GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי זרחין: היא קראה לזה: יוזמות של שר הקליטה, 2.5 מיליון שקל בשנה.
אלי זרחין: פחות מזה, זה מצחיק.
אלי זרחין: במערכת החינוך 300 אלף ילדים שלא נולדו בארץ, 93,000 ילדים ללא מעמד ועוד 50,000 ילדים שנולדו כאן, למשפחות עולים.
אלי זרחין: אם מדברים על ילדים יוצאי אתיופיה, ובצדק מדברים על אלה שנולדו בארץ וגם חיים 15 שנה בארץ והוא במצוקה כי ההורים שלו עדין לא הגיעו, זה עוד מספרים.
אלי זרחין: אחרי מאבק ממושך, בפעם הראשונה בתקציב 2006 נכנס סעיף חדש: נוער עולה בסיכון – 700,000 שקל במחלקת רווחה.
אלי זרחין: דוקטור קדמן צוחק והוא צודק, כי מי שקורא את השנתון של ילדים עולים ב-2004, אנחנו לא יודעים איפה זה קורה.
אלי זרחין: אנחנו לא אפריקה.
אלי זרחין: לא יכול להיות דבר כזה.
אלי זרחין: אנחנו מבקשים מכבוד יושבת הראש לנסות לפעול לכך שחלק מהתקציבים שתחליטו לדחות בשלב הראשון, יהיו כתובים בתקציב.
אלי זרחין: אתם חושבים שקידום נוער חשוב?
אלי זרחין: אתם חושבים שקציני ביקור סדיר חשובים?
אלי זרחין: תכניסו סעיף למשרד החינוך שהם לא צריכים לחפש את זה.
אלי זרחין: כל חינוך בלתי פורמלי, אחרי הלימודים, זה 3% מתקציב משרד החינוך.
אלי זרחין: אנחנו שואלים למה בתנועות נוער אין עולים?
אלי זרחין: כי הם לא יודעים ואין להם כסף.
אלי זרחין: אנחנו מדברים על משרד התמ"ת.
אלי זרחין: בדוח המחקר לא מופיע הנושא של בתי ספר תעשייתיים, ששייכים למשרד התמ"ת.
אלי זרחין: כ-40% מהילדים שם הם עולים ואין סעיף כזה.
אלי זרחין: אתה יודע, שלעבוד עם נוער עולה זה שונה מנוער ותיק.
אלי זרחין: אז הציפייה שלנו היא שבפעם הראשונה יכתבו שיש בעיה, המדינה צריכה לטפל ובמשרד הרווחה יהיה תקציב לנוער עולה בסיכון גבוה בסכום מסוכן.
אלי זרחין: אז אתה יכול להגיד שזה לא מספיק.
אלי זרחין: היום אתה לא יכול להגיד, כי זה לא קיים.
אלי זרחין: אנחנו, כגופים ציבוריים, לא יכולים להגיד חסרים לכם תקציבים.
אלי זרחין: שני דברים "מצחיקים": למה מתרגמים בחינות בגרות לעולים לאמהרית ולא מתרגמים בחינה לספרדית וצרפתית?
אלי זרחין: התשובה היתה שזה עולה 30 אלף שקל.
אלי זרחין: בחינות בגרות בעל פה, לליקויי למידה, זה כסף.
אלי זרחין: צריך לבוא מאבחן ולעשות בחינה.
אלי זרחין: מאיפה זה יבוא?
אלי זרחין: הבקשה שלנו לוועדה הנכבדה, ללכת לכיוון שקיפות התקציב שתבינו, כשדיברו כאן על קציני נוער צריך להבין שקצין נוער הרבה פעמים זה פעם ראשונה בחיים שיש גוף מגשר בין החברה הישראלית ל...
אלי זרחין: פעם ראשונה פוגשים עובד סוציאלי והוא יושב ודובר אמהרית או רוסית.
אלי זרחין: כשאין עובד כזה, מי יעזור לילד, ההורים?
שלי יחימוביץ': מר זרחין, תוכל להגיש לנו משהו כתוב ומתומצת?
מייק המל: האגודה לשמירת זכויות הפרט או בשמה היותר מקובל: אגודת ההומואים והלסביות, הבי והטרנס-בי בישראל.
מייק המל: אני משתתף עם תחושותיו של קודמי, שדיבר על הנוער העולה.
מייק המל: אני גם רוצה לציין שדובר פה על 140,000 ילדים בשנתון.
מייק המל: 10% מהם הם הומואים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים והם מוגדרים כנוער בסיכון ברגע שהם נולדים.
מייק המל: כל המחקרים בכל העולם מדברים על זה.
מייק המל: נוער הומוסקסואלי, לסבי, מוגדר היום בכל הספרות המקצועית כנוער בסיכון.
מייק המל: רבותיי, בחדר הזה ובדוח שמונח לפנינו הוא כמעט שקוף.
מייק המל: בדוח המקורי הוא היה שקוף, והנושא לא עלה.
מייק המל: אחרי מאמצים שלנו, של הסברה, הוכנס מספר בודד של סעיפים שמתייחסים לנושא.
מייק המל: אנסה לפרט: לא צריך ללכת הרבה.
מייק המל: גן החשמל בתל-אביב ותל ברוך מלאים בנוער שהוא כבר לא נוער בסיכון, הוא כבר בשלב הבא, הוא נוער אבוד.
