GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אריה שורר: זו החלטה קשה מאוד כשלעצמה, והוא לא עושה את זה לבד, אלא עם פורום גדול מאוד של אנשי מקצוע מתחום החינוך, מתחום הרווחה, מהשירות הפסיכולוגי וכן הלאה.
אריה שורר: ופתאום הוא מגיע למצב שהוא צריך לקבל החלטה קשה ולפעמים לא עומד לרשותו הכלי הפשוט ביותר להציל את הילד הזה מביתו, ממקומו הטבעי.
אריה שורר: עם זאת הוא מסכן את מקצועו.
אריה שורר: כאיש מקצוע הוא עשוי מחר להיות מובא לדין על כי ביצע תפקידו בצורה חלקית.
אריה שורר: בית-המשפט קבע שהוא חייב להוציא את הילד והוא לא יכול להוציא את הילד.
אריה שורר: אם יקרה למחרת משהו לילד הזה, מי יעמוד כאן לדין?
אריה שורר: לא המדינה תעמוד לדין כי אם העובד הסוציאלי.
אריה שורר: איך הוא יכול לקחת על עצמו אחריות כאשר ילד נמצא במצב כל-כך מסוכן והוא לא מסוגל לסייע לו, לא יכול להוציאו לשום מסגרת?
שלי יחימוביץ': כמה מכסות קוצצו אצלכם?
אריה שורר: הבעיה אחרת, ששיחקו כאן משחק.
אריה שורר: אני חבר בוועדות ויודע שמשרד הרווחה עושה תמרונים אין-סוף כדי להציל את המצב.
אריה שורר: הבעיה היא בחקיקה פשוטה ונכונה.
שלי יחימוביץ': אתה מדבר על הצעת החוק של חבר הכנסת רן כהן.
אריה שורר: כן.
אריה שורר: במשך 5 השנים האחרונות, בנוסף ל-109 מכסות שלנו השתמשנו בלמעלה מ-159 מכסות שמועברות מישוב לישוב.
אריה שורר: כאשר ישוב לא מסוגל לבצע מעבירים את המכסות שלו וזה נקרא "מכסות ויסות".
אריה שורר: במשך 5 שנים אנחנו משתמשים במכסות ויסות, ועכשיו הודיעו לנו שאנחנו יורדים מ-109 מכסות ל-84 מכסות.
אריה שורר: זה אבסורד.
שלי יחימוביץ': אתם משתמשים במכסות ויסות של אחרים.
שלי יחימוביץ': כלומר, הירידה עכשיו גדולה בהרבה בעצם ממה שכתוב.
אריה שורר: אולי נמשיך לקבל מכסות ויסות, אבל כללי המשחק לא נכונים.
פתחי אבו יונס: אני מנהל אגף הרווחה בעיריית סח'נין.
פתחי אבו יונס: קודם כול רציתי לחדד משפט שאמרת בהתחלה.
פתחי אבו יונס: החלטת הבג"ץ לא היתה בעקבות פניית ראשי מועצות מקומיות ערביות, אלא מנהלי מחלקות רווחה ערביות.
פתחי אבו יונס: זה חשוב, כי ההבדל עצום.
פתחי אבו יונס: אני מדגיש את זה כי השינוי הגיע מאנשי מקצוע ולא מפוליטיקאים.
פתחי אבו יונס: זה תוצאה ממהלך שיזם משרד הרווחה כאשר הציב במוקד את השירותים עם הפנים לקהילה.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לומר למען הסדר הטוב, הפנייה שלכם היתה נכונה, צודקת ומוסרית.
שלי יחימוביץ': גם החלטת בג"ץ היתה נכונה, צודקת ומוסרית.
שלי יחימוביץ': מה שאנחנו אומרים כאן, שאי אפשר לתקן עוול בעוול.
פתחי אבו יונס: תוצאת הבג"ץ שבמקרים מסוימים גם בישובים ערבים היתה ירידה במכסות ובמקרים אחרים להיפך, וגם יש ישובים יהודים שקיבלו יותר מכסות.
שלי יחימוביץ': נכון, ראינו את הרשימה.
פתחי אבו יונס: דבר שני, אין למנהלי רשויות הרווחה במגזר הערבי ספק שהפתרון נעוץ בחקיקה ולא בוויסותים או בשינויים.
פתחי אבו יונס: צריך להיות ברור שכל ילד שוועדה מקצועית, ועדת החלטה בישוב קבעה שהוא נזקק, שהוא ילד בסיכון, חייבים למצוא לו פתרון, ולא חשוב מאיזה מגזר ומאיזו עדה הוא מגיע.
פתחי אבו יונס: תודה.
נעמי אחימור: אני מעיריית ראשון-לציון.
נעמי אחימור: אני לא רוצה לדבר על טיפול בפנימיות מול טיפול "עם הפנים אל הקהילה".
נעמי אחימור: אני רוצה לברך דווקא על היוזמה של ההליכה לפרויקט "קהילה 2000" ו"עם הפנים לקהילה".
נעמי אחימור: אני סבורה אמנם שלא צריך לקצץ במקום אחר, אבל אני רוצה לברך על פרויקט "קהילה 2000".
נעמי אחימור: ועדת החלטה מקבלת החלטות לא רק על שילוב ילד בפנימייה, אלא מקבלת החלטות גם על פיתוח שירותים ומתן שירות וטיפול לילד גם בתוך הקהילה.
