GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קריאה: יש כאן בעיה.
יצחק קדמן: מאז נודע דבר הפגיעה.
קריאה: מאז הפנייה.
נירה לאמעי: 4.
נירה לאמעי: קביעת הזכאות ומימושה.
נירה לאמעי: (א) פקיד סעד מחוזי יבחן את זכאותו של קטין לטיפול לפי סעיף 3 ואם קבע שהוא זכאי כאמור, יקבע לו תוכנית טיפול לרבות לעניין סוג הטיפול הנדרש והיקפו.
נירה לאמעי: (ג) זכויותיו לפי חוק זה של קטין שטרם מלאו לו 14 שנים ניתנות למימוש באמצעות הורהו או אפוטרופסו.
נירה לאמעי: זכויותיו לפי חוק זה של קטין שמלאו לו 14 שנים ניתנות למימוש על ידי הקטין וכן באמצעות הורהו או אפוטרופסו אלא אם כן ביקש הקטין שהמימוש ייעשה על ידו בלבד.
נירה לאמעי: כאן אני עוצרת לרגע כי משרד הרווחה מציע מנגנון חלופי קצת מפורט יותר.
נירה לאמעי: אני מציעה שהם יציגו אותו בכמה משפטים כי הוא כבר מנוסח.
נאדיה חילו: הם הרי מתנגדים והשאלה אם נכון להכניס את כל המנגנון הזה.
נאדיה חילו: אני תמיד מוכנה, אבל אי אפשר לאחוז את המקל משני קצותיו.
איילת ששון: בפועל גם היום אנחנו מבצעים את החוק הזה ואנחנו מבצעים את החוק הזה בהתאם לתוכנית, מיזם, פיילוט, מה שלא ייקרא.
איילת ששון: נתבקשנו גם בישיבות הקודמות להציג את המנגנון, לקחת את פרק הזמן הזה ולראות האם המנגנון פועל כפי שהוא צריך ולהציג אותו.
איילת ששון: לכן אני חושבת שגם אם מטעמים כאלה או אחרים אמרנו את מה שאמרנו, אני לא חושבת שזה צריך לפגוע בהסתכלות על המקצועיות שלנו ועל איך שאנחנו רואים את הדברים כפי שהם צריכים להתנהל מבחינה מקצועית.
נירה לאמעי: אני מציעה שנדבר על העקרונות כי את הניסוח נוכל לעשות אחר כך.
נאדיה חילו: תנסי להביא את העקרונות בלי דיון.
איילת ששון: בגדול, המנגנון הוא כזה שהזכאות נבחנת על ידי פקיד הסעד ברשות המקומית, הוא זה שפוגש את הקטין, הוא זה שנמצא בשטח.
איילת ששון: היה והוא קובע שיש זכאות, הוא מפנה למטפל והמטפל, כפי שכתבנו בסעיפים המאוחרים יותר, הוא על פי בחירתו של הקטין או של המשפחה בתנאי כמובן שהוא עונה על הדרישות שקובע השר.
איילת ששון: המטפל קובע את תוכנית הטיפול אשר חוזרת אל פקיד הסעד ברשות המקומית ומועברת לאישור פקיד הסעד המחוזי.
איילת ששון: היה ופקיד הסעד ברשות המקומית סבור שאין זכאות או לחילופין שפקיד הסעד המחוזי סבור שלא צריך לאשר את תוכנית הטיפול שהוצעה על ידי המטפל, הם לא יכולים לדחות אף אחת משתי הנקודות האלה אלא באישור פקיד סעד ראשי.
קריאה: למה אתם לא עושים את זה בתקנות?
איילת ששון: אנחנו מעדיפים חקיקה ראשית בהקשר הזה.
איילת ששון: זה נראה לנו נכון יותר.
נירה לאמעי: שלושת הסעיפים הראשונים יכולים להיות בחקיקה ראשית אבל אני חושבת שהפירוט הוא פירוט יתר.
נאדיה חילו: אני מבינה שמר מנחם וגשל בדרך, הוא נשלח על ידי השר ואני מקווה שעם הגיעו גם נגיע לפשרה מסוימת.
איילת ששון: בכל מקרה המנגנון הוא כזה שבעצם יש שני שלבים כאשר השלב הראשון הוא בחינת הזכאות, זאת אומרת, האם באמת מדובר בקטין שנפגע מינית, והשלב השני הוא בחינת תוכנית הטיפול שהוצעה לאותו קטין.
איילת ששון: שני הדברים האלה בנתיב הרגיל, בנתיב המאושר שמקבל את האישור, נעשים על ידי פקיד סעד מחוזי.
איילת ששון: היה ואחד משני הפרמטרים האלה, מישהו סבור שלא צריך לאשר אותו, זה לא יכול להיעשות אלא אם זה מועבר לפקידת סעד ראשית והיא היחידה שיש לה סמכות לדחות בקשה.
איילת ששון: אנחנו מבקשים לקבוע – מהניסיון שהצטבר על ידי הגורמים המקצועיים – שבעצם הטיפול הוא מלכתחילה עד שנה.
איילת ששון: יש סמכות לפקיד הסעד המחוזי במקרים מיוחדים לאשר שישה חודשים נוספים בעצמו.
איילת ששון: במקרים בהם ההתרשמות היא שיש צורך להמשך טיפול, הדברים מועברים לפקידת סעד ראשית שרשאית להאריך טיפול עד שלוש שנים.
