GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר גוז'נסקי: נכון שלו אפשר היה להוסיף גם את העניין שיהיה רופא בכל בית ספר, או אפילו בכל כיתה שיחנך, היה טוב יותר.
תמר גוז'נסקי: עמית ינון: וכאן צריך להתחשב כן בעלות.
תמר גוז'נסקי: שירותי רפואה
תמר גוז'נסקי: הבעיה השניה היא בעיית הישימות.
תמר גוז'נסקי: קל לראות את בעיית הישימות דרך מערכת החינוך העל יסודי, שמתוקצבת ברופא לכל מאתיים כיתות.
תמר גוז'נסקי: זה הממוצע של פחות משלושים וחמישה.
תמר גוז'נסקי: זה בערך אחד לששת אלפים.
תמר גוז'נסקי: בכל זאת היא אינה מצליחה להעמיד תקן אפילו קרוב לזה.
תמר גוז'נסקי: כאשר היא מתוקצבת, היא מתוקצבת כך, שאם היא איננה מעמידה את הרופא, היא מקבלת פחות כסף.
תמר גוז'נסקי: זאת אומרת היא אינה אומרת: אני לא אגייס את הרופא, ואז יהיה לי יותר כסף.
תמר גוז'נסקי: היא מתוקצבת דרך פרמטר של רמת שירות, והיא מקבלת פחות כשאין היא מעמידה אותו, ובכל זאת היא איננה מעמידה.
תמר גוז'נסקי: מדוע?
תמר גוז'נסקי: קשה לי להעריך.
תמר גוז'נסקי: אולי הרופאים לא מאוד רוצים לעשות את זה.
תמר גוז'נסקי: קשה לי לבחון את הסיבות.
תמר גוז'נסקי: עמית ינון: נשאלת השאלה: האם הן יתאמצו אם
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: מי אמר שהעיריות ייתנו את השירות הזה?
תמר גוז'נסקי: השירות הזה.
תמר גוז'נסקי: השירות הזאת כי הרופאים לא מאוד רוצים,
תמר גוז'נסקי: הבעיה השלישית היא שהחוק הזה לטעמנו אין נכון לו להיות בחקיקה ראשית.
תמר גוז'נסקי: זאת אומרת נכון לבוא למשרד הבריאות /למשרד החינוך, לדון ביניהם ולומר: אנחנו חושבים שצריך להעלות את רמת הרפואה, או אנחנו חושבים שצריך מעבר לרפואה הטובה שניתנת, לתת גם כך שלא המורה שאיננו מוכשר ייתן חינוך לבריאות, אלא הרופא שהוכשר ולמד שנים רבות ייתן חינוך לבריאות.
תמר גוז'נסקי: אבל עיגון של חוק כזה בחקיקה ראשית למעשה כובל את סדרי העדיפויות של השרים/ הממשלה בכלל, ולמעשה אנחנו קובעים סדרי עדיפויות שצריכים להיקבע ברמת דיון של משרדים.
תמר גוז'נסקי: עמית ינון: אין זה נכון לגבי כל חוק.
תמר גוז'נסקי: זה נכון לגבי חוקים
תמר גוז'נסקי: או שינוי מהות וסדר עדיפויות.
תמר גוז'נסקי: העדיפויות, זה מאוד אינו מוצא חן בעינינו.
תמר גוז'נסקי: מיוחד, אז היא מביעה עמדה לגבי עניין שהוא איננו מטופל וצריך להיות מטופל.
תמר גוז'נסקי: כאשר מציעים לקחת עניין שמטופל ולעשות אותו טוב יותר או טוב פחות, נכון לזה "להיסגר" ברמת התקנות של המשרדים וברמת דיון בתוך המשרדים וסדרי עדיפויות, ולא ברמה שכזאת.
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: מה זה אותם השירותים?
תמר גוז'נסקי: הרפואה.
תמר גוז'נסקי: חובה עד כיתה ט'?
תמר גוז'נסקי: עמית ינון: שירותי הבריאות לתלמיד מופעלים על ידי
תמר גוז'נסקי: השירותים הקבועים בזכאות.
תמר גוז'נסקי: עמית ינון: כל תלמיד זכאי לכל השירותים שלהם זכאי כל
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: מר עמית ינון, אני רוצה להעיר את תשומת
תמר גוז'נסקי: ניקח את ההוצאה השנתית של מדינת ישראל על הטיפול בהן, ותראה שזה כסף קטן זה שאנחנו מדברים על החוק הזה.