נעמי אחימור: לנו בראשון-לציון במשך שנים רבות היתה בעיה קשה, אולי בגלל גישת העובדים הסוציאליים ברשות המקומית, או אולי בגלל המדיניות והגישה של ראש העירייה שלנו.
נעמי אחימור: ראש העירייה שלנו נוקט בגישה שילד לא ייצא מן הקהילה ואנחנו העובדים הסוציאליים צריכים לעשות הכול כדי שיישאר בתוך הקהילה.
נעמי אחימור: ראש העירייה שלנו באופן חריג עשה דבר מה שלא נעשה באף ישוב אחר, הקים מסגרת בתוך הקהילה.
נעמי אחימור: הוא אמר: אני לא רוצה להוציא החוצה ילדים של תושבי ראשון-לציון, והקים בית בתוך העיר.
נעמי אחימור: משרד הרווחה בשלב מסוים עזר לנו אך בהמשך התנתק מאתנו.
נעמי אחימור: ראש העירייה ממשיך להפעיל את המסגרת הזאת.
נעמי אחימור: כפי שאמר ד"ר קדמן, כאשר יש מכסה פנויה ילדים ומשפחות לא קופצים עליה, להיפך.
נעמי אחימור: לנו בראשון-לציון תמיד היו תלונות הפוכות.
נעמי אחימור: נאמר שעל פנימייה משלמים סכום מסוים, ואילו בשליש מהסכום הזה אפשר לתת לילד להישאר בתוך הקהילה.
נעמי אחימור: בזכות התוכנית "קהילה 2000" ו"עם הפנים לקהילה" הצלחנו לפתח שירותים בתוך העיר.
נעמי אחימור: בראשון-לציון יש לנו כ-240,000 תושבים, מתוכם כ-50,000 הם ילדים בגילאים 0-18 שנים.
נעמי אחימור: זאת עיר מאוד-מאוד צעירה, עם המון ילדים.
נעמי אחימור: כפי שאמרה גברת דיין, יש תפיסה שראשון-לציון היא עיר במעמד סוציו-אקונומי גבוה יחסית, אך המצוקות קשות מאוד.
נעמי אחימור: יש לנו בשכונות מסוימות מצוקה מאוד-מאוד קשה.
נעמי אחימור: נכון שלא באים לתקן עוול בעוול, אך מצד שני, אני רוצה לשוב ולברך על התוכנית ומבקשת לא לפגוע בה.
נעמי אחימור: זה מאוד קריטי וחשוב מאוד.
נעמי אחימור: ילדים רוצים להישאר בבית, ההורים רוצים את הילדים קרוב לבית.
נעמי אחימור: אומרים כי באותו סכום כסף אפשר לתת שירות לארבעה ילדים במקום רק לילד אחד.
נעמי אחימור: זה לא בא במקום, עדיין יש מקרים שצריכים להוציא ילד מן הבית, ואנחנו עושים את זה, ונמשיך לעשות את זה.
נעמי אחימור: תודה.
אורית מוסל: אני רוצה להדגיש שכאשר מקצצים מכסות מקצצים גם את המכסות האפשריות לטיפול בקהילה, שלא יהיה ספק בדבר.
יצחק קדמן: את מה ימירו אם לוקחים מכסות?
יצחק קדמן: זה אבסורד.
אורית מוסל: כאשר אין מה להמיר אז אין מה להמיר.
יצחק קדמן: משרד הרווחה קבע בשלב מסוים, וקיבל את רשות האוצר, שניתן להמיר מכסה של פנימייה, שעולה X אלפי שקלים בחודש, להמיר אותה בכסף לשירותים קהילתיים.
יצחק קדמן: זה מבורך, אבל אם מבטלים את המכסה אין את מה להמיר אפילו.
אורית מוסל: גברת יעל דיין ציינה ש-17% מילדי תל-אביב מוכרים לשירותי הרווחה עקב מצוקות קשות, ומתוך אלה רק 4% יצאו לפנימיות.
אורית מוסל: זאת אומרת ש-96% מהילדים סודרו בסידורים קהילתיים.
אורית מוסל: אם יש 86,000 ילדים בעיר אנחנו מדברים על כ-500-550 ילדים בשנה שאנו נאלצים להוציא מן הבית.
אורית מוסל: אני אומרת "נאלצים" כי זה נעשה לאחר שמיצינו כל דרך אפשרית בקהילה למנוע הוצאתם מן הבית.
אורית מוסל: אנחנו עושים רבות, וגם ראש העירייה שלנו מן הסתם מאמין שטובת הילד לגדול בביתו ולא מחוץ לביתו.
אורית מוסל: אנחנו לא יכולים להימצא בחודש יוני עם 129 מכסות פחות מאשר היו לנו בשנה שעברה ולהחליט בעת הזאת של השנה מי כן ומי לא, לאחר שכבר היו ועדות החלטה – שהיום יש להן שֵם אחר ואנחנו מברכים על השם החדש.
אורית מוסל: קיימנו ועדות החלטה, התקבלו החלטות שילדים צריכים לצאת מן הבית.
אורית מוסל: איך נחזור אחורה?
אורית מוסל: מה נגיד לילד, מה נגיד להוריו אחרי שכבר קבענו שזאת טובתו, לאחר שמיצינו את כל האפשרויות האחרות?
אורית מוסל: אתן דוגמה אחת על ילד שנמצא עכשיו במרכז חירום.