נעמה פויכטונגר: הערה קטנה שהיא כמעט טכנית אבל אני חושבת שהיא חשובה.
נעמה פויכטונגר: מכיוון שאיילת הציגה את המנגנון כמו שהוא מתרחש היום, חסר כאן בהצהרה החוקית דבר אחד שאני חושבת שהוא חשוב.
נעמה פויכטונגר: ברגע שניתקנו – ובכוונה ניתקנו – בין הזכאות לפי החוק הזה לבין זכאות שקשורה במושגים של ההליך הפלילי, אני חושבת שכן חשוב להבהיר ששיקול הדעת של פקיד הסעד יוכוון על ידי קריטריונים שייקבעו בתקנות או משהו מעין זה כי נכון להיום אין פה שום הכוונה של שיקול הדעת.
נאדיה חילו: זה ברור וזה גם נאמר.
נעמה פויכטונגר: בנוסח הזה זה לא נאמר.
נירה לאמעי: בלי הידע המקצועי שלי בנושא, אני בטוחה שיש בסעיפים (ד) עד (ט) הרבה דברים שאנחנו נצטרך לדון עליהם.
נירה לאמעי: לכן אני מציעה לאמץ אולי רק את שלוש הסעיפים הראשונים שמדברים על המפגש עם פקיד הסעד המקומי עם האינסטנציה האחראית של הפקיד המחוזי.
הילה סגל: יש בהמשך דברים שהם לא פרטים כמו שלא תידחה בקשה של קטין לקבל טיפול, הנושא של אישור אפוטרופוס וכולי.
נירה לאמעי: הדברים שהם בוודאות הולכים לכיוון הקטין, אנחנו יכולים לאשר.
נירה לאמעי: אני חושבת שבדברים האחרים שקובעים מנגנון כזה או אחר, כדאי שנשאיר לדיון.
קריאה: גם (ט).
נירה לאמעי: לא, ל-(ט) אני מעדיפה את הסעיפים שאנחנו כתבנו.
נירה לאמעי: אני חושבת שהם פשוט מנוסחים טוב יותר.
נירה לאמעי: אלה סעיפים (ג) ו-(ד) בהצעת הוועדה.
איילת ששון: אם יבחרו בנוסח הזה לעניין מימוש זכויות שלא באמצעות החוק, אנחנו מבקשים את האפשרות לקראת קריאה שנייה ושלישית כן לחזור לנוסח שלנו ולדון לגופו של עניין.
ימימה גולדברג: אני שואלת אם מדובר על טיפול נפשי ותהיה הצעה של מטפל נפשי, מה הכישורים של פקיד הסעד המחוזי לקבוע אם כן הילד זכאי או לא.
ימימה גולדברג: יש לי השגה לגבי המנגנון הזה.
נאדיה חילו: אמרנו שיהיה דיון על זה.
ימימה גולדברג: אני מבקשת שהמנגנון הזה יובא לדיון בהמשך.
נאדיה חילו: זה יובא.
נאדיה חילו: גם כתבנו את זה.
יצחק קדמן: זה גם קורה היום.
ימימה גולדברג: לא במדויק.
יצחק קדמן: זה קורה היום.
יצחק קדמן: הם מאשרים גם היום.
ימימה גולדברג: השאלה בעינה נותרה כי אני מדברת על ילדים שיכולים להיפגע נפשית באופן זה ואני לא יודעת מה הכלים שיש לפקיד סעד לקבל החלטות כאלה.
ימימה גולדברג: אני שמה סימן שאלה לגבי הסעיף הזה, לגבי המנגנון.
נאדיה חילו: זה נרשם גם בפעם שעברה.
לידיה רבינוביץ: אני רוצה לחדד הבדל בנוסח, לעניין מנגנון הערר.
נירה לאמעי: ערר זה מנגנון שלא מופיע.
לידיה רבינוביץ: לא מופיע בהצעת משרד הרווחה.
נירה לאמעי: לפני כן אני רוצה לקרוא את סעיף 5 כי אני חושבת שגם סעיף 5 הוא סעיף של בקש נוספת והוא סעיף באמת מאוד פרטני שאנחנו יכולים להשאיר אותו לדיון לקראת קריאה שנייה ושלישית.
לידיה רבינוביץ: רציתי להפנות את תשומת הלב שצריך להכריע אם ההצעה שעוברת לקריאה הראשונה יוקם מנגנון ערר או לא.
נירה לאמעי: מנגנון הערר לא עורער עד עכשיו בדיונים ואני חושבת שצריך לקיים אותו.
נירה לאמעי: יש מנגנון כזה ויש תקנות.
נאדיה חילו: לא הייתה החלטה לבטל את סעיף 5 ולכן אנחנו ממשיכים.
נאדיה חילו: אם יש הסתייגות מסוימת לסעיף הזה, אפשר להגיש אותה בהמשך.
נירה לאמעי: 5.
נירה לאמעי: ערר
נירה לאמעי: (ב) על הגשת ערר לפי סעיף קטן (א) יחולו הוראות תקנות שירותי הסעד, סדרי הנוהל בוועדות ערר.
נאדיה חילו: כפי שקיים היום.
נירה לאמעי: נראה לי הגיוני שמי שזכאי לאיזושהי זכות רווחה יכול גם לערער עליה כמו כל מי שזכאי לזכויות האלה.