תמר גוז'נסקי: עוד לא דיברנו על נזקי העישון.
תמר גוז'נסקי: תאר לעצמך שאנחנו נציל מתוך מיליון ילדים האלה - נציל מאה אלף ילדים מליפול לעישון.
תמר גוז'נסקי: יש לך מושג מה הדברים האלה?
תמר גוז'נסקי: זה בין כתלי בית הספר.
תמר גוז'נסקי: בריאות.
תמר גוז'נסקי: זה קיים כבר הרבה שנים, אבל לפני שנים תיקון מספר שש החזיר את זה למשרד הבריאות, ואנחנו נמצאים שם.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שהייחודיות שלנו היא בזה שאנחנו איננו פועלים במגרש הביתי שלנו במערכת הבריאות, אלא במערכת החינוכית עם הכשרה, לפחות לגבי האחיות - שזאת המסה העיקרית - ובמשך שנים, ההכשרה היא באמת יותר בתחום של ההתנהגויות.
תמר גוז'נסקי: אני רואה את השירות הזה כחיוני, כי הוא קודם כל משאב לבית הספר, והוא חלק מהמערך של כל בית הספר.
תמר גוז'נסקי: כי אם מדברים על התנהגויות מסכנות בריאות, דיברו על אלימות, דיברו על התנהגות מינית וכל העניינים האלה, אנחנו איננו פועלים לבדנו, והתפקיד שלנו הוא באמת לפעול יחד עם הצוות הרב מקצועי של בית הספר.
תמר גוז'נסקי: קריאה: יש התמחות.
תמר גוז'נסקי: התמחות.
תמר גוז'נסקי: יש לנו תוכניות הכשרה מיוחדות, קורסים על-בסיסיים, שזה כאשר תלמידה מסיימת בית ספר לאחיות, יש לה הכשרה נוספת של קורס על-בסיסי בן תשעה חודשים בעניין של בריאות הציבור, ובתוך זה יש בריאות התלמיד, לא כעניין נפרד, כי אנחנו בכלל איננו רואים את רפואת בתי הספר כדבר שעומד בפני עצמו, אלא כהמשכיות; וזה היתרון הגדול שחלק מהאחיות לפחות מכירות את התלמיד בעצם עוד כשהוא היה ברחם אמו - וזה יתרון חשוב.
תמר גוז'נסקי: יאיר עמיתי: אני מברך על ההתכנסות הזאת ועל הדיון
תמר גוז'נסקי: רפואה בתחום בית הספר, ולא חשוב כרגע אם זה על ידי רופא או על ידי אחות, היא רפואה מונעת.
תמר גוז'נסקי: בתחום הרפואה המונעת לעומת מה שנעשה בחדר הרופא בחמש דקות שהוא רואה, הוא אינו רואה את הפציינט שלו, הוא אינו מזהה חלק גדול מהדברים שלעיתים הם חשובים, אין ספק.
תמר גוז'נסקי: לכן באה רפואה כזאת -ובאה כרפואה מונעת שאינה נמצאת בתוך קופות החולים, מכיוון שהיא אינה נמצאת בתוך קופות החולים, ולא הגדירו אותה בסל הבריאות - קופת החולים תקבל כל תלמיד שכזה עם כל בעיה שהיא ותטפל בו עד החלמתו בצורה המלאה ביותר.
תמר גוז'נסקי: מעבר לזה אינני חושב שלקופות החולים יש איזה שהוא עניין בתוך התחום הזה עצמו, מלבד לעודד ולומר שהרפואה הזאת היא חשובה.
תמר גוז'נסקי: בועז לב: קצת מדאיגה אותי ההתנערות מהחובה של
תמר גוז'נסקי: יאיר עמיתי: אין אנו אומרים, אבל אנחנו אומרים שבין
תמר גוז'נסקי: בועז לב: בהחלט.
תמר גוז'נסקי: יאיר עמיתי: בחלק מבתי הספר; וחלק גדול מאותם
תמר גוז'נסקי: בועז לב: זה לא ויכוח, זה המקצוע.
תמר גוז'נסקי: באותם רופאים שחושבים שחמש דקות בחדר הרופא זה מעל ומעבר למה שהם יכולים להקדיש, אבל זה עניין לדיון אחר.
תמר גוז'נסקי: מטרה רפואית ואיתור רפואי, אלא חינוך לבריאות, וצריך לשים את זה כזרקור מאיר.
