיע בחלקו למטפלות, והיום הן לא רואות אותו.
איתי סבירסקי: אנחנו תוהים, ונשמח לשמוע, מה נעשה עם הסכום הזה.
טובה אמיר: הכסף הזה לא מגיע בצורה של כסף אלא בצורה של ציוד, צעצועים, השתלמויות.
דני דנון: שווה כסף.
דני דנון: עד מתי?
טובה אמיר: לפני כמה שנים.
טובה אמיר: מאז שהתמ"ת נכנס לתמונה זה הפסיק.
רחל אברהם: שמונה-תשע שנים.
איתי סבירסקי: עד כאן לגבי התעריף.
איתי סבירסקי: נושא קשור, אבל שונה, הוא אי-אכיפה של התעריף במגזר הערבי.
דני דנון: רגע, נמשיך את הדיון קודם.
דני דנון: חברת הכנסת שלי יחימוביץ, בבקשה.
שלי יחימוביץ': אני מלווה את גננות המשפחתונים פחות או יותר מתחילת הקדנציה הקודמת שלי בכנסת, בעקבות מייל שהן שלחו לי.
שלי יחימוביץ': כמובן שצריך לציין בהקשר הזה שהמצב שלהן באמת יוצא דופן.
שלי יחימוביץ': מדובר ביצור כלאיים, מבחינה תעסוקתית; הן לא שכירות והן לא עצמאיות.
שלי יחימוביץ': הן מין משהו באמצע.
שלי יחימוביץ': זה לא שהן נהנות מכל העולמות, הן סובלות מכל העולמות – כשצריך לשלם יותר ביטוח לאומי הן משלמות יותר ביטוח לאומי, אבל כשצריך הגנות לעובדים אז אין להן הגנות לעובדים.
שלי יחימוביץ': מתוך האנומליה הזאת נוצרת כאן קבוצה שהיא מאוד מופלית לרעה.
שלי יחימוביץ': דיברו כאן על שיעור ההכנסות שלהן.
שלי יחימוביץ': כשאנחנו מנכים את ההוצאות וההכנסות אנחנו מקבלים משכורת מאוד דומה לשכר מינימום, שלא בצדק.
שלי יחימוביץ': הן מנהלות פרויקט חינוכי במידה רבה.
שלי יחימוביץ': הן המנהלות של המשפחתון, הן קובעות את האתוס החינוכי שלו, הן מטפלות גם פיזית בילדים.
שלי יחימוביץ': מדובר כאן בעבודה של ראש גדול, עם אחריות מאוד גבוהה, והתגמול בוודאי לא עומד ביחס ישר, לא לכישורים שלהן ולא להיקף העבודה שהן מבצעות, שאין לה סוף.
שלי יחימוביץ': שאלת אותן כמה שעות הן עובדות, הרי ברור שהעבודה לא מתחילה ונגמרת בשניה שהילדים נכנסים.
שלי יחימוביץ': היא מתחילה הרבה לפני שהילדים נכנסים ונגמרת אחרי שהם הולכים.
שלי יחימוביץ': זה טלפונים מההורים בערב ועוד המון דברים שצריך לעשות אחרי שההורים הולכים הביתה, דברים שקשורים לתחזוקה של המשפחתון, ולכן אי-אפשר לכמת את זה בשעות עבודה.
שלי יחימוביץ': מצד שני, אנחנו מאוד אוהבים ילדים, ובצדק, גם את הילדים שלנו וגם ילדים בכלל, וחרדים לזכויותיהם ולגורלם.
שלי יחימוביץ': ישבתי בראש הוועדה הזאת במשך קרוב לשנתיים, וכל הנושאים שאתה מטפל בהם היום עברו גם תחת ידיי, וכמובן שיש לי אמפתיה עצומה לתחום.
שלי יחימוביץ': אבל לפעמים אנחנו קצת מתבלבלים, ומרוב שאנחנו להוטים להיטיב עם הילדים אנחנו מרעים עם מי שאמור לשמור על הילדים שלנו.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שזה המקרה.
שלי יחימוביץ': אנחנו נורא רוצים פיקוח על המשפחתונים, אנחנו רק רוצים שהפיקוח הזה יהיה על חשבונן, לא על חשבון המדינה.
שלי יחימוביץ': אנחנו נורא רוצים שיהיה לחצן מצוקה במשפחתון, למשל.