נירה לאמעי: (א) השר, בהתייעצות עם שר הבריאות, יקבע בתקנות הוראות לגבי תנאי כשירות למטפלים לפי חוק זה, לרבות לעניין השכלה והכשרה מקצועית ולגבי אופן הסמכתם, ויפרסם רשימה שמית של מטפלים שהורשו או שהוסמכו כאמור.
חוה פרידמן: ביקשתי את שותפות משרד החינוך.
נירה לאמעי: זה נרשם.
קריאה: אנחנו מבקשים להוריד את פרסום הרשימה השמית.
נירה לאמעי: (ב) על מנת לממש את זכותו על פי חוק זה, רשאי קטין לבחור מטפל מתוך רשימת מטפלים כאמור בסעיף קטן (א), ואם לא בחר כאמור, יבחר בו פקיד סעד מטפל.
חנה סלוצקי: כל סעיף (ב) מיותר כי הוא מתייחס לרשימה.
חנה סלוצקי: זה כבר דרכי ביצוע של החוק ואולי משרד הרווחה יחליט לעשות זאת בביצוע עצמי.
ניערה: אני חושבת שזה היה עניין עקרוני.
ניערה: זה נדון כעניין עקרוני.
חנה סלוצקי: עדיין יש כללי רכש שירותים על ידי המדינה.
חנה סלוצקי: המדינה לא תוכל לרכוש שירותים מכל אדם.
נירה לאמעי: לא, הוא בוחר מתוך רשימה.
חנה סלוצקי: גם אם הוא עומד בסטנדרטים, זה לא אומר שהמדינה התקשרה עם אותו אדם לרכוש ממנו שירותים.
נירה לאמעי: יש רשימת מטפלים שמפרסם השר.
נירה לאמעי: אני מניחה שהרעיון בעיקרון היה כדי לאפשר לילד אם הוא מעדיף אישה או גבר.
שרונה עבר הדני: אלה שני דברים שונים.
שרונה עבר הדני: יש לנו את הנושא של הכשירויות הנדרשות.
נירה לאמעי: הוא בוחר מתוך רשימת מטפלים כאמור בסעיף קטן (ב).
נירה לאמעי: רשימת מטפלים היא רק רשימה שהשר קובע לאחר שהוא פרסם אני מניחה מכרזים, בחר אנשים וקבע אותם.
נאדיה חילו: יש פה גם עניין של שפה מאחר שמדובר גם בילדים קטנים.
נאדיה חילו: יש פה גם העדפות ואני חושבת שאנחנו כן יכולים להיענות לבקשתו של קטין או משפחתו, דבר שלא פוגע.
שרונה עבר הדני: יש כאן שתי סוגיות נפרדות כאשר הראשונה היא קביעת תנאי כשירות.
נירה לאמעי: מה שאת אומרת לא כתוב בחוק.
נירה לאמעי: מה שהחוק הזה אומר זה שהשר יקבע תנאי כשירות ורשימה.
שרונה עבר הדני: השר לצורך העניין יכול לקבוע תנאי כשירות, ואני בתור פסיכולוגית קלינית עמדתי בתנאי כשירות אבל עדיין לא כל קטין יוכל לפנות אלי כי המשרד עוד לא התקשר אתי.
נירה לאמעי: לא, זה לגבי אופן ההסמכה.
נירה לאמעי: אלה לא תנאי כשירות.
חנה סלוצקי: נניח שילד נמצא בטיפול, המשפחה פנתה למטפל, יש לילד בעיות ולא יודעים בכלל שהוא נפגע מינית.
חנה סלוצקי: במהלך הטיפול מסתבר שהילד הזה נפגע מינית.
חנה סלוצקי: אז פונים אלינו כדי שנממן.
חנה סלוצקי: אנחנו בודקים לפי הקריטריונים ששר הבריאות ושר הרווחה הגיעו אליהם ביחד, אם זה בסדר, לפי בחירת המשפחה, לפי בחירת הילד, ומאשרים את הטיפול.
שרונה עבר הדני: משרד הרווחה יהיה מוכן לרכוש שירותים מכל אחד, גם אם אין לו התקשרות אתו?
חנה סלוצקי: כן.
חנה סלוצקי: אנחנו לא מתחילים לעשות התקשרויות עם מטפלים.
שרונה עבר הדני: אם כן, זה בעצם לא רכש שירותים אלא תשלום עבור טיפול.
קריאה: קניית שירותים.
שרונה עבר הדני: זה תשלום קצבה כלשהי.
שרונה עבר הדני: זה כמו בביטוח הלאומי שמשלם כסף לאדם והאדם מתקשר לטיפול.
קריאה: לא, זה תשלום ישירות למטפל.
קריאה: כמו במשרד הביטחון.
קריאה: תחליטו מה שתחליטו, אבל זאת רזולוציה של חוק ביטוח בריאות ממלכתי שמדבר על זמינות סבירה.
נירה לאמעי: אני חושבת שאפילו אם אנחנו חוזרים לסעיף 3 וקובעים בסעיף 3 "על ידי מטפל על פי בחירתו, באזור מגוריו", ואם אנחנו מוחקים את שתי המלים האלה, אמרנו את זה.
קריאה: בחוק אפשר הכל, אבל השאלה אם הכוונה שלנו בחוק לתת לאדם את הזכות האבסולוטית לבחור.
שרונה עבר הדני: זה לא צריך להיות בחקיקה כי זה סתם מסרבל ושלא לצורך.
שרונה עבר הדני: אף פעם הביצוע לא יהיה על ידי מטפל אחד.