תמר גוז'נסקי: זה הדבר החשוב, והשאלה היא איך עושים את זה בצורה הנכונה ביותר.
תמר גוז'נסקי: הוא על חינוך לבריאות או איתור מוקדם כאשר מדובר בילדים ובני נוער - לא כשיש להם חום או שנשברה הרגל.
תמר גוז'נסקי: המקרים האלה הם כל כך מובהקים ומובנים, שכולנו יודעים.
תמר גוז'נסקי: הבעיה הבסיסית שלנו היא שהמרפאה של קופת חולים שאליה שייך הילד או המתבגר, נמצאת איפה שהיא נמצאת, וכדי שילד יגיע לרופא צריך לקום וללכת, לעמוד בתור, להיכנס לרופא ולהסביר לו גם מספר דקות מה קרה וכדומה.
תמר גוז'נסקי: מיכאל רוזנבלט: כהורה לארבעה ילדים, שיהיו בריאים, לא
תמר גוז'נסקי: אני רק יכול בעצם לתמוך בהרבה ממה שנאמר פה.
תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים בעצם על הצורך בעיצוב מה שנקרא LIFE STYLE בריא.
תמר גוז'נסקי: המקום לעשות את זה הוא המקום שבו מחנכים לכל דבר אחר.
תמר גוז'נסקי: זה בית הספר, וזאת איננה עבודה רק של רופא או רק של אחות, אלא זו עבודה של כל הצוות החינוכי הבריאותי ובעצם של כל בית הספר.
תמר גוז'נסקי: כמו שיש היום באופנה המתנ"ס הבריא, גם בתי הספר אני מניח שקיבלו על עצמם, שכל בית הספר לוקח איזה שהוא אתגר להראות התנהגויות של בריאות.
תמר גוז'נסקי: רוזלין גלפר: אני כן רואה שני MISSING LINK פה.
תמר גוז'נסקי: מישהי
תמר גוז'נסקי: מטפל בילדים.
תמר גוז'נסקי: רוזלין גלפר: יפה.
תמר גוז'נסקי: העיקר הוא שבעצם יש כאן שותפות,
תמר גוז'נסקי: כאן אני רואה שאנחנו צריכים לשלב כוחות, וה-MISSING LINK האחרון הוא הילדים.
תמר גוז'נסקי: פרופסור יגאל שביל אמר פה שהרופא הוא סמכותי ושהוא מבוגר.
תמר גוז'נסקי: עם כל הכבוד זה עובד עד סוף בית הספר היסודי, וזה איננו עובד אחרי בית הספר היסודי.
תמר גוז'נסקי: אם כך צריכים להכניס את הילד.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שהדברים הכי חכמים שאני שמעתי על סמים היו ישר ממועצת התלמידים, שהם אמרו: חבר'ה, אתם לימדתם אותנו על הירואין ועל כל סם וסם, אנחנו יכולים לצטט מה זה עושה ואיך זה נראה וכל היתר, אבל בעיית הסמים עלתה.
תמר גוז'נסקי: ובינתיים היא אמרה מה שאנחנו מבקשים, ואף אחד לא הקשיב לה.
תמר גוז'נסקי: זה תוכן לחיים.
תמר גוז'נסקי: ערך לא כספי, ערך ערכי, וזה מה שהיא ביקשה, ואף אחד לא הקשיב.
תמר גוז'נסקי: הבריאות לתלמיד בהקשר של בדיקת הרופא, ולשפר אותם באיכויות כרגע - הכמויות זה עניין אחר - אנחנו מתכננים לבצע בדיקה של כמה אלפי ילדים בתחילת שנת הלימודים הבאה, על פי פרוטוקול מובנה, הרבה יותר מפורט, אני מדבר כרגע רק על מדגם קטן של כמה אלפים מול מיליון, שבו הרופא לפני תחילת הבדיקה נותן לילד למלא טופס, אם CHECK LIST של בעיות, של עניינים, של שאלות, ומתמקד על שלוש מהן לכל ילד על פי בחירתו, בהדגשים שונים, בעומק שונה, עם תכנים נוספים.
תמר גוז'נסקי: בדיקה כמו עכשיו - של שש דקות עד עשר דקות - אינה מאפשרת לעשות זאת.
תמר גוז'נסקי: תמי מוזס: אינני רוצה לחזור על הדברים שנאמרו.