מייק המל: נערים בני 18 ותקראו את הסטטיסטיקות של משרד הבריאות, מדי שבוע ישנו דיווח על שתי הדבקויות באיידס של נערים בני 18 עד 21.
מייק המל: מה עלות הטיפול באותו נער שנדבק בגיל 18 באיידס ועם תוחלת החיים שלו שהיא עד בגרות, מה עלות הטיפול שלו למדינת ישראל?
מייק המל: אני מודיע לכם חגיגית, שמשרד הבריאות ומדינת ישראל משקיעים במניעת איידס בקהילה ההומוסקסואלית, אני לא מדבר כרגע על הקהילה בכלל, פחות מאשר עלות הטיפול בחולה איידס אחד.
מייק המל: דובר פה על נשירה מבתי ספר.
מייק המל: פעם אחרי פעם הספרות מוכיחה שאחוז הנשירה של נוער להטב"י מבתי הספר, ממערכות החינוך, גבוהה בצורה משמעותית יותר.
מייק המל: מערכות החינוך לא יודעות להתמודד עם זה, אנחנו נמצאים היום בתהליך עם משרד החינוך, אבל זה לא מספיק.
מייק המל: בשבוע שעבר ישבתי במשרדי האגודה והגיע שיחת טלפון מחייל, שמשרת במקרה ליד כרם שלום.
מייק המל: לפני כחודש, הנער הזה סיפר בבית ויצא מהארון והתשובה היתה: זו הדלת, שלום, והדלת נטרקה.
מייק המל: לאיפה הנער הזה יגיע, אם לא לגן החשמל בסופו של דבר?
מייק המל: במדינת ישראל היום ישנו מוסד אחד ויש בו 7 מיטות לנוער הומוסקסואלי ולסבי שנפלט, "בית דרור" שגם הוא היה יוזמה פרטית של חברת מועצת עיריית תל אביב, מיכל עדן.
מייק המל: 7 מיטות בכל מדינת ישראל.
מנחם וגשל: שממומן על ידי המדינה.
מייק המל: בחלקו הקטן.
מייק המל: רוב התרומות הן של עיריית תל אביב.
מייק המל: בואו נראה כמה מתנדבים נמצאים שם.
מייק המל: זה לא ממומן על ידי המדינה אלא רק בחלקו.
מייק המל: אם מדברים על מימון על ידי המדינה, אני שנה שניה חותם על בקשות תמיכה.
מייק המל: נזרקו פה מיליונים לאוויר.
מייק המל: אני מדבר על בקשות תמיכה בסדרי גודל של עשרות אלפי שקלים, שיכולים לעשות שינוי אמיתי, כיוון שאנחנו עמותה שמפעילה מתנדבים.
מייק המל: הדוחות הכספיים שלנו של שנה שעברה מדברים על היקף פעילות מתנדבים של כ-2 מיליון שקל.
מייק המל: יותר מהערך הכספי אנחנו מפעילים מתנדבים ותסכימו אתי שזו הדרך הזולה ביותר להתמודד ואולי גם היעילה ביותר.
מייק המל: דיברתם על שיתופי פעולה עם ארגונים, זה דבר שהיום מקובל בעולם.
מייק המל: אז אני מודיע לכם, שהיום אין סעיף תקציבי אחד בספר התקציב, שמדבר על נוער להטב"י בסיכון ואין אגורה אחת בתקציב המדינה לנושא.
מייק המל: אנחנו רצים אחרי כספי תמיכות ומקבלים את התמיכות המינימאליות בחלק קטן מהמקרים והדוגמה שמשרד הרווחה, שאולי היה צריך להיות המממן הגדול ביותר, ממנו אנחנו מקבלים 0.
מייק המל: קשה לי לדבר על סעיפים תקציביים.
מייק המל: אנחנו צריכים לבנות אותם ואודה לך על האפשרות לעזור לנו.
שלי יחימוביץ': תגיש לנו משהו קונקרטי.
מייק המל: אנחנו נגיש.
מייק המל: בנוסף, אחת ההמלצות בדוח שמדברת על הוועדה וכל גוף אחר שיקום, שמתמודד עם נושא נוער בסיכון, אני מבקש שנציגות של הקהילה תהיה בפנים ותהיה התייחסות לנושא.
שלי יחימוביץ': פרופסור יונה אמיתי, בבקשה.
יונה אמיתי: אפתח במשהו שמעניין את כל אנשי המקצוע ואת כל המשרדים, כי הוא משהו עקרוני: כל התייחסות לנוער במדינת ישראל הוא בהשוואה בינלאומית וצריך לקחת בחשבון את פרופיל הילודה והאוכלוסייה בישראל שהוא צעיר יותר.
יונה אמיתי: שיעור הפוריות ומספר הילדים בישראל גדול ב-70% מאשר בארצות הברית באירופה כמעט פי 2.
יונה אמיתי: לכן, כל נושא הנוער צריך להיות מתוקצב בהתאם ויש השוואות בינלאומיות שעושים פר-קפיטה ואז זה לא משנה ויש השוואות אחרות, ששם...
יונה אמיתי: למשל: תקציבים לנושא של בריאות נוער במסגרת ביה"ס, בריאות התלמיד.
יונה אמיתי: עשינו השוואה עם 11 מדינות מפותחות ששם יש נתונים ובישראל היה השיעור הנמוך ביותר פר-קפיטה.