שרונה עבר הדני: מבחינה מקצועית מתאימים את המטפל למטופל.
שרונה עבר הדני: לא אומרים שיש לי נפגע שהוא דובר ערבית ובכוונה אני אתן לו פסיכולוג שבקושי מדבר עברית.
חנה סלוצקי: יש מצבים בהם יש ילד שלא יוצר קשר עם אדם אחד וכן יוצר קשר עם אדם אחר, וזה מאוד חשוב.
חנה סלוצקי: יש מצבים של אמון של המשפחה.
נירה לאמעי: זה הדבר היחידי שאף אחד לא רצה להוריד מהצעת החוק והייתה הסכמה לגביו.
קריאה: ברגע שכתוב בסעיף 3 על ידי מטפל על פי בחירתו, ההגדרה, המונח מטפל, הוא מטפל לפי סעיף 6.
נירה לאמעי: אנחנו משאירים את הערר.
נירה לאמעי: בסעיף 6 אנחנו נמחק את המלים "ויפרסם רשימה שמית".
נירה לאמעי: 7.
נירה לאמעי: תעריף מקסימלי
איילת ששון: זה חוק מלשכת עורכי-הדין, שם יש סעיף דומה לגבי מקרים בהם נקבע תעריף מקסימלי.
נירה לאמעי: סעיף התקציב שהיה בהצעה הקודם או בנוסח הקודם הורד, אני מבינה בעקבות הסכמות.
נירה לאמעי: 9.
נירה לאמעי: שמירת זכויות
קריאה: גם אנחנו מציעים לרדת מהמונח נפגעי עבירה.
נירה לאמעי: אנחנו נוריד את זה.
נאדיה חילו: אני נאלצת לסיים את הישיבה בעוד דקה כי במליאה מתחילים עם הצעות לסדר ויש לי הצעה לסדר, כך שאני צריכה להופיע וגם התקנון אוסר עלי להמשיך את הישיבה.
נירה לאמעי: אנחנו סיימנו להקריא.
נאדיה חילו: לפני שאנחנו מצביעים, אני רוצה לומר כמה דברים.
נאדיה חילו: מאז אני בוועדה לזכויות הילד, אם הייתה התפרצות ואמרתי דבר כמו שאני מרגישה נבגדת, אני מתנצלת על זה.
נאדיה חילו: אני עובדת בשיתוף פעולה מלא עם המשרד, עם השר ועם המנכ"ל וההתפרצות שלי הייתה רק מתוך דאגה שהחוק הזה שקידמנו הרבה מאוד דברים בו וראיתי שהוא הולך להיחסם בצורה זאת או אחרת.
נאדיה חילו: מצד שני אני כן רוצה לציין שזה לא אומר שאנחנו לא עובדים בשיתוף פעולה ומקדמים נושאים עם המשרד, עם המנכ"ל, עם פקידות הסעד ועם כל הגורמים.
נאדיה חילו: אנחנו מצביעים.
נאדיה חילו: כמו שאמרתי, כל הנקודות שנשארו פתוחות – ויכול להיות שאם היה לנו עוד זמן לקיים עוד ישיבה היינו דנים גם לעומק בכל הנקודות – נדון בהן בקריאה שנייה ושלישית.
נאדיה חילו: אני רוצה להודות לאנשים שהתחשבו וגם אם פה ושם היו הערות מהותיות – והן ישנן והן נרשמו – לא התייחסו וזאת כדי לסיים ולהצביע על החוק הזה.
נאדיה חילו: אני רוצה לקוות שקידום החוק וההצבעה יהיו בשיתוף פעולה עם המשרד לשירותים חברתיים שהדאגה לנושא הילדים ולקורבנות תהיה בעדיפות ראשונה תמיד.
נאדיה חילו: הצעת החוק אושרה
דב בארי: כבוד היושב-ראש, בגלל האילוצים לא הייתי כאן, אבל ההצעה היא תקציבית?
נאדיה חילו: 4.5 מיליון שקלים.
נאדיה חילו: היא לא תקציבית.
נירה לאמעי: תקציבי זה 5 מיליון ומעלה.
דב בארי: אני יודע, אבל אני רוצה לדעת איך ההצעה הזאת הפכה ללא תקציבית כי כשאני יצאתי לדיון בוועדת העבודה והרווחה היא עדיין הייתה תקציבית.
יצחק קדמן: היא מעולם לא הייתה תקציבית.
נירה לאמעי: מפאת קוצר הזמן לא נוכל להגיש חוות דעת של מרכז המחקר של הכנסת שתוכיח את ההפך, אבל יש כאן מספיק נתונים שיכולים להציג את זה.
דב בארי: תקנון הכנסת קובע במפורש שבמקרה בו יש מחלוקת על תקציב הצעת החוק, המציע או המגיש צריך להציג איזשהו אומדן עלויות תקציבי.
נירה לאמעי: יכול להיות שישכנעו אותך אחרת.
דב בארי: לפי נוסח החוק כרגע, לא יצליחו לשכנע אותי אחרת.
דב בארי: הצעת החוק היא כרגע תקציבית וזה גם מה שהיה בדיון הקודם שהתקיים בוועדה.
נירה לאמעי: אתה כתבת 5 מיליון?
דב בארי: אני כתבתי מעל 5 מיליון.
דב בארי: אם נוסח הצעת החוק לא שונתה באופן מהותי מאז יצאתי לפני שעה לדיון בוועדה אחרת, אז הצעת החוק הזאת היא תקציבית כפי שהיא הייתה בדיונים הקודמים בוועדה.