תמר גוז'נסקי: נקודה נוספת שאני חושבת שדוקטור דליה גלבוע דיברה עליה, אבל אולי לא די, וזה באמת העניין של האיתור המוקדם.
תמר גוז'נסקי: אנחנו היום מתמודדים עם בעיות של אלימות קשה בחברה.
תמר גוז'נסקי: אנחנו יודעים שלפחות עשרה אחוזים, ויש מספרים יותר גדולים, מהילדים סובלים מהפרעות קשב וריכוז שהן המפתח לכניסה אחר כך לכל מיני בעיות התנהגות שונות והפרעות התנהגות.
תמר גוז'נסקי: יש חשיבות עליונה לאיתור מוקדם, ויש הרבה מאוד עבודות שמראות שאם אנחנו לא נטפל בגיל המוקדם, כל הטיפולים שיינתנו אחר כך, ואלו משאבים אדירים, לא יעזרו.
תמר גוז'נסקי: ואולי זה הדבר המאוד חשוב - אם אנחנו לא נטפל בגילים של שבע-שמונה-תשע, כל המשאבים שאנחנו נשקיע אחר כך בגיל ההתבגרות לא יוכיחו את עצמם.
תמר גוז'נסקי: תמר פלד-אמיר: אני רוצה לברך בעיקר גם על הכינוס בוועדה
תמר גוז'נסקי: שרית פרנקוביץ: אנחנו בימים אלה עומדים לסיים את הטיוטה
תמר גוז'נסקי: המחקר הזה עוסק בהרבה מאוד תחומים, ואחד מהתחומים המרכזיים זה באמת העניין של התנהגויות סיכון ובריאות, והוא נותן אישוש לתמונת המצב החמורה והעגומה שחלקכם ציירתם פה, אם זה בעיות של עישון, אלכוהול, עניין של דיאטה ללא פיקוח רפואי, פעילות גופנית וכדומה.
תמר גוז'נסקי: שרית פרנקוביץ: ישנם תחומים שהם בהחלט מדאיגים, ומה
תמר גוז'נסקי: אני הייתי רוצה לשים דגש על התפקיד של ההורים בתוך רפואת בית הספר.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שלמרות שההורים אינם מהווים מודל לפחות לא בגילאים המבוגרים יותר, מאוד מאוד קשה לנתק את ההורה, את הבית ואת המשפחה מכל מה שקורה בבריאות של הילד.
תמר גוז'נסקי: זאת אומרת, אי אפשר לטפל בילד כטיפול נקודתי.
תמר גוז'נסקי: אתה צריך לראות את זה ראיה מערכתית.
תמר גוז'נסקי: ההורים צריכים לקבל לדעתי גם הם הכוונה, וכמו שההורים צריכים להיות מודעים לציונים שלהם וליחידות שהם לומדים ולסיכוי שלהם ללכת למגמה זו או אחרת, הם צריכים לדעת מה מצבו הבריאותי של הילד ולקחת אחריות לא רק לשיעורים פרטיים במתמטיקה, אלא לקחת אחריות בעניינים כאלה תוך כדי הדרכה והכוונה, לא רק אחריות ב"לזרוק את הכדור לידיהם".
תמר גוז'נסקי: אם כבר מדברים על הכוונה, ואם כבר התערבות, אזיי גם להביא את ההורה, גם לפתח אצלו את הרגישות, כי בסך הכל ההורה מכיר את הילד.
תמר גוז'נסקי: הוא איננו מומחה לאבחון, אבל צריך לפתח אצלו את הרגישות לכל מיני סממנים ראשוניים, לכל מיני תופעות שהן אחר כך יכולות להחריף, לתת את הלגיטימציה לפנות, לתת את הכתובת לפנות.
תמר גוז'נסקי: החשובות שהיו לדיון פה, גם של אנשי משרד הבריאות, משרד החינוך, משרד האוצר וכדומה, וגם של הדיקנים של הפקולטות לרפואה וההסתדרות הרפואית וכל הגורמים החשובים האחרים.
תמר גוז'נסקי: שיתוף הפעולה הזה יכול להיות קודם כל במקום שבו הילדים נמצאים, כי אחרת הוא קצת תיאורטי.
תמר גוז'נסקי: זאת אומרת בית הספר ובית החולים יכולים לשתף פעולה, אבל זה מאוד תיאורטי שבית החולים ובית הספר ישתפו פעולה.