יונה אמיתי: אם מתקננים את זה לכך שיש יותר ילדים בישראל, זה הרבה פחות מזה.
יונה אמיתי: זה נכון לגבי דברים נוספים.
יונה אמיתי: השקעה בנוער היא השקעה בתשתיות לאומיות וזה נכון לגבי כולם ודיברו על זה הרבה אנשים, מבחינת העלות-יעילות ומבחינת השגת האפקט המקסימאלי של ההשקעה.
יונה אמיתי: משרד הבריאות יכול לטפל בנושא הנוער בשני רבדים: הטיפול במרפאות ובבתי חולים והטיפול המונע.
יונה אמיתי: הטיפול המונע יכול לחסוך הרבה וחוסך הרבה בתקציבים של מניעה, של עלות ריאלית בבתי חולים ומרפאות ויש עומסים של חולים גם בחדרי מיון וגם המחלקות האשפוז ויש אילוצים.
יונה אמיתי: בכל זאת, יש שני סעיפים עיקריים שמסומנים לנושא של מניעה במשרד הבריאות.
יונה אמיתי: האחד זה בריאות הציבור, שרובה ככולה הולכת לתקצוב טיפות החולים ונושא של מניעה ובריאות התלמיד.
יונה אמיתי: הדרך היחידה לאפשר להפעיל מערכות של טיפול מונע במצוקה זה לסמן תקציבים.
יונה אמיתי: התקציב הזה מסומן וקיים כבר הרבה שנים.
יונה אמיתי: האוצר "מייבש" שאותו באופן מאוד מגמתי.
יונה אמיתי: בריאות הציבור במשך הרבה שנים, האוצר סימן אותה ו"מייבש" אותה.
יונה אמיתי: יש הקפאת תקנים וקשה מאוד לעבוד בתנאים האלה.
יונה אמיתי: נושא ההקצאות בתוך המשרד אבל ספציפית, האוצר "מייבש" אותו.
יונה אמיתי: בריאות התלמיד שעלתה לדיון בהרבה מאוד ועדות וגם הוזכרה פה קודם, זה תקציב שאפשר לראות אותו כי הוא מסומן בחוק מסוים, ירד ב-40%,50%, למרות גידול במספר התלמידים.
יונה אמיתי: זאת אומרת, הכתובת היא האוצר וגם בתוך משרד הבריאות לצערי, האוצר מכוון לא מעט תקציבים - -
שלמה שהם: אתם צריכים כמעט 60% בגלל גידול במספר התלמידים.
יונה אמיתי: נכון, אבל יש ירידה ריאלית כמעט ב-40%.
יונה אמיתי: בתוך המשרד יש תכניות ויש כוונות אבל חבל שאת חלקן אי אפשר להפעיל על פי שיקול דעת מקצועית בגלל העדפות של האוצר.
יונה אמיתי: אתן דוגמה קונקרטית נוספת: צמצום תמותת תינוקות.
יונה אמיתי: במסגרת מדיניות של ממשלת ישראל לצמצום פערים יש תקציב מסומן, מזה 10 שנים, לצמצום תמותת תינוקות.
יונה אמיתי: הוא עומד על 750,000 שקל ורובו מכוון למגזר הערבי, חלקו הגדול למגזר הבדואי.
יונה אמיתי: כל שנה, כשעולה דוח תמותת התינוקות רואים את הפערים והתקציב הזה לא השתנה כבר 10 שנים ובמונחים ריאלים הוא ירד.
יונה אמיתי: גם התקציב המסומן לנושא הזה, השנה קשה מאוד להפעיל אותו בגלל כל מיני נושאים אדמיניסטרטיביים של הנציבות ושל דרך הפעלת התקציב.
יונה אמיתי: יש קושי בהפעלה של אותו תקציב, שכבר מסומן והוא לא גדול, למטרה מאוד ברורה של צמצום פערים, במסגרת מדיניות ממשלת ישראל.
יונה אמיתי: הכתובת כאן היא גם באוצר - -
שלי יחימוביץ': מדיניות ממשלת ישראל לצמצום פערים?
שלי יחימוביץ': זה מה שנקרא שפה "אורווליאנית".
שלי יחימוביץ': משה ברסימנטוב, מאגף התקציבים, בבקשה.
משה ברסימנטוב: אני אשתדל לענות על חלק מהדברים: לא בטוח שעל כולן אוכל לענות, אני מהתחום של משרד הרווחה והביטוח הלאומי באגף תקציבים: נקודה ראשונה היא שכן ניתנו בממשלה החדשה תוספות תקציביות לא מבוטלות.
משה ברסימנטוב: אולי הן לא מספקות את הדרישות של הוועדה, אני יכול להביא בקצרה את המרכזיות שבהן: הראשונה היא ביטול ההפחתה הטבעית בקצבאות ילדים - -
שלי יחימוביץ': זה הישג של ש"ס במשא ומתן הקואליציוני.
משה ברסימנטוב: נכון.
משה ברסימנטוב: זה 450 מיליון שקל והוסרה גם הוראת השעה על ....
שלמה שהם: גם זה לא פרוגרסיבי.
משה ברסימנטוב: ניתנה גם תוספת לילדים בסיכון וזה ניתן לשר התמ"ת והתוספת משמעותית מאוד: 200 מיליון השנה וזה מגיע ל-800 מיליון ב-2008.