אורית מוסל: דרך אגב, מרכז חירום זה לא מכסה, הודות לכך שאת זה המדינה מממנת גם ללא השתתפות הרשות המקומית.
אורית מוסל: ילד נמצא במרכז חירום כבר למעלה מחצי שנה וצריך להמשיך לפנימייה.
אורית מוסל: זה ילד בן 11.5 בלבד שנמצא שם בגלל שפגע מינית באחותו בת ה-7.5.
אורית מוסל: לדבריו של הילד בגיל 9 הוא עצמו נפגע מינית על-ידי בת דודתו הגדולה ממנו בשנתיים וחצי.
אורית מוסל: בהמשך החל לקיים פעילות מינית עם בן דודו, בן גילו, דבר שהוביל בהמשך לפעילות מינית משותפת גם עם אחותו ועם בת דודתו.
אורית מוסל: הקטין עבר במרכז החירום אבחון פסיכו-דיאגנוסטי, שקבע שיש לו יחסי אוביקט פגועים ולכן הוא חייב להיות במסגרת מכילה וקטנה וטיפולית על מנת שלא ימשיך לפגוע בילדים אחרים.
אורית מוסל: הילד נמצא במרכז חירום כבר הרבה מעבר לזמן המוקצה לו.
אורית מוסל: הוא אמור ב-1 בספטמבר להיכנס לפנימייה טיפולית.
אורית מוסל: כבר יש פנימייה טיפולית המיועדת לו ומוכנה לקבל אותו, אבל אין לנו מכסה עבורו כי קיצצו לנו 129 מכסות, והיום הוא נמצא במרכז חירום ללא מכסה כי כפי שציינתי מרכזי חירום הם ללא מכסה.
אורית מוסל: כמו הילד הזה יש לי כאן עוד דוגמה על מ"ז ונ"ג וד"מ וק"מ, אין-ספור סיפורים שכל אחד מהם קשה יותר מקודמו.
אורית מוסל: אני מבקשת את מה שביקשו קודמי בדיון, לאפשר לכל ילדי תל-אביב שהיו בשנה שעברה בפנימייה, למעט מסיימי י"ב שחוזרים לקהילה, להמשיך בפנימייה, ולמי שמיועד לצאת וכבר עבר ועדת החלטה לאפשר לצאת לפנימייה ב-1 בספטמבר.
אורית מוסל: העובדים הסוציאליים מתקשים לעמוד בגזרה הזאת, והמשפחות והילדים – פי כמה וכמה.
אורית מוסל: תודה.
מוטי וינטר: ראשית, ברכותי על מינויך.
מוטי וינטר: אנחנו עובדים תמיד יד ביד עם הוועדה.
מוטי וינטר: ניתן לך את כל האינפורמציה ונסייע לך ככל האפשר בתחום עיסוקנו.
מוטי וינטר: לגופו של עניין, בהמשך אתן תשובות מעשיות אז אל תדאגי אם קצת אאריך, אבל אני מבקש לומר כמה משפטים.
מוטי וינטר: כפי שאמר ד"ר יצחק קדמן, אני נמצא בריטואל השנתי הזה כבר שנים רבות.
מוטי וינטר: בתקופה האחרונה התבוננתי בעיניים נוצצות על תהליך הבחירות ואמרתי: הנה באה גאולה וסוף-סוף מתייחסים אלינו, והנה שוב אני מגיע לריטואל הזה.
שלי יחימוביץ': זה בגלל שמפלגת העבודה לא ניצחה בבחירות.
מוטי וינטר: אין לי עמדה בעניין זה.
מוטי וינטר: הבנתי מהחגיגה הכללית שכולם חברתיים.
מוטי וינטר: אני פקיד ממשלתי, עובד סוציאלי כמו שאר חברי, ואנחנו צריכים לעשות מלאכתנו בהתאם לתנאים הקיימים.
מוטי וינטר: רק לצורך ההדגמה, לפני שאני מתחיל את דברי, בעקבות הנתונים שהוצגו כאן, אל"ף, לא קוצצה אף מכסה ב-3 השנים האחרונות, כולל עכשיו.
מוטי וינטר: ד"ר יצחק קדמן אמר שבתל-אביב היה קיצוץ של 40%.
מוטי וינטר: אנחנו בדקנו, בסוף שנת 2005 הוחזרו 23 מכסות; בבאר-שבע בסוף 2005 הוחזרו 9 מכסות; ובחדרה הוחזרו 17 מכסות.
אריה שורר: הוא מדבר על מכסות ויסות, לא מכסות רגילות.
אריה שורר: אל תטעה את הוועדה.
מוטי וינטר: חברת הכנסת יחימוביץ' לא בקיאה בחומר.
מוטי וינטר: אני נותן לה נתונים, ואסביר.
מוטי וינטר: מדי שנה אנחנו מקצים מכסות חוץ-ביתיות על-פי קריטריונים.
מוטי וינטר: לעיריית תל-אביב אין המספר שהיא מוציאה.
מוטי וינטר: נניח שהקצינו לה 390 מכסות בהתאם לקריטריונים, וכך גם לחדרה, אנחנו חייבים להקצות את התקציבים שלנו על-פי קריטריונים שוויוניים.
מוטי וינטר: חלק מן הרשויות מוציאות יותר וחלק מהן מוציאות פחות.