תמר גוז'נסקי: לעומת זה, המקום שהילד נמצא בו ממילא, אני חושבת שזה המקום הטוב ביותר.
תמר גוז'נסקי: גם מאותם מקומות בארץ, שהבינו את הרעיון הזה ונותנים שירותים פסיכולוגיים ושירותים אחרים, למשל לילדים בגן בגיל שלוש-ארבע, במקום שהם עושים את זה, העיריות עושות את זה מרצונן הטוב, כי זה אינו קיים, כי אז הם תפסו שהטיפול הזה יועיל להם בהמשך.
תמר גוז'נסקי: לכן אני מקבלת את ההערה שהייתה גם במסמך של פרופסור יונה אמיתי.
תמר גוז'נסקי: אנחנו צריכים להסתכל על כל מערכת החינוך כמקום שבו אנחנו צריכים לטפל, ולא לעשות כפי שכתוב בהצעת החוק, כאילו באיזה שהוא "קטע" של העניין הזה.
תמר גוז'נסקי: אנחנו צריכים כמובן גם לשתף הורים ולשתף את הילדים עצמם, בגילים שבהם הילדים כבר יכולים.
תמר גוז'נסקי: אני רוצה לומר שזה משהו מרחיק לכת.
תמר גוז'נסקי: זה לא דבר מצומצם רק שילד אחד, הרופא האחד יאבחן אותו וישלח אותו וכדומה.
תמר גוז'נסקי: לא כאן אנחנו רואים את הדגש.
תמר גוז'נסקי: אנחנו רואים את הדגש בקהילה כולה, בכל המכלל, ויהיו לזה הקרנות אחר כך אל החברה החוצה, אם אנחנו נצליח לשנות את הדברים.
תמר גוז'נסקי: קריאה: יש היום מיליון ושש מאות אלף תלמידים.
תמר גוז'נסקי: מאות תלמידים.
תמר גוז'נסקי: אזיי אם יש לנו מיליון ושש מאות אלף תלמידים, זה אומר שעל כל ילד אנחנו מדברים בתוספת של חמישים שקל – שישים שקל לשנה.
תמר גוז'נסקי: בזה אנחנו מדברים.
תמר גוז'נסקי: כמה עולה תרופה אחת לחולה אחת ליום?
תמר גוז'נסקי: אני לא נגד, ואני לא מציעה לעצור את הקדמה הטכנולוגית ולהפסיק זאת.
תמר גוז'נסקי: אבל למה אנחנו איננו יכולים להשקיע?
תמר גוז'נסקי: אני עוד איני יודעת אם אנחנו נוכל להגיע למספר הזה שנקב בו משרד האוצר, אבל אני אומרת: חמישים שקל לשנה לילד ולהבטיח בריאות אחרת, קהילה בריאה בתוך בית הספר, להשפיע על החברה מסביב, לחסוך אחר כך כסף רב על ריפוי וכדומה - תמיד כשאנחנו מגיעים לזה ישנו אותו ויכוח, תמיד אותו הדבר.
תמר גוז'נסקי: אני איני יודעת למה מדינת ישראל מבינה שצריך חיסונים.
תמר גוז'נסקי: משום מה על חיסונים לא מתווכחים.
תמר גוז'נסקי: גם חיסונים עולים כסף, אבל אנחנו איננו מתווכחים על חיסונים.
תמר גוז'נסקי: אני רואה את מה שאנחנו מדברים עליו כהמשך של עניין החיסונים, במובן העמוק של המילה.
תמר גוז'נסקי: לא חיסון ממחלה מסויימת, אלא יכול להיות מהתנהגות מזיקה, יכול להיות ממשהו שאחר כך יגרום למחלה כרונית שגוררים כל החיים, שאחר כך יגרום להפרעות התנהגות כאלה שהילד נפלט ממערכת החינוך, ומי יודע לאן הוא מגיע.
תמר גוז'נסקי: ילד אחד שנפלט ממערכת החינוך, כל החברה אחר כך צריכה לטפל בו בכל המערכות המשקמות, בתי הסוהר ובתי המשפט וכל המערכות האלה שעולות הון תועפות.
תמר גוז'נסקי: על סדר היום שני עניינים שיש ביניהם קשר.
תמר גוז'נסקי: העניין הראשון הוא ילדי אסירים, שזאת ישיבת המשך לפגישה חשובה שארגנה השדולה לקידום מעמד הילד בעניין ילדי אסירים.