נאדיה חילו: אני לא פותחת את זה לדיון.
דב בארי: כבוד יושבת-הראש, תקנון הכנסת מחייב.
נאדיה חילו: אנחנו נפעל לפי התקנון.
נאדיה חילו: אם יש צורך שמחלקת המחקר תביע את דעתה, היא תעשה זאת מיד ותביא הצעה תקציבית אחרת.
נאדיה חילו: אני מודה לכם.
נאדיה חילו: הנושא היום שעומד לדיון זה ילדים עם אוטיזם במגזר הבדואי.
נאדיה חילו: אני רוצה להתחיל ולהגיד בעצם קיום הישיבה הזאת חוזר למכתב ראשון שאנחנו קיבלנו בחודש יולי 2008 מכמה סטודנטיות בדואיות שלצערי אנחנו הזמנו אותן היום לדיון ומנהלת הוועדה רחל קיבלה מהן טלפון שלא אפשרו להן לבוא.
נאדיה חילו: יסמין, עליה, מרואה ועוד מרואה זבייגה.
נאדיה חילו: הן בעצם פנו אלי במכתב מפורט עקב התערבות שלהן באיזה מיזם בבית חולים סורוקה והן מציינות שהן נתקלו שם בהעדר מענים מבחינת אבחון, מבחינה פסיכיאטרית של אנשי מקצוע דוברי ערבית.
נאדיה חילו: זו נקודה אחת בעייתית.
נאדיה חילו: בעיה שנייה גם אם אחרי מסע בעייתי וקשה מצליחים לאבחן את הילדים ומשיגים את אנשי המקצוע במסלול מאוד מאוד ארוך ואז הם נתקלים בבעיה הנוספת שזה בעצם העדר מקומות או העדר מענים טיפוליים, העדר מסגרות מתאימות לילדים כאלה אחרי שהם מאובחנים ואז מה שקורה עם הילדים האלה או שבעצם גם אחרי הקושי הרב והתהליך של האבחון נעצר כאן ואין המשך טיפול והתייחסות או שהילדים מועברים למסגרות אחרות שהן מאוד רחוקות והרבה פעמים הם גם לא מגיעים.
נאדיה חילו: ואז אני עוברת למיקוד השלישי של הבעיה של העדר מסגרות, זה אחד.
נאדיה חילו: ושניים, גם בתוך המסגרות השאלה אם יש את המענים לא רק הטיפוליים אלא המותאמים גם מבחינת שפה ותרבות.
נאדיה חילו: כי ילד שמגיע אחרי אבחון קשה וההורים מסכימים ומשוכנעים ואז הם שולחים אותו לבאר שבע ניצבת בפנינו שאלה גדולה נוספת, האם אותה מסגרת מתאימה והאם היא המסגרת האידיאלית לטיפול באותו ילד.
נאדיה חילו: כמובן שגם כיושבת ראש הוועדה וגם כאשת מקצוע שבעצם גם ניהלה והקימה גם למרכז הגיל הרך שגם עסק בסוגיות של שוליות של ילדים וצרכים מיוחדים על כל המגוון הבעיה מוכרת לי היטב של מחסור בכוח אדם מקצועי דובר ערבית ומבין ומתאים לתרבות.
נאדיה חילו: כי זה לא רק השפה.
נאדיה חילו: התרבות הערבית, התרבות הבדואית, האזורים השונים.
נאדיה חילו: זו בעיה מאוד קשה.
נאדיה חילו: היא ניתנת אגב לפיתרון אבל זו בעיה וצריך להצביע עליה.
נאדיה חילו: אני רוצה לציין בעיה נוספת ספציפית לסוג הזה של האבחון או סוג המוגבלות הזאת של אוטיזם, ידוע לנו שכמה שהאבחון יותר מוקדם והבוקר דיבר איתי יושב ראש ועדת החינוך הרב מלכיאור בלי קשר לנושא של היום שנמצאים בידיו פניה ומחקרים שמצביעים שאם עד שנה מאבחנים ומטפלים אז יכול להיות שיש סיכוי פשוט טיפול עד שנה הוא אמר לי.
מוחמד אלגברייה: אני חולק על זה.
נאדיה חילו: אני אומרת שהרב מלכיאור פנה אלי ויש לו מסמכים מקצועיים והוא ביקש ממני דיון בשבוע הבא על הנושא הזה.
נאדיה חילו: אני כמובן הנחיתי את היושבת ראש שזה שווה בהחלט לדיון.
נאדיה חילו: אני פה לא אומרת את דעתי.
נאדיה חילו: יש לו מסמכים.
נאדיה חילו: זה אנשי מקצוע בדרך כלל.
נאדיה חילו: לכאן או לכאן.
נאדיה חילו: כלומר אלה הן דעות של אנשי מקצוע אבל שווה לערוך דיון ולשמוע את הסוגיה הזאת.
נאדיה חילו: והנקודה האחרונה שברצוני להעלות זה ההורים והפתיחות של הסביבה לנושא הזה.
נאדיה חילו: זו עוד סוגיה.
נאדיה חילו: כי אם אנחנו דנים, נכון שהבקשה שהופנתה אלי מצביעה יותר על הבעייתיות של חוסר מסגרת וחוסר טיפול אבל אני בהחלט חושבת שבהתייחסויות בדיון היום אנחנו אמורים גם להעלות את הנושא של חוסר מודעות של הורים בעניין הזה.