מוטי וינטר: למשל הרשויות הערביות, בגלל העניין התרבותי, העדיפו שלא להוציא ואז הצטברו חלק גדול מן המכסות שלא נוצלו במגזר הערבי והועברו בסוף השנה בגין אי-ניצול לרשויות אחרות, כולל לעיריית תל-אביב שקיבלה הרבה מאוד מכסות.
מוטי וינטר: ולמרות שהוספנו לעיריית תל-אביב 66 מכסות לפני שנה, אחרי הוויסות הם החזירו לנו 23 מכסות.
יצחק קדמן: אתה חושב שילד זה יוֹ-יוֹ?
מוטי וינטר: לא זה הדיון, אבל אני רוצה שיידעו את הנתונים.
מוטי וינטר: כאשר אתה מדבר על קיצוץ 40% תדע על מה אתה מדבר.
441: לא החזרנו מכסות.
מוטי וינטר: רבותי, אפשר לבדוק אותי.
מוטי וינטר: לא אעיז לבוא לכנסת מבלי לבדוק את כל הנתונים.
מוטי וינטר: בכל הדיונים סביב השולחן הזה, עם כל יושבי-הראש, התברר שהנתונים שלנו תמיד נכונים.
מוטי וינטר: אבל זה לא הנושא שאני רוצה לדבר עליו.
מוטי וינטר: אנחנו נמצאים בסד.
מוטי וינטר: בעקבות הריטואל השנתי הזה – וחבר הכנסת רן כהן שנכנס עכשיו תמיד עזר לנו בנושא ההשמה החוץ-ביתית – טענו שצריך לשנות את המצב, שלוחצים אותנו כל הזמן לסידור החוץ-ביתי, ולפני שנתיים וחצי עשינו מהפך בעניין.
מוטי וינטר: ביקשנו ממשרד האוצר, וקיבלנו אישור ללכת למדיניות אחרת – "עם הפנים לקהילה" – שאפשרה הגמשה מלאה של המכסות לרשויות המקומיות.
מוטי וינטר: כל החומר קיים ואני מבקש ממך לקיים דיון בעניין זה.
אריה שורר: הגמשה של 20%.
שלי יחימוביץ': אפסיק אותך, ברשותך, כיוון שאני הכי לא מיומנת כאן בחומר.
שלי יחימוביץ': האם הסידור הקהילתי בא על חשבון הסידור החוץ-ביתי?
מוטי וינטר: כן.
מוטי וינטר: על-פי החלטה, אם לרשות המקומית היו למשל 50 מכסות, היא יכלה להחליט עד לגובה של 20% להשתמש בכסף לסידור קהילתי.
שלי יחימוביץ': כל רשות החליטה לגבי עצמה?
מוטי וינטר: כן, כל רשות החליטה מה המדיניות שלה.
מוטי וינטר: אני מבקש להציג בפניך את כל הנתונים.
מוטי וינטר: היום יש לנו ממצאים בדוקים ונוכל להציג אותם בפני הוועדה.
מוטי וינטר: חבל לבזבז על זה כרגע זמן.
מוטי וינטר: אני רק ממחיש – אם לרשות המקומית היו 50 מכסות והחליטה להמיר 3 או 4 או 5 ולפתח שירותים קהילתיים היא היתה זכאית, וניתן להמיר את זה בחזרה למכסה.
מוטי וינטר: זאת ההחלטה.
מוטי וינטר: כפי שאמרו גברת נעמי אחימור מראשון-לציון ומר פתחי אבו יונס מסח'נין, זה המיר 18, זו המירה 60, כל אחד המיר ופיתחו שירותים קהילתיים, לא לילד אחד אלא למאות ילדים.
שלי יחימוביץ': למה בכלל ההמרות האלה?
שלי יחימוביץ': למה הם צריכים לבוא אחד על חשבון השני?
שלי יחימוביץ': למה שלא יהיה תקציב לשירותים קהילתיים ותקציב להשמה חוץ-ביתית?
שלי יחימוביץ': אני בטוחה שהסידור החוץ-ביתי נורא חשוב, ואני בטוחה שהטיפול הקהילתי נורא חשוב.
שלי יחימוביץ': למה משפט שלמה הזה?
מוטי וינטר: הבעיה שבדיונים בכנסת מדברים תמיד על הסידור החוץ-ביתי, יש יותר כוח פוליטי לצד החוץ-ביתי.
שלי יחימוביץ': טונות של כוח פוליטי לסידור החוץ-ביתי?
מוטי וינטר: גברתי היושבת-ראש, אני יושב כאן זמן רב ואומר לך שאני יזמתי דיון על הטיפול הקהילתי, וכפי שאמר חבר הכנסת מרגי הם אישרו לנו, וגם חבר הכנסת רן כהן השתתף כאן בדיון על התוכנית "עם הפנים לקהילה" ובירך אותנו.
רן כהן: נכון, אבל לא על החשבון הסידור החוץ-ביתי.
מוטי וינטר: למה הם בירכו אותנו?
מוטי וינטר: למה 199 לשכות מתוך 260 הולכות היום על העניין הזה?
מוטי וינטר: משום שהגיעו למסקנה שהתוכנית טובה לילדים וטובה להם ותאפשר להם הגמשה תקציבית.
מוטי וינטר: אני לא רוצה להיכנס כעת לפרטי התוכנית.
מוטי וינטר: אשמח להציג לכם אותה במפורט ולתת לכם נתונים ותוכלו לבקר מה שתרצו.