תמר גוז'נסקי: העניין השני, שאנחנו נגיע אליו בהמשך, נוגע לזכויות נוער עבריין לשיקום - בעיה שעלתה בדיון על בתי המשפט לנוער, ששם הבעיה הזאת הוצגה.
תמר גוז'נסקי: מאחר שרוב המוזמנים לישיבה הראשונה נחוצים גם לישיבה השניה, חשבנו שטוב שנעשה את שני העניינים ביחד.
תמר גוז'נסקי: לא קיבלנו חלוקה לפי גילים שהיא כנראה לא הייתה זמינה בשהות, אזיי לכן אין אנו יודעים כמה מהם הם צעירים עד גיל עשר, וכמה מהם הם בני נוער מעל גיל עשר.
תמר גוז'נסקי: אבל אני חושבת שבראיה כוללת זה רע מאוד להיות בן של אסיר כשאתה בגיל שנה, אבל כנראה עוד יותר קשה להיות בן של אסיר בגיל שש-עשרה.
תמר גוז'נסקי: כי בגיל שנה הילד עדיין איננו מודע למציאות הקשה שבה הוא חי, ויכול להיות שיש לו מחסור בבית וסבל ועוד כל מיני דברים אחרים, אבל בגיל שש-עשרה, אני מניחה שמצבו אפילו יותר קשה.
תמר גוז'נסקי: עלתה השאלה: מה יכולות לעשות המסגרות השונות?
תמר גוז'נסקי: הכוונה היא למשרד העבודה והרווחה, הרשות לשיקום האסיר, המשרד לביטחון פנים וכל יתר הגורמים שצריכים לתת יד, כפי שאנחנו חושבים פה בוועדה, לעניין הזה.
תמר גוז'נסקי: מדוייקים.
תמר גוז'נסקי: בסבלנות.
תמר גוז'נסקי: או יותר נכון פגישה ראשונה, בעניין ילדי אסירים, כאשר המכותבים לעניין בכנס הזה היו מנהלי פקולטות באוניברסיטאות וחברי כנסת, שבראשם ארגנה את הכל היושב ראש תמר גוז'נסקי.
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: מה התקציב שלכם?
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: לא.
תמר גוז'נסקי: סך כל התקציב של העמותה, ואיך הוא
תמר גוז'נסקי: עדינה תמיר: אנחנו למעשה היינו אמורים להיות נתמכים על
תמר גוז'נסקי: אני רוצה לציין ולהדגיש חד משמעית שהבעיה של הילדים האלה איננה נגמרת בעוד האב בבית הסוהר.
תמר גוז'נסקי: נהפוך הוא.
תמר גוז'נסקי: אז פחות או יותר ישנה מסגרת מגוננת, שאפשר לפעמים, לדאבוני הרב, גם על ידי שקרים שלהם להגיד: אבא נסע, אבא איננו וכן הלאה, למרות שהקושי קיים, והוא גדול, והוא בעייתי מאוד.
תמר גוז'נסקי: אצלנו במועדון נמצאים לא רק ילדים שאבותיהם בבית הסוהר, אלא ילדים שאבותיהם גם השתחררו מבית סוהר ומועדים כל שניה להיכנס חזרה לבית הסוהר או לא.
תמר גוז'נסקי: זה הכל בסימני שאלה.
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: אזיי כמה התקציב שלכם?
תמר גוז'נסקי: המועדונים שלנו, כולל אנשים שאמרתי שהם חלקם בפועל ולא בפועל, אנחנו צריכים לפחות את המיליון שקלים.
תמר גוז'נסקי: מה שיש לנו בקושי, הרשות לשיקום האסיר אמורה לתת לנו אלפיים שקל, אלף ותשע מאות ותשעים שקל לחודש לארבעת המועדונים.
תמר גוז'נסקי: זאת שערורייה שלא הייתה דוגמתה.
תמר גוז'נסקי: עדינה תמיר: וגם את זה לא קיבלנו, למעט פעם אחת.
תמר גוז'נסקי: כאשר
תמר גוז'נסקי: דניאלה במברגר אנוש:
תמר גוז'נסקי: למה כעמותה אין עושים איזה שהוא גיוס
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: זה מה שהם עושים ולא - מאין הם עובדים?
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: הגברת סיפרה שהתקציב השנתי שלהם הוא
תמר גוז'נסקי: עדינה תמיר: בשישים ילדים - שבעים ילדים, עד מאה
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: עד מאה ילדים.