יצחק קדמן: למי זה יגיע בדיוק?
משה ברסימנטוב: תהיה ועדת שרים.
משה ברסימנטוב: לא הכל אנחנו יכולים לנתב מלכתחילה.
מייק המל: לפי קריטריונים מאוד ברורים, אני בטוח.
משה ברסימנטוב: התוספת שניתנה למעונות יום לילדים בגילאי 3 היא של 150 מיליון בהדרגה עד 2007.
משה ברסימנטוב: מדובר בתוספת של 50% בתקציב.
משה ברסימנטוב: בשנת 2007 כבר יהיה למעלה מ-100 מיליון - -
שלי יחימוביץ': זה בתמ"ת.
משה ברסימנטוב: כן, זה לנשים עובדות שלהן ילדים מגילאי 0-3 ומדי שנה תינתן גם תוספת לפעוטות בסיכון במשרד הרווחה, של כ-1000 מכסות.
משה ברסימנטוב: נקודה שניה שאני רוצה לדבר עליה - -
שלמה שהם: 1000 מכסות של מה?
משה ברסימנטוב: 1000 מכסות למעונות יום לפעוטות בסיכון לגילאי 0-3.
משה ברסימנטוב: נקודה נוספת היא וועדת שניד.
משה ברסימנטוב: היתה ועדה ציבורית בראשות פרופסור שניד.
משה ברסימנטוב: זו הוועדה של הממשלה.
משה ברסימנטוב: היו חברים בה גורמים חוץ ממשלתיים לצד גורמים ממשלתיים.
משה ברסימנטוב: הוועדה גיבשה דוח.
משה ברסימנטוב: הדוח הוגש לראש הממשלה ושר האוצר הקודם.
משה ברסימנטוב: למיטב ידיעתנו, יש כוונה - -
הלל שניד: גם לנוכחי.
משה ברסימנטוב: למיטב ידיעתי, יש כוונה של הממשלה לאמץ את הדוח, שאמור להקצות תוספות תקציב ברוח הדברים שנאמרו פה.
משה ברסימנטוב: חיזוק התשתיות בקהילה, הגברת הקיום - -
שלי יחימוביץ': לדוח של שניד יהיה ביטוי בתקציב 2007?
משה ברסימנטוב: המקור התקציבי צריך להיות מוגדר כרגע.
משה ברסימנטוב: המקום מוגדר באמצעות התוספת שניתנה לילדים בסיכון, במסגרת ההסכם הקואליציוני עם ש"ס.
הלל שניד: מכרו פעמיים.
משה ברסימנטוב: משהו שאנחנו כן יודעים מוועדת שניד ואסור לנו, כאגף תקציבים, לוותר עליו הוא שכן יש מקום להתייעלות בתוך המערכת והיא שווה הרבה מאות מיליונים של כספים.
משה ברסימנטוב: ראינו כפילויות וסדרי עדיפויות לא ברורים בהקצאות בין המשרדים וגם על זה אפשר לתת את הדעת.
משה ברסימנטוב: דבר אחרון, האילוץ של כל המשרדים לממש את תכניותיהם מול משרד האוצר, אני רוצה להזכיר שלממשלה ולמשרד האוצר עדין יש אילוצים, גם אם אנשים רואים את האילוצים כפחות הדוקים ממה שמשרד האוצר רואה אותם.
משה ברסימנטוב: יש אילוצים והממשלה מדי שנה דנה ומוסיפה מיליארדים של שקלים במסגרת סדרי העדיפויות שלה על ידי השרים ועל ידי הנושאים החשובים לסיעות הקואליציוניות, שמרכיבות את הממשלה.
משה ברסימנטוב: אם הממשלה תחליט שהיא מקצה יותר לתחום של ילדים בסיכון, אז היא תעשה את זה והיא תקצה פחות לנושאים האחרים שהיא מקצה להם מדי שנה.
שלי יחימוביץ': תודה משה.
שלי יחימוביץ': זה לא מיליארדים, אגב.
שלי יחימוביץ': התוספת לתקציב בגלל עדכון לפי 1.7 במקום 1%, מוסיפה מיליארד וחצי שקלים שכבר חולקו בעצם.
משה ברסימנטוב: תקציב המדינה הוא 270 ומשהו מיליארד.
משה ברסימנטוב: זה אומר שזה כ-5 מיליארד שקלים מדי שנה - -
שלי יחימוביץ': יש על זה מחלוקת אז נעזוב את זה עכשיו.
שלי יחימוביץ': מוטי וינטר ממשרד הרווחה.
מוטי וינטר: אני שמח מאוד על הדיון הזה.
מוטי וינטר: אני מציע לך, כבוד היושבת ראש, שתעשי שימוש בנתונים הגולמיים של פרק 6: הקצאת משאבים, שנותן לך ניתוח הכי טוב שאני חושב שקיים היום על נושא של נתוני תקציב.
מוטי וינטר: זה יכול לשרת אותך לאורך שנים.
מוטי וינטר: הפרק השני של מחויבות החברה, נותן לך ניתוח של הצרכים כדי לקבל החלטה פוליטית.
מוטי וינטר: דבר נוסף, באחד מהדיונים הרבים שהיו בשנתיים האחרונות, ניסיתי להציע הצעה תקציבית במסגרת כפי שנראית לי בתחום שירות ילד ונוער, שהוא שירות גדול.