מוטי וינטר: בעקבות שינוי הגישה עלו כל מיני דברים כי התוכנית הזאת חוללה מהפכה בכל שדרות העבודה שלנו.
שלי יחימוביץ': התכנסנו עכשיו כדי לדון בבעיה אקוטית בוערת, בכיבוי שרפה.
שלי יחימוביץ': אלמלא כן לא היינו מקיימים את הדיון הרציני הזה בצורה כה חפוזה.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לשאול אותך איך אני יכולה לעזור לך, איך אנחנו כוועדה יכולים לעזור לך.
מוטי וינטר: אגיד לך קודם כול איך אני יכול לעזור לך ואחר-כך נראה מה את צריכה לעזור לי.
רן כהן: אני רוצה להגיד רק משפט אחד, ואני בטוח שמר מוטי וינטר ופרופ' שניט לא יערערו עליו.
רן כהן: בין המגמה של הפנים לקהילה וטיפול בקהילה ובין המגמה של הוצאה לטיפול חוץ-ביתי יש השלמה, אין כאן תחליפיות.
רן כהן: בית-המשפט לעולם לא מחליט להוציא ילד מחזקת הוריו אלא אם כן אין שום דרך אחרת אלא להוציאו.
דן שניט: זה גם ההנחיה של ועדות ההחלטה.
רן כהן: לכן "עם הפנים לקהילה" לא יעזור כלל לאותו ילד.
רן כהן: או שיש לו מקום להיות מחוץ לבית או שאין לו, ואם אין לו – יאנסו אותו, יכו אותו, ישפילו אותו, יקרעו אותו לגזרים.
רן כהן: אותו דבר לגבי ועדת ההחלטה.
רן כהן: ועדת ההחלטה הרי לא מורכבת מקבוצת אנשים רעים שמחליטים להוציא ילד מביתו, אלא אנשים שזה מקצועם, שבהסכמת אחד מן ההורים לפחות, אם אני לא טועה, מחליטים להוציא את הילד כי אין לו פתרון בקהילה.
רן כהן: לא בגלל שיש פתרון בקהילה ומחליטים להוציא אותו.
דן שניט: זה הקריטריון בוועדות ההחלטה.
רן כהן: זה הקריטריון, שאין לו פתרון בקהילה.
רן כהן: לכן המגמה נכונה, ורוב ילדי ישראל הזקוקים לטיפול מטופלים בקהילה.
רן כהן: אנו מודאגים לא מזה, אלא מכך שמשרד האוצר משתמש בזה – ולצערי משרד הרווחה נכנע לו מידי פעם בשל סיבות תקציביות – האוצר אומר:
רן כהן: אני רוצה לקבוע בעניין זה מכסות ולא לפעול על-פי החלטה של בית-המשפט.
רן כהן: זה לא סביר בשום פנים ואופן.
מוטי וינטר: לא הוגן להציג נושא כל-כך מורכב בשתי דקות.
מוטי וינטר: אנא הרשי לי בדיון אחר, כאשר יהיה לך יותר זמן, להציג לך את כל הדברים ונוכל להתייחס.
מוטי וינטר: חבר הכנסת רן כהן הציג את הצעת החוק שלו.
מוטי וינטר: אמרתי: למה אתה מדבר רק על ההשמה החוץ-ביתית?
מוטי וינטר: למה כאשר ועדת החלטה באה לדון לא יהיה לה כסף גם לטיפול הקהילתי?
מוטי וינטר: למה רק טיפול חוץ-ביתי?
מוטי וינטר: אבל נעזוב את זה.
רן כהן: כי לא ממירים מהקהילה לטיפול חוץ-ביתי, אלא ממירים מהחוץ-ביתי לטיפול הקהילתי.
שלי יחימוביץ': מר מוטי וינטר, אשמע אותך בהרחבה ונעסוק בנושא הזה לעומקו, ובכל זאת אני מבקשת ממך להתמקד במה שעומד באופן דחוף על סדר יומנו.
מוטי וינטר: האמיני לי שזה קשור.
מוטי וינטר: אבל אני אסכם, בגלל שאין לך זמן, ואגיד מה אנחנו מציעים.
שלי יחימוביץ': לא שאין לי זמן, אלא אין זמן.
שלי יחימוביץ': זה לא שאני ממהרת מכאן לאיזה בילוי.
שלי יחימוביץ': אני מבקשת שתסכם.
יצחק קדמן: גם לילדים אין זמן.
מוטי וינטר: גיבשנו הצעה שיש לה מספר חלקים.
מוטי וינטר: ראשית, הקריטריונים יישארו כפי שהם, כך הורה לנו בג"ץ.
מוטי וינטר: שנית, אנחנו מציעים שבשנה הנוכחית כל רשות מקומית תישאר באותו גובה מכסות שהיה לה.
מוטי וינטר: רוצה לומר, כל אותן רשויות שתקציבן הופחת יוכלו להשתמש באותו גובה תקציב שהיה להן בשנה שעברה.
מוטי וינטר: אנחנו רואים בשנה הזאת שנת גישור של מכסות.
שלי יחימוביץ': למה לא אמרת את זה בהתחלה?
שלי יחימוביץ': למה עינית אותנו?
מוטי וינטר: דבר שלישי, אנחנו נבחן במהלך השנה הקרובה יישום רפורמה בוועדות תכנון טיפול ובניית קריטריונים מחודשים להוצאה חוץ-ביתית.