תמר גוז'נסקי: כי אז אנחנו יודעים שזאת
תמר גוז'נסקי: אברהם הופמן: זה לא נכון שהוא אינו קיים.
תמר גוז'נסקי: חושבת שזה בסופו של דבר למדינה משתלם יותר לעזור מאשר להקים בעצמה שירות.
תמר גוז'נסקי: לפחות הניסיון מלמד בהרבה מאוד תחומים - לא נזכיר את כולם.
תמר גוז'נסקי: שהילדים, ילדי אסירים, הם הילדים שנמצאים בסיכון גבוה.
תמר גוז'נסקי: ואז שלחו אותנו בהלוך ושוב לכל מיני עורכי דין, ויש מסמכים לכל הדברים האלה.
תמר גוז'נסקי: יש כאן תכתובת של חמש שנים, ושלחו אותה לכל מיני מקומות, ובקיצור אנחנו לא נכנסנו לקטגוריה של ילדים בסיכון גבוה, לא נכנסנו, גם כאשר פנינו לרשות אמרה הרשות: אנחנו מטפלים בנשות אסירים בפועל ולא בילדי אסירים.
תמר גוז'נסקי: זניחים, אלא לפעולה החשובה שנעשית במדינת ישראל כמדינה יחידה שפועלת למען ילדי אסירים.
תמר גוז'נסקי: אני מצטער שבאיזו שדולה או משהו כזה לא הוזמנה הרשות, זאת אומרת שהאנשים קיבלו מידע לא מהמקור שבקיא בדברים, אלא מכל מיני גורמים אחרים.
תמר גוז'נסקי: בניתוח אוכלוסיית האסירים, מתחלקת האוכלוסייה - אומנם יש מספר גדול של ילדים, אבל זה לא כל כך נכון.
תמר גוז'נסקי: אברהם הופמן: הרשות לשיקום האסיר היא הגוף שפועל
תמר גוז'נסקי: המועדונים של "יד-לאדם" הם מועדונים לנשות אסירים.
תמר גוז'נסקי: הם מופיעים אצלנו בתור שכאלה.
תמר גוז'נסקי: אם הם רוצים להרחיב פעולה, הרי אתה לא יכול לומר לגוף מתנדב להגביל אותו; אבל הגוף המתנדב, אם הוא רוצה להרחיב, שיוסיף כספים.
תמר גוז'נסקי: אברהם הופמן: מה אנחנו עושים?
תמר גוז'נסקי: - יש לנו תוכנית שמקיפה
תמר גוז'נסקי: תמר גוז'נסקי: באיזה גיל הילדים?
תמר גוז'נסקי: מקיפים.
תמר גוז'נסקי: אברהם הופמן: אנחנו מוגבלים בתקציבים לעניין הזה.
תמר גוז'נסקי: גם כך
תמר גוז'נסקי: יש לנו רכזי שיקום אסיר בכל מקום.
תמר גוז'נסקי: הם בעצם שנושאים את הפעולה על כתפיהם.
תמר גוז'נסקי: זאת אומרת שאנחנו מוגבלים למקומות קטנים.
תמר גוז'נסקי: אם יש חמישה ילדים באיזה מקום קטן, אנחנו איננו מגיעים אליהם, ואיני רואה אפילו בזמן הקרוב לעין שנגיע אליהם; ואני גם לא רוצה לתאר מציאות שאינה ריאלית.
תמר גוז'נסקי: הנתונים האלה הם נתונים כלליים מדיי, כי כשאתה צריך נתונים, אתה צריך נתונים מדוייקים כמה יש לך ילדים מגיל חמש עד ארבע-עשרה.
תמר גוז'נסקי: בנוסף לזה, בלשכות יש קבוצות לילדי מתמכרים.
תמר גוז'נסקי: יש טיפול יפה מאוד בעניין הזה ויסודי מאוד בעניין, וישנה עבודה משולבת, מה שבמדינת ישראל די קשה בין כל הגופים בעניין הזה, כך שכל אלה זוכים לטיפול.
תמר גוז'נסקי: לטפל סתם בילדי אסירים, אנחנו פיתחנו פרוייקט שנקרא פרוייקט המשולש.
תמר גוז'נסקי: אנחנו מטפלים באבות בכלא.
תמר גוז'נסקי: עוד מעט ייצא מחקר על הטיפול שלנו באבות, בהכנתם להורות ביחד עם מכון אדלר.