מוטי וינטר: אני הגעתי למספר של 470 מליון שקל של צרכים.
מוטי וינטר: מרביתו בתחום השירותים החברתיים וחלקו בשירותים חוץ ביתיים פלוס עוד כוח אדם, זה יכול להגיע ל-520 או 530 מיליון שקל כהערכה.
מוטי וינטר: לא השתוללתי.
מוטי וינטר: זה פחות או יותר נותן תמונה.
מוטי וינטר: אפשר לקחת את זה כחומר גולמי.
שלי יחימוביץ': איפה זה נמצא?
מוטי וינטר: אצלי.
שלי יחימוביץ': אז שיעבור אלי בהקדם.
מוטי וינטר: אני חושב שאחד הדברים שרן כהן אמר ואכן כך הדבר, המחסור הגדול הוא בשירותים קהילתיים.
מוטי וינטר: זו בושה בפער.
מוטי וינטר: כששאלת את עמדת משרד הרווחה ביחס לחוק, אני חושב שאני, אישית, וגם חברים אחרים בטראומה של שנים מהעבודה שהיו השקעות רבות מאוד, בלתי פרופורציונאליות בסידורים החוץ ביתיים עם השקעות מצומצמות וחוסר יכולת לפתח את השירותים הקהילתיים.
שלי יחימוביץ': זה שמראש מאלצים אתכם למשפט שלמה, זאת הבעיה.
מוטי וינטר: אין לי זמן לפרט, אבל אגיד לך שהצעתי לוועדת העבודה והרווחה, לרן כהן והוא הסכים לזה, שירחיב את החוק שהוא מציע, שיהיה הוגן ולא משפט שלמה.
מוטי וינטר: בוועדת תכנון, טיפול והערכה, כשמחליטים על גורלו של ילד, שתהיה אופציה קהילתית ואופציה חוץ ביתית.
מוטי וינטר: אני יודע שלאוצר יש בעיה עם זה ומקצועית, לי אין שום בעיה.
מוטי וינטר: אני שלם מבחינה מצפונית עם העניין.
מוטי וינטר: היה דיון כבד וקשה ורן קיבל את זה.
מוטי וינטר: אחרי שבוע הוא אמר שאי אפשר לעשות את זה ושמעתי את זה גם בישיבה האחרונה.
מוטי וינטר: תביני, זה לא התנגדות, זה בעד משהו אחר.
מוטי וינטר: אם תצליחי לעשות את זה - בבקשה.
שלי יחימוביץ': אתה מתכוון לתיקון בחוק של רן?
מוטי וינטר: אם זה יהיה חוק הגון, שלא יהיה רק חוץ ביתי כמו שהיה כל השנים, שהביאו אותנו להטיה של 76% מכל התקציב של מאות מיליונים לכיוון הזה, אז יהיה גם כך וכך.
מוטי וינטר: מה שאנחנו מציעים והאוצר תומך בנו, זה לייתר את החוק הזה ולתת אפשרות לכל ילד לקבל הסדר חוץ ביתי.
יצחק קדמן: את סומך על ההבטחות שלהם?
מוטי וינטר: אני פקיד ממשלתי ואני עובד במסגרת.
מוטי וינטר: אני לא יכול להגיד מה שאתה אומר.
מוטי וינטר: אני יכול להגיד דברים מסוימים פה.
מוטי וינטר: אני אומר בצורה מאוד גלויה שיהיה חוק שייתן אופציה גם לזה וגם לזה.
מוטי וינטר: אתה שלם עם זה שבמשך 18 שנה כל הזמן אנחנו מגדילים ומגדילים את העוגה החוץ ביתית?
יצחק קדמן: איזה מגדילים?
יצחק קדמן: כמה ילדים יש היום בסידור בפנימייה?
יצחק קדמן: פחות מ-9000.
יצחק קדמן: 8600 ילדים.
משה ברסימנטוב: זה לא ירד ריאלית.
מייק המל: מספר הילדים עלה.
מוטי וניטר: אני מציע לא להתייאש, לא מ-2006 ולא מ-2007.
מוטי וניטר: אני לא מזלזל גם בעשרות מיליונים.
מוטי וניטר: כאן מדברים על מיליארדים.
מוטי וניטר: כל העברה של מיליארד פה או שם, אנחנו הדפוקים הנצחיים שזורקים לנו בסוף איזה מיליון שניים.
מוטי וניטר: אם יזרקו לנו בסוף 50, בכלל נהיה מאושרים.
מוטי וניטר: אני מציע לא להתייאש כל כך מהר.
מוטי וניטר: בין כל המיליארדים אפשר לתפוס איזה 50,60,70 מיליון שקל וזה המון במציאות שאנחנו חיים.
מוטי וניטר: תודה.
שלי יחימוביץ': מוריה אשכנזי, בבקשה.
מוריה אשכנזי: אני חושבת שעיקרי הדברים עלו מכל הגורמים על הערך של הרפואה המונעת.
מוריה אשכנזי: אני מקווה שהנציג של משרד הבריאות מאגף התקציבים יקשיב טוב ויפנים את מה שנאמר פה ויבוא למשרד שלי עם הדרישות שכאן עלו, מפני שצריך להסתכל לא על מה שיש מתחת לפנס, גם את זה הם לא רואים היום באגף התקציבים, לא באוצר ולא במשרד הבריאות.