נאדיה חילו: צריך לעבוד הרבה יותר קשה בקרב ההורים כדי לנסות להביא אותם למודעות ולנכונות גם להבנת הבעיה וגם לפעולה והפעלתם לצרוך את השירות הזה, לאבחן את הילדים, ללוות את הילדים.
נאדיה חילו: זה מבקש ודורש מהם להיות מאוד אקטיביים.
נאדיה חילו: לא תמיד הם יכולים והם מוכנים.
נאדיה חילו: וצריך להגיד את הדברים בצורה מאוד ברורה.
נאדיה חילו: זו לא תמיד ההבנה זו לפעמים היכולת המעשית להקדיש ולתרום ואנחנו יודעים כמה באזור הזה גם מבחינת ריבוי ילדים ועוני וכל התנאים הסביבתיים שרק באים ומקשים על העניין הזה.
נאדיה חילו: והנקודה האחרונה כמו שציינתי הסטיגמה של הקהילה והחברה שבעצם עדיין היא פחות מקבלת במגזר בכלל בתרבות פחות מקבלת את הנושא של צרכים מיוחדים וילדים עם צרכים מיוחדים שזה לפעמים גם סטיגמטי.
נאדיה חילו: לא הייתי אומרת שאין שינוי בנושא הזה.
נאדיה חילו: אני רק שבוע שעבר ביקרתי במרכז איזי שפירא וביקרתי גם בכפר שפתחו גם סניף של איזי שפירא בקאלנסואה שהוא אזורי כמה שנים והמשפחות שם מהמגזר הערבי משתפות פעולה והם חלק בלתי נפרד מהתוכנית ומהיישום של התוכנית וראיתי פשוט מיזם שבאמת ראוי לציון.
נאדיה חילו: אבל זה לא הגיע ביום בהיר אחד ואני יודעת שהשלבים גם סיפרו לי בכלל הפתיחה של המקום הזה והשלבים הראשונים היו מלווים גם בהתנגדות מקומיים, אפילו ראשי מערכות נבחרים וכאלה שראו בזה פגיעה.
נאדיה חילו: גם היום זה נמצא.
נאדיה חילו: פחות.
נאדיה חילו: לכן אני בפתיח שלי בחרתי להביא את כל הסוגיות שאני אבקש גם מהחברים והחברות המשתתפים לגעת בהם ולציין כל אחד בתחומו, גם אם לא כל הנקודות יצוינו על ידי מסגרת כזאת או אחרת אבל בהחלט זה נושא שמאוד מאוד ראוי לקידום וגם חשיבה במידת האפשר אם יש איזו חקיקה שאנחנו יכולים לקדם גם בעניין הזה.
נאדיה חילו: אני מבינה שיש בעיות, אני גם רוצה להודות לאנשי אלו"ט שהעבירו גם מסמך אלי.
נאדיה חילו: אני עברתי על המסמך, עברתי על הנקודות.
נאדיה חילו: חלק מהנקודות אני גם ציינתי בפתיח שלי שאתם גם מצביעים על הקשיים.
נאדיה חילו: לצורך הדיון אני רוצה לבקש ממוחמד אגברייה מאלו"ט לפתוח את הדיון.
נאדיה חילו: אתה עובד באזור הדרום?
מוחמד אלגברייה: בכל המגזר הערבי.
נאדיה חילו: עכשיו יש מישהו ספציפי שאחראי באלו"ט על אזור הדרום, על המשפחות הבדואיות?
מוחמד אלגברייה: גם אני.
נאדיה חילו: אה, זה כולל.
נאדיה חילו: אני רוצה רק להגיד שאנחנו פנינו למחלקת המחקר כמו שאני נוהגת תמיד לעשות לבקש חומר רקע על כל סוגיה שאני דנה כי חשוב לי לקבל גם נתונים וגם פריסה ומעניין שלא היה חומר.
נאדיה חילו: כלומר אין שום דוח, שום חומר.
נאדיה חילו: זה מה שנמסר לי.
נאדיה חילו: השירותים החברתיים הוזמנו?
רחל סעדה: כן.
נאדיה חילו: נמצאים פה.
נאדיה חילו: אז בבקשה מוחמד אגברייה.
נאדיה חילו: נציג אלו"ט.
מוחמד אלגברייה: תודה לכם.
מוחמד אלגברייה: אני כתבתי לכם מסמך.
מוחמד אלגברייה: אני מודה שהרשתם לי לדבר בהתחלה.
מוחמד אלגברייה: כתבתי איזשהו מסמך.
מוחמד אלגברייה: התפקיד שלי שזה מרכז המגזר הערבי באלו"ט האגודה הלאומית לילדים אוטיסטים.
מוחמד אלגברייה: אני בא במגע עם משפחות ערביות מכל הארץ, כולל הדרום.
מוחמד אלגברייה: אם אני ארצה ככה להזכיר כמה מילים לגבי שאר הארץ מגזר הערבי בצפון, המשולש, הדברים מתקדמים מאז שהתחלתי את העבודה לפני 3 שנים.
מוחמד אלגברייה: נפתחות מסגרות במגזר הערבי.
מוחמד אלגברייה: בירושלים לאחרונה נפתח בית ספר לילדים אוטיסטים.
מוחמד אלגברייה: קוראים לו "אלבאסמקאן".