מוטי וינטר: אנחנו מעריכים שבעקבות הרפורמה שאנחנו מתכננים נוכל להגיע, בהנחה שתהיה לנו הבנה עם האוצר, למצב שכל ילד שיידון במסגרת ועדת החלטה, בהתאם לקריטריונים המחודשים, וועדת תכנון טיפול – קרי: ועדת החלטה – תחליט שעליו לצאת מן הבית יוכל לצאת מן הבית.
מוטי וינטר: זאת ההצעה שלנו.
יצחק קדמן: תחמירו את הקריטריונים?
מוטי וינטר: נלך על הקריטריונים ברוח העקרונות של "עם הפנים לקהילה".
יצחק קדמן: ומה יהיה עם ילד הזקוק לפנימייה?
מוטי וינטר: מר קדמן, שפכת כאן הרבה מאוד דברים.
מוטי וינטר: אין לי זכות ואין לי זמן להתמודד עם הטענות שלך.
מוטי וינטר: יש לי הרבה מה להגיד בעקבות הדברים שלך ושל גברת אורית מוסל, יש לנו הרבה מה להגיד.
מוטי וינטר: לצערי יש לנו הרבה מאוד נתונים.
שלי יחימוביץ': יש לנו הרבה דברים להגיד ואנחנו נקיים על כך דיון נפרד.
מוטי וינטר: כפקידי ממשלה התפקיד שלנו לעשות את מה שאנחנו יכולים וזה מה שאנו מציעים לעשות.
מוטי וינטר: אנחנו נמשיך לפעול ברוח המדיניות שלנו.
מוטי וינטר: אני מקווה שיהיה לנו שר.
מוטי וינטר: בינתיים אנחנו עושים מה שאנחנו יכולים.
מוטי וינטר: עשינו הרבה מאוד בשנים האחרונות בגין התוכנית "עם הפנים לקהילה" ויש לי המון מה להגיד, אבל אני לא יכול להגיד כעת.
מוטי וינטר: אבל לפחות לגבי מה שביקשת זאת התשובה.
441: זה לא אחד מול השני.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לחדד את העניין.
שלי יחימוביץ': אנחנו יוצאים מכאן עם אמירה שלך, ואני מניחה שהיא מגובה גם תקציבית - -
מוטי וינטר: בוודאי.
שלי יחימוביץ': - - שבשנה המתחילה בספטמבר לא יהיו שינויים במכסות בכל הרשויות המקומיות.
מוטי וינטר: לגבי אלה שהופחתו.
מוטי וינטר: אלה שקיבלו – קיבלו.
שלי יחימוביץ': לגבי אלה שהופחתו, כמובן לא לגבי אלה שנוספו להם מכסות.
שלי יחימוביץ': אני סבורה שנוכל להסתפק בזה.
441: אני מבקשת לשמוע את עמדת משרד הרווחה על הצעת החוק של חבר הכנסת רן כהן.
שלי יחימוביץ': מר מוטי וינטר, קודם כול אני מודה לך.
שלי יחימוביץ': אני מודה שבמה
שלי יחימוביץ': לך דבריך חשבתי איך להסביר כמה קשה יהיה למצוא פתרון מידי ומהיר.
שלי יחימוביץ': אני רוצה להעיר הערה אחת כללית.
שלי יחימוביץ': אמרת שבמהלך מערכת הבחירות כולם דיברו על חברה ונשבו רוחות אופטימיות.
שלי יחימוביץ': אני רוצה להשבית את השמחה.
שלי יחימוביץ': הממשלה הזאת היא לא ממשלה חברתית, וגם הקואליציה זאת לא ממש חברתית, למרות שלכאורה כל הרכיבים שלה חברתיים.
שלי יחימוביץ': יש לנו שר אוצר לא חברתי, יש לנו ראש ממשלה לא חברתי, יש לנו יושב-ראש קואליציה לא חברתי ועולם כמנהגו נוהג.
שלי יחימוביץ': אני יכולה להגיד לך כחברה בקואליציה, עם נטיות אופוזיציוניות כמובן, שכל ניסיון לשינוי וכל ניסיון להשפיע, בוודאי ב-2006, על התקציב ועל חוק ההסדרים היה סיזיפי, כאילו אני חברה באופוזיציה.
שלי יחימוביץ': אני לא רוצה לזרוע כאן דמורליזציה, אבל אני רוצה להיות ריאלית.
רן כהן: רק לשם התיקון, כמה הישגים בכל זאת היו לנו.
מוטי וינטר: כפקיד בממשלה אני כמובן לא יכול להגיב על מה שאמרת, אבל דבר אחד אני רוצה לציין ששכחתי לומר.
מוטי וינטר: בתוכנית שלנו יש עוד מרכיב אחד, יישום מסקנות ועדת שמיד.
מוטי וינטר: המלצות הוועדה מדברות על הקצאת מאות מיליוני שקלים שנמצאים כרגע, למיטב ידיעתי ועל-פי מה שקראתי בעיתון, בראשותו של השר אלי ישי.
מוטי וינטר: מבחינתנו התוכניות שגיבשנו בוועדת שמיד, שהן ברוח "הפנים לקהילה", בהחלט עשויות להיות מרכיב נוסף להתמודדות עם המצב.
מוטי וינטר: ונקודה אחרונה בתשובה לחבר הכנסת רן כהן.
מוטי וינטר: התוכנית "עם הפנים לקהילה" וכל מה שעשינו היו יוזמה שלנו.