מוריה אשכנזי: אני מאוד מצטערת לומר את זה, אבל זה החשבון שאני חייבת לעשות אתכם כי אין לי ברירה.
מוריה אשכנזי: לבוא ולומר שיהיה כתוב שהתקציב של בריאות התלמיד לא השתנה?
מוריה אשכנזי: איך תסביר את זה שהפכנו ל-54 מיליון?
מוריה אשכנזי: איך אפשר לתת שירות שצריך להינתן על פי חוק ויש סל שירותים מסוים שצריך לתת אותו ואנחנו לא יכולות לעשות את זה, גם לא גמרנו לחסן.
מוריה אשכנזי: עכשיו יוצאים ילדים לקייטנות.
מוריה אשכנזי: .. אם דיברו על דיזנטריה?
מוריה אשכנזי: אין אחיות בקייטנות שתצאנה לעשות את החקירה האפידמיולוגית שנדרשת.
מוריה אשכנזי: את החינוך לבריאות, את הדברים האלמנטריים בפנימיות או בכל מקום אחר, אם זה במעונות, שהם גם קבוצת סיכון, ששם צריכה להיכנס האחות ולהדריך איך להתנהג בתנאים היגייניים כדי למנוע את הדיזנטריה המתפרצת שמופיעה בתקשורת השכם והערב.
מוריה אשכנזי: מבחינת בריאות התלמיד יש לתת את הדעת מהיום ולא בתקציב של 2007, כבר עכשיו.
מוריה אשכנזי: אני דורשת מאגף התקציבים של משרד הבריאות לבוא אל האוצר ולדרוש את ההשלמה של 40 מליון שקל שחסרים לנו, כדי שנוכל להחזיר את השירות למה שהיה.
מוריה אשכנזי: אני מדברת על דור העתיד, הילדים שלנו.
מוריה אשכנזי: חייבים להסתכל על דור העתיד.
מוריה אשכנזי: ב-2007 חייב להיות תקציב לבריאות התלמיד, שיהיה בהלימה למספר התלמידים הקיים ומספרו הולך ועולה מדי שנה ושנה.
מוריה אשכנזי: מספר האחיות יורד.
מוריה אשכנזי: וקריאה נוספת: לבטל לחלוטין את הרעיון של ההפרטה.
מוריה אשכנזי: זה חייב לרדת מהפרק חד וחלק.
שלי יחימוביץ': חברים, זמננו אוזל.
אינס מצרי: אני מייצגת כאן את הנוער הערבי בנגב, הבדואי.
אינס מצרי: אני מארגון שתיל.
שלי יחימוביץ': אחת הישיבות הראשונות במושב הבא תוקדש לנוער ולילדים הבדואים.
אינס מצרי: זו אחת הבקשות שלנו.
אינס מצרי: אנחנו קראנו חלק רב מההמלצות של ועדת שניד והיו שם ממצאים מאוד קשים, אם זה באוכלוסייה הערבית בכלל, בהשקעה של 17.5% לתלמיד במגזר הערבי לעומת המגזר היהודי והנתונים מאוד מפחידים על הנוער הבדואי.
אינס מצרי: רק 43% מסיימים את התיכון עם נשירה מאוד קשה ומספר קלוש של תקנים, אם זה במשרד הרווחה ואם זה אצל קציני ביקור סדיר ובכלל.
אינס מצרי: 60% מהאוכלוסייה בנגב הם מתחת לגיל 18, 54% מתחת לגי 14 ומרבית האוכלוסייה מוגדרת כנוער בסיכון ואין מסגרות.
אינס מצרי: כל הנוער בסיכון שהוגדר כאן, בדרך כלל יש לו מסגרות.
אינס מצרי: מסגרות של תנועת נוער של חינוך בלתי פורמאלי יש בשפע, אבל באוכלוסייה הבדואית אין בכלל.
אינס מצרי: אנחנו נגיש בקשות קונקרטיות גם לוועדה - -
שלי יחימוביץ': זה צריך להיעשות ביומיים שלושה הבאים.
אינס מצרי: הבקשה שלנו עכשיו זה במישור של סגירת הפערים, כי ההחלטות של ועדת שניד הן הכללות מערכתיות והמצב האבסורדי שסובלת האוכלוסייה הבדואית לא תצליח לגעת בהמלצות המערכתיות, כי זה בשני מישורים: ראשית, זה סגירת פערים וצריך המון כסף.
אינס מצרי: אין הקצאות מוגדרות לאוכלוסייה הבדואית בפרט ולערבית בכלל אבל יחד עם סגירת הפערים זה משהו עם קידום וטיפוח, שלא ייקח לנו עוד 10 שנים להגיע למקום שהאוכלוסייה היהודית נמצאת עכשיו.
אלחנן אשכנזי: במהלך הדברים ששמעתי פה, אף גורם לא הזכיר את הנושא של הילדים שנמצאים במצב שחווים תהליכי גירושין ולצערי הרב, לפי מיטב ידיעתנו, אף אחד מהגורמים שהוזמנו לפה לא מטפל בנושאים האלה.
מוטי וינטר: אני התייחסי לזה.
אלחנן אשכנזי: לכן, אני קורא לוועדה לקחת בחשבון את הצרכים של הילדים שעוברים את התהליכים האלה.
שלי יחימוביץ': יצחק פרי, בבקשה.