מוחמד אלגברייה: זאת אומרת כל מה שקשור לילדים אוטיסטים במגזר הערבי בשאר הארץ כן מתקדם ולצערי בדרום הדברים דומים לתקיעות.
מוחמד אלגברייה: הם תקועים ובכלל לא מתקדמים.
נאדיה חילו: מטעם מי נפתח בית הספר בירושלים?
נאדיה חילו: אגף החינוך?
מוחמד אלגברייה: כן, משרד החינוך פתח בית ספר.
נאדיה חילו: כמה ילדים יש שם?
מוחמד אלגברייה: יש בו 40 ילד.
נאדיה חילו: גילאים שונים?
מוחמד אלגברייה: גילאים שונים.
מוחמד אלגברייה: ילדים אוטיסטים חדש בירושלים, יוזמה מבורכת.
מוחמד אלגברייה: וזה באמת לדיוננו, בית ספר זה נפתח כתוצאה משיתוף פעולה מלא עם החינוך, ועם בריאות וכמובן עם משרד הרווחה היחידה לאוטיזם.
מוחמד אלגברייה: העובדה שהעניינים בדרום הם לא מתקדמים והם לא מתפתחים ולמרות העשייה והרצון לעשות זה נובע מהרבה גורמים כמו שציינתי במכתב כאן ובמסמך שכתבתי אותו.
מוחמד אלגברייה: דרך אגב הסטודנטיות שכתבו את המכתב הן סטודנטיות שהיו בהדרכה שלי.
מוחמד אלגברייה: הן לומדות עבודה סוציאלית באוניברסיטת בן גוריון בהדרכה שלי.
נאדיה חילו: מאוד רציתי שהן ישתתפו.
מוחמד אלגברייה: כן.
מוחמד אלגברייה: אני דיברתי איתן.
נאדיה חילו: מכתב מאוד יפה ואתה תעביר להן שאני ממש התרשמתי.
מוחמד אלגברייה: בהחלט.
מוחמד אלגברייה: אני דיברתי איתן גם אישית כדי שיהיו.
מוחמד אלגברייה: הן התנצלו שלא יכלו.
מוחמד אלגברייה: הן היו מודרכות אצלי והן נחשפו.
מוחמד אלגברייה: הן טיפלו במשפחות המעטות של ילדים אוטיסטים והן נחשפו לקושי שמשפחות בסך הכול לא מקבלות את הטיפולים הראויים.
מוחמד אלגברייה: אנחנו באלו"ט יזמנו וגם ביחידה לאוטיזם יזמנו את הפרויקט של איתור ילדים אוטיסטים בדואים במגזר.
מוחמד אלגברייה: להגיע לילדים הבדואים הצעירים שמאובחנים ובספק שיש ספק לגבי האבחנה שלהם ספק אוטיזם, חשד לאוטיזם, שוב לצערי אנחנו לא הצלחנו לבצע פרויקט כזה כתוצאה מקושי של שיתוף פעולה, כתוצאה מקושי למצוא דרכים לשיתוף פעולה.
נאדיה חילו: יש לך הערכה?
נאדיה חילו: מדובר בכמה משפחות?
נאדיה חילו: כי מה שאני מבינה שאותרו רק חמש משפחות.
נאדיה חילו: יש לך איזו הערכה על גודל הבעיה, כלומר על כמה ילדים מדובר?
נאדיה חילו: גם אם זה לא מאוד מדויק.
מוחמד אלגברייה: אם אני יכול לזרוק איזשהו מספר לגבי ילדים עם אוטיזם במגזר הבדואי אנחנו חייבים להגיע לפחות ל-80 ילד, יחסית למספר הכולל של כל המשפחות במגזר הערבי שזה 270 משפחות שמוכרות לי.
מוחמד אלגברייה: זה שונה מהמשפחות שמוכרות ביחידה לאוטיזם במשרד הרווחה.
מוחמד אלגברייה: התהליך הוא שונה ואחר.
מוחמד אלגברייה: אני מדבר בכלל ארצי 270 משפחות.
מוחמד אלגברייה: בדרום אם המספר שאנחנו צריכים להגיע אליו זה פחות או יותר 80 משפחות.
מוחמד אלגברייה: בינתיים יש לנו 20 משפחות מוכרות לאלו"ט.
מוחמד אלגברייה: מתוך העשרים רק 5 משפחות, תתקן אותי דליה מהיחידה, רק 5 משפחות מוכרות במשרד הרווחה ביחידה לאוטיזם.
מוחמד אלגברייה: עשינו מספר ימי עיון במכללת אחווה, לאחרונה גם באוניברסיטת בן גוריון, לגבי הנושא כדי להעלות מודעות, כדי לעורר גורמים, משרדי ממשלה ואחראים לצערי יום העיון האחרון היה ב-2 ליוני 2008.
מוחמד אלגברייה: הנוכחות היתה מעטה לגבי אנשי המקצוע אפילו מהמגזר הבדואי.
מוחמד אלגברייה: מה עוד נציגים ממשרדי ממשלה.
מוחמד אלגברייה: היתה מעטה.
מוחמד אלגברייה: שוב זה חוסר מודעות, זה חוסר שיתוף פעולה מלא בין המשרדים השונים לבינינו כאגודה שלוקחת על עצמה את כל מה שקשור לילדים אוטיסטים בכל הארץ אם זה ערבים או יהודים.
מוחמד אלגברייה: ובגלל זה העניינים לא מתקדמים למרות שאני קיבלתי, אני כרכז המגזר הערבי קיבלתי הוראה מאלו"ט לפני שנתיים לשים את המוקד על הדרום ועל המגזר הבדואי.