מוטי וינטר: לא נכנענו למשרד האוצר בכלל, אלא זאת היתה יוזמה שלנו.
מוטי וינטר: עשינו דברים שהאמנו בהם ואנחנו מאמינים בהם.
מוטי וינטר: כאשר האוצר הצטרף אלינו רק שמחנו.
רן כהן: ההמרות מטיפול חוץ-ביתי לפעילות בקהילה היו יוזמה של משרד האוצר.
מוטי וינטר: חד-משמעית – לא.
מוטי וינטר: אל תיקח את זה מאתנו.
מוטי וינטר: הם הלכו אתנו יחד.
מוטי וינטר: אל תאשים אותם במה שהם לא אשמים.
רן כהן: זאת הגישה שלי ואני אומר את גישתי.
שלי יחימוביץ': מר מוטי וינטר, אני מודה לך מאוד, ואני מודה לך שבאת עם פתרון, לפחות פתרון מידי ובהול וזמני.
מוטי וינטר: גם זה על דעת האוצר.
שלי יחימוביץ': זה כמובן לא פוטר אותנו מלהמשיך לדון.
שלי יחימוביץ': ברור לי לחלוטין שלא היית אומר את הדברים בצורה כה חד-משמעית בלי גיבוי של משרד האוצר.
שלי יחימוביץ': אני ממש מודה לך על כך.
שלי יחימוביץ': אנחנו כמובן פותחים בזה דיון מחודש לגבי השנה שלאחר מכן.
קריאה: עד אז יהיה חוק.
רן כהן: הייתי רוצה לבקש מכם שתערערו על החלטת הממשלה להתנגד להצעת החוק שלי.
מוטי וינטר: כיוון שאין לנו שר אז אני לא יודע מה יגיד השר.
אורית מוסל: ראש הממשלה הכריז בכנס בבאר-שבע לפני שנתיים שהוא תומך בחקיקה.
אורית מוסל: אז הוא היה שר התעשייה, המסחר והתעסוקה.
שלי יחימוביץ': אנחנו עומדים לפני סיום.
שלי יחימוביץ': מר מוטי וינטר, תודה רבה.
שלי יחימוביץ': אנחנו נזמין אותך לכאן עוד הרבה עד שיימאס לך כבר לפרוס בפנינו הכול ביסודיות.
441: אני מבקשת שיתקיים דיון על הוועדה שבראשה עומד השר אלי ישי, לגבי התקציב הייחודי שהוא קיבל לילדים בסיכון, 200 מיליון שקלים.
חנן פריצקי: התקציב גדל מדי שנה, מ-200 ל-400 ל-600 ול-800 מיליון שקלים.
441: הוא קיבל כמה מאות מיליוני שקלים תחת הכותרת טיפול בילדים בסיכון.
יצחק קדמן: אין שום הגדרות מה זה כולל.
441: אני מבקשת מיושבת-ראש הוועדה לדון בסכומים הללו ובעניין הספציפי הזה.
441: לפי דעתי יש כאן עניין לא תקין.
441: למיטב ידיעתי יש ועדה שתחליט על הקצאת הכסף, שבראשה עומד מקבל הכסף.
441: על-פי כל הבדיקות שעשינו, לפחות לגבי תל-אביב, 80% מהכסף הזה יהיה ייחודי וייעודי לאוכלוסייה החרדית.
רן כהן: אני רוצה לומר רק משפט אחד.
רן כהן: קודם כול, גברתי היושבת-ראש, ברכות לך על יוזמת הדיון, וכך גם לגברת יעל דיין ולכולם, כי באמת נמצא כאן פתרון, אמנם פתרון ביניים.
רן כהן: הפתרון הממשי, לעניות דעתי, אף-על-פי-כן ולמרות הכול, נמצא בחקיקת החוק.
רן כהן: אני מסכים עם מר מוטי וינטר שטוב לו יכולנו להשלים לאחר מכן את החקיקה כדי שגם הטיפול בקהילה יהיה מבוצר מבחינה תקציבית וילד הזקוק לטיפול יקבלו אוטומטית, כאילו זה תרופה לחולה.
רן כהן: היום אנחנו מתקדמים גם בעניין הזה.
רן כהן: אבל בואו נעבור את המשוכה.
צביקה הוזליך: למה לא תלך לזה במקביל?
שלי יחימוביץ': סליחה, אנחנו לא פותחים כאן דיון.
רן כהן: אי אפשר.
רן כהן: האמן לי, יש מעט אנשים המנוסים בחקיקה חברתית כמוני ואני אומר לך, הסיכוי היחיד הוא ללכת צעד אחר צעד, לשים את הרגל ואחר-כך להתקדם.
יצחק קדמן: קודם כול, רק כדי לבשר לכם, יש הצעת חוק נוספת העוסקת בסל שירותים של מימוש זכויות הילד.
יצחק קדמן: היא מתייחסת לאו דווקא לפנימיות אלא לסל כולל, וזה נכון, וזה הכיוון.
יצחק קדמן: אני מקווה שגם את הצעת החוק הזאת נקדם בכנסת הנוכחית.
יצחק קדמן: אני רוצה קודם כול לברך את הוועדה שיש לה כבר הישג ראשון בעקבות הישיבה היום.
יצחק קדמן: חרב היתה מונחת על הצוואר, והחרב הוסרה, ובין השאר הודות להתכנסות הוועדה ומה שקדם לה.