יצחק פרי: איגוד העובדים הסוציאליים הוא לא גוף שאוסף נתונים ולא מתכנן תכניות, אבל אין לי ספק, מתוך היכרות של עשרות שנים בשטח ומהתרשמויות של העובדים הסוציאליים בשטח, יש צורך במהפכה תקציבית בסדר שדוקטור קדמן דיבר עליה בתחילת הישיבה במיליארדים ובצורה מתוכננת כמו שדוקטור שניד הציע בדוח שלו.
יצחק פרי: אני רוצה להתייחס לדברים של פרופסור יונה, על הרפואה המונעת:
יצחק פרי: אנחנו נמצאים היום במצב שבחדר המיון שלנו אין את מכשירי ההנשמה וכל הדברים האלה.
יצחק פרי: אתה הזכרת את כפר קאסם.
יצחק פרי: בשבוע שעבר מתה תינוקת שאם היו ניתוח מקרה, היו רואים שחדר הטראומה לא היה מסוגל לתת לה את הטיפול ובאותה מידה, הנערה האתיופית מקרית גת, זה אותן 150 נערות בסיכון, שאם היו בודקים היו עולים על זה.
יצחק פרי: לכן, אין ספק, אתם מדברים על 2006 ו-2007 כאבודות - -
שלי יחימוביץ': חס וחלילה.
שלי יחימוביץ': לו היינו חושבים שזה אבוד לא היינו מקיימים את הישיבה הזאת.
שלי יחימוביץ': נהפוך הוא.
יצחק פרי: זה מה שאני רוצה להדגיש, כי יש לחזק את חדר המיון הזה כבר ב-2006 וב-2007 וזה נפלא, בתכנית רב שנתית.
יצחק פרי: אנחנו נשתדל להעביר לך נתונים שיש לנו בעניין הזה.
שלי יחימוביץ': דברי סיכום – אנחנו עושים כאן כל הזמן את הסינתזה בין השקפת העולם הגלובאלית, המהפכנית, הדיבורים על התקציב, על "המעשים המגונים" שנעשו בתקציב בשבוע האחרונים ונעשו "מעשים מגונים" בהחלטות המקרו-כלכליות, שצמצמו את העוגה בצורה דרמטית מלכתחילה ולא סתם.
שלי יחימוביץ': אגב, ההחלטה החפוזה להוריד את המע"מ באחוז ולהוציא על זה 3.5 מיליארד שקלים נעשתה כדי שאנחנו לא נבוא בתקציב ונגיד שיש כך וכך כסף, בואו נשתמש בזה.
שלי יחימוביץ': החיפזון הזה לא מקרי ועוד אחר כך באים לוועדת הכספים ומבקשים לאשר את זה, כי בינתיים כבר מתבצעות עסקאות מלאכותיות.
שלי יחימוביץ': הכל נעשה בחופזה ובכפיית הר כגיגית.
שלי יחימוביץ': הדיון הגלובאלי והצורך בחיתוך רוחבי של התקציב ובהסתכלות שהיא שונה לחלוטין מבחינת חלוקת המשאבים והצורך בהקטנת הפערים ומנינו את האוכלוסיות שיש ביניהן פערים בלתי נתפסים, הוא חיוני ונחוץ לקיים אותו כל הזמן אבל אנחנו מוכרחים לזכור, בעיקר הפרלמנטרים, שככאלה אין לך ברירה להאמין במקביל בזה שאלוהים מצוי בפרטים הקטנים.
שלי יחימוביץ': כי בסופו של דבר, הם יוצרים את התמונה הכוללת הקשה כמו הקיצוץ בקצבאות הילדים, כמו הקיצוץ בתקציבי טיפת חלב, כמו השורה הזדונית האחת בחוק ההסדרים שמחילה על ההורים חובה לשלם עבור תסקיר לקצין מבחן.
שלי יחימוביץ': בסופו של דבר, אתה מוצא את תביעות האצבע ההרסניות האלה בפרטים קטנים ולכן אין ברירה אלא להתעסק בפרטים קטנים.
שלי יחימוביץ': בדיון על התקציב של 2007 לא תהיה לנו ברירה אלא להתעסק בפרטים הקטנים ימים ולילות בוועדת הכספים.
שלי יחימוביץ': אין לנו ברירה.
שלי יחימוביץ': בסוף אנחנו מדברים על הפרטים הקטנים ועל סעיפים תקציביים.
שלי יחימוביץ': על כן, הישיבה הזאת היתה מאוד חשובה לשפוך אור על הדברים ואני אסיים בדברים שפתחתי: מטרתנו כאן היא לנסות לגבש איזו שהיא הצעה, שלא לומר תביעה לאוצר לקראת תקציב 2007, שתיתן ותשקף איזו שהיא תמונה רוחבית של צרכי הילדים והנוער בתקציב ולא מנקודת מבט חמלתית אלא מהצורך האקוטי להילחם באי-שוויון הנורא שמתרחש ומעמיק כאן.
שלי יחימוביץ': אני מבקשת לסיים בפרקטיקה: להעביר אלי או לרחל בדחיפות הצעות קונקרטיות, פשוטות, מבוארות עם התכלית ועם הביטוי התקציבי של זה, באיזה משרד.
שלי יחימוביץ': אם יש לכם את מספר הסעיף התקציבי, על אחת כמה וכמה, זה יסייע לנו.
שלי יחימוביץ': אני לא אומרת שנכניס את הכל.