נאדיה חילו: מה התשובה של בית החולים סורוקה?
נאדיה חילו: ואם בכלל פניתם למשרד הבריאות להעדר בכלל גורם אפילו בכל בית החולים ביחידה של הגיל הרך?
נאדיה חילו: מישהו ממשרד הבריאות נמצא?
נאדיה חילו: אני ארצה גם לשמוע.
גל מאירי: אני יכול לספר על מה קורה בסורוקה.
נאדיה חילו: אני אתן לך אבל אני רוצה לדעת אם אתם פניתם וקיבלתם איזה היזון חוזר מהם?
מוחמד אלגברייה: אנחנו והיחידה לאוטיזם עם דליה פנינו ללשכת הבריאות בבאר שבע וביקשנו לעשות את הפרויקט של איתור ילדים עם אוטיזם בגיל הרך.
מוחמד אלגברייה: אנחנו כמובן בקשר טוב עם בית החולים סורוקה, עם ד"ר גל מאירי.
מוחמד אלגברייה: מקבל אותנו, מארח אותנו.
נאדיה חילו: אבל איך יעשו אם אין פסיכיאטר ערבית?
מוחמד אלגברייה: אין פסיכיאטר דובר ערבית שמאבחן.
נאדיה חילו: וגם לא קלינאי הבנתי, כלומר אף איש מקצוע בצוות הרב מקצועי.
מוחמד אלגברייה: אנחנו מה שרצינו דרך טיפות חלב.
מוחמד אלגברייה: אנחנו כמומחים בלקות זה באמצעות אנשי מקצוע להיכנס לטיפות חלב, להרצות הרצאות לאחיות, גם להורים לגבי הלקות.
מוחמד אלגברייה: רצינו לשים את המוקד על כל טיפות החלב.
מוחמד אלגברייה: העניין לא התקדים, העניין לא הצליח כתוצאה מגורמים, אם זה בירוקרטיים, אם זה ממסדיים, אז זה פנימיים של המשרדים עצמם.
מוחמד אלגברייה: בינתיים ולצערי העניין נתקע ולא עשינו פרויקט כזה למרות כל המאמץ כן לעשות את זה.
מוחמד אלגברייה: זה לא רק טיפות חלב, גם חינוך.
מוחמד אלגברייה: אנחנו לא כל כך מצליחים למצוא איזו דרך לשיתוף פעולה עם החינוך.
מוחמד אלגברייה: בשאר הארץ שוב נפתחים גני תקשורת לילדים אוטיסטים במנזר הערבי.
מוחמד אלגברייה: יש 3 גנים במשולש.
מוחמד אלגברייה: יש גנים בצפון, יש בתי ספר לילדים אוטיסטים בנצרת.
מוחמד אלגברייה: גם אמרתי בירושלים.
מוחמד אלגברייה: בדרום כפי שאמרתי לצערי אין שום מסגרת לילדים אוטיסטים.
נאדיה חילו: יש לי שאלה.
נאדיה חילו: אם מישהו גם יכול לתת לי תשובה.
נאדיה חילו: בתוך אוכלוסיית הצרכנים, אני קוראת להם צרכנים של בית חולים סורוקה מה אחוז האוכלוסייה הבדואית?
גל מאירי: רוב האוכלוסייה 20% או 30% תלוי למה מתייחסים, במספר לידות זה כמעט חצי מהלידות.
גל מאירי: אם ישנן 13 אלף לידות בשנה בסורוקה אז 6000 ויותר זה לידות של המגזר הבדואי.
נאדיה חילו: ברשות הדיבור שאני נותנת לך ד"ר גל אני ארצה לשמוע תשובות מאוד ברורות בעניין הזה.
נאדיה חילו: איך כשאוכלוסייה כל כך גדולה וזה בית החולים היחיד שמשרת אותם איך קורה שיש העדר כוח אדם מקצועי דובר ערבית במיוחד בגיל הרך?
גל מאירי: אני אמרתי כמיטב יכולתי.
מוחמד אלגברייה: רק משפט אחרון לגבי חינוך.
מוחמד אלגברייה: ילדים עם אוטיזם שזה עשר משפחות במגזר הבדואי, או שהם מאובחנים עם ביגור ואז הם הולכים למסגרות של ביגור.
מוחמד אלגברייה: יש בית ספר לילדים עם ביגור לצרכים מיוחדים ברהט ויש שמה ילדים עם אוטיזם שהם נמצאים תחת הקטגוריה של ביגור והם לא מקבלים את המענה של ילדים אוטיסטים.
מוחמד אלגברייה: יש פער גדול בין הצרכים של ילד אוטיסט לבין הצרכים של ילד עם ביגור.
מוחמד אלגברייה: וחלק מהילדים, לאחרונה ילד מרהט הופנה, והוא נוסע מרהט לבאר שבע כדי להיות בבית ספר לילדים אוטיסטים, בית ספר יהודי כמובן.
מוחמד אלגברייה: יש את הבעייתיות של השפה.
מוחמד אלגברייה: אם נסתכל על כל המגזר הבדואי אני יכול להגיד יש לנו 4 ילדים שנמצאים בבאר שבע במסגרת של ילדים אוטיסטים.
נאדיה חילו: אני רוצה לבקש את הגברת לילי אבירי מנהלת היחידה לטיפול במשרד לשירותים חברתיים.