שלי יחימוביץ': זה נשמע הגיוני, נכון?
שלי יחימוביץ': אבל להתקין לחצן מצוקה עולה כסף, ובינתיים יש במדינת ישראל שירות שקוראים לו "מגן דוד אדום".
שלי יחימוביץ': מחייגים מספר בן שלוש ספרות ואם קורה אסון האמבולנס מגיע.
שלי יחימוביץ': כך שלחצן המצוקה הוא סוג של לוקסוס, ואנחנו נורא רוצים לתת את הלוקסוס הזה – על חשבונן.
שלי יחימוביץ': אנחנו נורא רוצים שתהיה להן הכשרה מקצועית טובה, כולנו – על חשבונן.
שלי יחימוביץ': וכך אנחנו מכרסמים בכבשת הרש עוד ועוד ויוצרים פה מעמד מאוד מופלה וחסר זכויות.
שלי יחימוביץ': זו קבוצה ענקית של עובדות, שבאמת הן חריגות בצורת ההעסקה שלהן.
שלי יחימוביץ': חוק הפיקוח על המסגרות נובע מאותו רצון, שמשותף לכולנו, לפקח.
שלי יחימוביץ': זה לא עומד בסתירה, אגב.
שלי יחימוביץ': גם אני בעד פיקוח מאוד הדוק על כל המסגרות החינוכיות, בוודאי לגיל הרך.
שלי יחימוביץ': אבל שוב, השאלה כשעושים דבר כזה היא האם חושבים צעד אחד קדימה: מי יממן את הפיקוח?
שלי יחימוביץ': מי יישא בתוצאות?
שלי יחימוביץ': האם יוצרים סטנדרטים שאי-אפשר לעמוד בהם?
שלי יחימוביץ': נגיד שהפיקוח דורש מעקה ממתכת מסוג ספציפי לאורך שלוש קומות, כי המשפחתון בקומה הרביעית.
שלי יחימוביץ': מי ישלם את המעקה הזה ממתכת?
שלי יחימוביץ': האם זה אמור לרדת משכר המינימום שהן משתכרות?
שלי יחימוביץ': כלומר, יש כאן משהו לא מידתי.
שלי יחימוביץ': לא אכנס לעניין אחר שהוא בחוק הזה והוא עניין המבדקות.
שלי יחימוביץ': יש עניין מאוד בעייתי, והוא ההפרטה של הפיקוח.
שלי יחימוביץ': אנחנו כבר רגילים שמפריטים כל מיני שירותים, אבל להפריט את הפיקוח – את זה אנחנו עוד לא מכירים.
שלי יחימוביץ': המציאו כאן יצור חדש, שקוראים לו "מבדקה".
שלי יחימוביץ': זה פטור ממכרז, מדובר על סכומים מאוד קטנים.
שלי יחימוביץ': מוציאים את זה לקבלנים שיעשו את הפיקוח על המשפחתונים, שזה מקור לצרות ולרעות חולות.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שהחקיקה הזאת, שהתחילה בטוב, כמו הרבה סוגי חקיקה, צריך לעצור לחלוטין ולחשוב על חקיקה אחרת, או שהיא פחות מחמירה ומאפשרת להן לחיות או, לחילופין, שתהיה מאוד מחמירה, אבל שיהיה גם מימון של המדינה לסוג כזה של פיקוח.
שלי יחימוביץ': בוודאי שבצד זה אנחנו חייבים להמשיך לדאוג לזכויות של הנשים האלה, שעושות עבודה כל כך חשובה.
דני דנון: אני רוצה לשמוע את נציגת התמ"ת.
דני דנון: אגיד לך מה אני יודע על החקיקה.
דני דנון: הייתה הצעת חוק, שהייתה בתמיכת משרד התמ"ת, שהרחיב את החוק.
דני דנון: החוק הורחב בתיאום עם התמ"ת.
דני דנון: לאחר מכן היו בחירות וכשחזרה הכנסת בהרכב החדש, עמדת הממשלה, שהושפעה ממשרד התמ"ת, אמרה שלא תומכים בהחלת דין רציפות.
דני דנון: לכן הוועדה לא החילה דין רציפות על החוק הספציפי הזה, שהיה על השולחן.
דני דנון: מצד שני, שמענו שהיום עובדים בתמ"ת על הצעת חוק אחרת.