שלי יחימוביץ': יכול להיות שנלך רק על 10 דברים מרכזיים שבעינינו הם מחוללי המאבק באי-שוויון.
שלי יחימוביץ': אשמח אם תעבירו לידיי את הדברים ואני מודה לכולכם.
שלי יחימוביץ': נושא הדיון שלנו היום הוא ילדים מקבצי נדבות בצמתים.
שלי יחימוביץ': חשבנו לכלול את הדיון הזה במסגרת הדיון על ילדים עובדים, אבל מדובר כאן על תופעה עם מאפיינים חריגים שונים, מאובחנים, ולכן בחרנו להפריד את הנושא הזה לחלוטין מהדיון הכללי על עבודת ילדים.
שלי יחימוביץ': גם האוכלוסייה היא אוכלוסייה שונה.
שלי יחימוביץ': אנחנו מודעים לכך ששיעור גבוה מאוד מהילדים מקבצי הנדבות בצמתים מגיעים מהרשות הפלסטינית, אבל זה עדיין לא פותר אותנו מאחריות לתופעה הזאת, גם מכיוון שהיא מתרחשת בחצר הקדמית שלנו, וכן משום שהילדים האלה מגיעים לישראל ומסכנים את חייהם בצמתים שלנו.
שלי יחימוביץ': אין ספק, שדרוש פתרון הוליסטי יחד עם הרשות הפלסטינית.
שלי יחימוביץ': ננסה להעלות את כל המאפיינים של התופעה הזאת ולשרטט קווים לפתרון.
שלי יחימוביץ': כמובן, לא כולם מגיעים מהרשות הפלסטינית, יש גם ילדים שהם עולים חדשים, גם ערבים ישראלים, גם ילדים יהודים ישראלים ותיקים.
שלי יחימוביץ': יש מכנה משותף אחד לילדים האלה, והוא שהם מגיעים משולי החברה, שהמצב שלהם גרוע מאוד ושהם מסכנים את חייהם.
שלי יחימוביץ': יש 2 סרטונים שקיבלנו מהכתבת סמדר פלד מחדשות ערוץ 2.
שלי יחימוביץ': נראה את הסרטים כי טוב מראה עיניים.
שלי יחימוביץ': (הקרנת סרט)
שלי יחימוביץ': מפקד תחנת עירון, קובי שבתאי, בבקשה.
קובי שבתאי: אני מפקד תחנת עירון בוואדי ערה.
קובי שבתאי: אני מברך על המפגש, כי אולי מפה תצא הישועה לתופעה הזאת, שאנחנו לא מסוגלים להתמודד איתה.
קובי שבתאי: מתחילת השנה עם כניסתי לתפקיד שמתי לי ליעד את הטיפול בסוגיית הילדים.
קובי שבתאי: בתור הורה מצמרר אותי כל יום מחדש לעבור ולראות את התמונות האלה, ואנחנו חסרי אונים בטיפול בהם.
קובי שבתאי: יש לי פה תיק מעקב עם תמונות של חלק מהילדים האלה כי זה רצדדיסטים שכל יום אנחנו תופסים אותם, מעבירים אותם מעבר לקו, ויום למחרת אני פוגש אותם שוב באותם מוקדים או שהם עוברים לצומת אחר.
קובי שבתאי: הילד בן ה- 4.5 בשם עבדאללה שראיתם בסרטון ישב אצלי במשרד, אכל,שתה.
קובי שבתאי: ניסינו להבין ממנו מי מביא אותו.
קובי שבתאי: מי שמעסיק אותו זה אחיו בן ה- 13.
קובי שבתאי: הבעיה היא שהם למדו את החוק ואת השיטה.
קובי שבתאי: מי שמפעיל אותם זה ילדים בני 13 שאנחנו לא יכולים לעשות איתם שום דבר, וגם כשתופסים מבוגר או שניים – הצלחנו להביא 4 כאלה לדין – אנחנו לא יכולים להוכיח את האשמה של הספסרות וההפעלה של הילדים, אלא רק להאשים אותם בשהייה בלתי חוקית.
שלי יחימוביץ': אלה קטינים שמופעלים בידי קטינים, אין ראיס שאחראי עליהם?
יצחק קדמן: יש.
קובי שבתאי: יש מצבים כאלה, הצלחנו להגיע ל- 4 כאלה עד היום.
קובי שבתאי: זה בעייתי כי הם מתורגלים ויודעים מה לא להגיד; גם אם האמא נמצאת בצומת הסמוך ומשגיחה מהצד, היא לא משגיחה על הילד, היא לא מכירה את הילד ברגע התפיסה.
קובי שבתאי: הילד עבדאללה ואחיו – האבא הביא אותם בבוקר והוריד אותם.
קובי שבתאי: הבעיה היא הקלות שהם יכולים לחזור אלינו.
קובי שבתאי: זה ילד חסר-אונים.
קובי שבתאי: ניסינו ליצור קשר איתו, אפילו עם גורמי הרווחה במועצת עראבה ברשות הפלסטינית.
קובי שבתאי: אין עם מי לדבר.
דב חנין: איך ילד כזה מסביר את זה?
דב חנין: מה מביא אותו לעמוד בצמתים?
קובי שבתאי: הוא מגיע לחסוך כסף, הוא רוצה לחיות.
קובי שבתאי: הוא ואחיו בן ה- 13 ששומר עליו מביאים פרנסה הביתה.