יצחק קדמן: אני סבור שהוועדה יכולה להתגאות בכך.
יצחק קדמן: אני מודה למר מוטי וינטר שהביא את ההישג הזה היום, וגם לאנשי האוצר השותפים לעניין.
יצחק קדמן: זה בשורה טובה מאוד לילדים.
יצחק קדמן: זה דוחה את רוע הגזרה בשנה, ושנה בחייו של ילד זה הרבה מאוד זמן, ואני מברך על השקט.
יצחק קדמן: זה לא פותר את הבעיה היסודית יותר, שתיפתר רק בהצעת חוק מתאימה, שאני מקווה שמשרד הרווחה לא יתנגד לה כי היא לא באה על חשבון הקהילה.
יצחק קדמן: גם אם ניתנים שירותים בקהילה תמיד יהיו ילדים שיצטרכו סידור פנימייתי.
יצחק קדמן: כאשר מדובר בילדים אני מציע לא ללכת לפי אופנות, פעם קהילה ופעם פנימייה, אלא ללכת על-פי הצרכים של הילדים.
יצחק קדמן: את הפתרונות צריך לתפור לפי הצורך של הילד, ולא להיפך, כפי שפעמים רבות נעשה.
יצחק קדמן: מי שחושב שפתרון בקהילה זול יותר מפתרון בפנימייה שוגה באשליות.
יצחק קדמן: אם רוצים לתת פתרון אמיתי לילדים בקהילה זה עולה לא פחות מאשר פתרונות בפנימיות.
יצחק קדמן: אל יחשוב מישהו שכך חוסכים כסף.
שלי יחימוביץ': ד"ר קדמן, תודה רבה.
שלי יחימוביץ': אני מבקשת לסכם.
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת רן כהן ואני ניפגש עם יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חבר הכנסת משה שרוני, ונבקש ממנו להעביר את הצעת חוק לטיפול הוועדה לזכויות הילד.
שלי יחימוביץ': דבר נוסף, שאף הוא דחוף למדי ודורש דיון יסודי יותר – הוא לא נוגע למקצתכם אבל בוודאי ייגע בכם – הוועדה הזאת תקיים דיון על אופן הטיפול בילדים בתקציב המדינה כדי שנוכל להגיע לדיונים על תקציב 2007 עם דרישות כספיות יותר קונקרטיות בכל הנוגע לילדים וגורלם בכל המשרדים השונים, לא רק במשרד הרווחה.
שלי יחימוביץ': אני איעזר בד"ר יצחק קדמן לצורך העניין הזה.
יצחק קדמן: יש לי רק בקשה אחת לפרוטוקול, ללא קשר לעניין הזה.
יצחק קדמן: לפני הישיבה כאן ניהלתי שיחה ארוכה עם ראש עיריית שדרות, שביקש ממני להביא את דבריו גם לישיבה כאן.
יצחק קדמן: מצבם של הילדים בשדרות קשה ביותר.
יצחק קדמן: הוא נכנס אתי לפירוט, מה קורה לילדים שם בגלל חרדות ומצוקות.
יצחק קדמן: אני סבור שצריך למצוא דרך להקל על הילדים בשדרות.
יצחק קדמן: אנחנו לא יכולים לפתור את כל הבעיות של חוץ וביטחון, אבל מוכרחים להתייחס לבעיות של הילדים.
שלי יחימוביץ': תודה רבה לכולכם.
שלי יחימוביץ': שלום לכולם, אנחנו עומדים עכשיו בפיתחו של החופש הגדול, וזאת מסורת של הוועדה לזכויות הילד מקידמת דנא, שאמנם לי זו השנה הראשונה לנהל אותה, לדון מה יעשו ילדים ובני נוער בחופש הגדול.
שלי יחימוביץ': מעבר לעיסוק הפרקטי, לי היה חשוב איזה פתרונות אפשר למצוא לילדים ולבני נוער בחופש הגדול.
שלי יחימוביץ': להתעכב גם על סוגייה אחת מהותית בעיניי, והיא הפערים הבלתי נסבלים בין ההזדמנויות שעומדות לרשות ילדים ובני נוער ממעמדות מבוססים, שהוריהם משתכרים משכורות סבירות ומעלה, ובין ילדים עניים.
שלי יחימוביץ': אנחנו יודעים ש-34% מכלל הילדים היום נמצאים מתחת לקו העוני.
שלי יחימוביץ': בסביבת הילדים שלי מתלבטים האם ללכת לקייטנה בספארי, או לקייטנה לאילוף כלבים, או לשפע של הזדמנויות שנשמעות מאוד מפתות ואטרקטיביות.
שלי יחימוביץ': אבל בעודי מתלהבת מהאפשרויות הבלתי נגמרות שעומדות לרשות הילדים שלי, אני לא יכולה שלא לחשוב על העלות העצומה של הפתרונות האלה.
שלי יחימוביץ': ועל העובדה שהפתרונות האלה נשארים נחלתם של מתי מעט מקרב הילדים.
שלי יחימוביץ': על כן נפתח דווקא את הדיון עם העיתונאית ענת לב אדלר מ"ידיעות אחרונות", שתסקור עבורנו את ההיצע שעומד לרשות מי שיש להם.
שלי יחימוביץ': בבקשה, ענת.
ענת אדלר: צהריים טובים, כמו שחברת הכנסת שלי אמרה, ילד מבית אמיד האפשרויות שעומדות בפניו הן כמעט בלתי מוגבלות.