תמר גוז'נסקי: אנחנו מטפלים בקבוצות נשות אסירים.
תמר גוז'נסקי: במסגרת זאת יש ארבעה מועדונים של "יד-לאדם", ואנחנו עשינו איתם הסכם; ולצערי אני פשוט לא רוצה להטריד את הוועדה, למה איני יכול לתת להם היום את הדברים, אבל זה לא קשור בהחלטה בומבסטית, אלא בבעיות של מבקר הפנים שיש לו טענות שאני מביא את זה למינהלה שהם יחליטו אם אפשר להעביר את השיקים עם ביקורת כזאת או אי אפשר - אבל איני רוצה להטריד כאן את הוועדה, כי זו אינה נגיעת העניין העיקרי.
תמר גוז'נסקי: אברהם הופמן: זה לא העניין העיקרי.
תמר גוז'נסקי: העניין העיקרי הוא
תמר גוז'נסקי: ילדי אסירות – אנחנו פיתחנו פרוייקט שהוא יחידי בעולם, ועכשיו היה גם סמינר בינלאומי בעניין.
תמר גוז'נסקי: הקמנו הוסטל לאימהות ולילדיהן.
תמר גוז'נסקי: היה לנו הוסטל לאסירות, אבל לרובן היו ילדים ואמרו: אני לא מספיק שהייתי בכלא בלי הילדים, ולכן הקמנו הוסטל לאסירות עם ילדים, וגם השגנו אמצעים; וכל האימהות, לאחר שהן מסיימות את ההוסטל, יגורו מסביב בדירות לוויין.
תמר גוז'נסקי: אברהם הופמן: לא, שמונה זה רווקות.
תמר גוז'נסקי: חמש אימהות.
תמר גוז'נסקי: קשה גם
תמר גוז'נסקי: עדינה תמיר: הוסטל שלם.
תמר גוז'נסקי: שנים.
תמר גוז'נסקי: מכיוון שהבעיה העיקרית היא גם כשאנחנו משקמים אותן, נניח מבחינת ניקיון מסמים, נשארת הבעיה של הטיפול ביחסי אם-ילד.
תמר גוז'נסקי: גייסנו לעניין הזה מומחית גדולה בשם דוקטור אביגייל גולומב, שהיא נחשבת בארץ למומחית הגדולה בעניין הזה, והיא עוזרת לנו בפיתוח הפרוייקט.
תמר גוז'נסקי: זה מה שיש לנו.
תמר גוז'נסקי: אין לנו יותר.
תמר גוז'נסקי: ארבע-עשרה, סתם הנחה.
תמר גוז'נסקי: כי אז מדובר בארבעת אלפים ילדים עד חמשת אלפים ילדים.
תמר גוז'נסקי: מתוכם חמש מאות הם בטיפול.
תמר גוז'נסקי: זאת אומרת שאפשר להגיד שתשעים אחוז או שמונים אחוז אינם בטיפול.
תמר גוז'נסקי: אני מניחה שיש ילדים כאלה, כמו שאתה אומר, בישובים קטנים וכדומה.
תמר גוז'נסקי: אבל בכל זאת השיעור של הילדים המטופלים בתוכנית שלכם נראה מאוד זעום יחסית.
תמר גוז'נסקי: באמת חושב ששירות בתי הסוהר צריך לתת לוועדה, אם כי זה ייקח לו זמן, אבל הוא יצטרך לעשות על זה עבודה, אין ברירה.
תמר גוז'נסקי: אני מעריך שמספר הילדים מתחת לגיל חמש מהווה חמישים אחוז של הילדים, ומספר הילדים מעל גיל ארבע-עשרה מהווה עוד איזה עשרים אחוז של הילדים.
תמר גוז'נסקי: הביטוי "ילדים" אצל אסירות, הרבה פעמים אומרים לי "ילד", וזה בחור בן עשרים - שהוא הילד.
תמר גוז'נסקי: לכן זה אינו כל כך פשוט, ואז אפשר יהיה להגיע לנתונים יותר מדוייקים.
תמר גוז'נסקי: הפרוייקט הזה של הילדים?
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: עכשיו נשארה שאלה אחת, שאני בוועדה
תמר גוז'נסקי: אברהם הופמן: ההסכם עם כל האגודות, ועל זה התייעצנו
תמר גוז'נסקי: חיים הופמן: אתה אינך זוכר.
תמר גוז'נסקי: התייעצנו מה צריך להיות, ועל פי זה אנחנו
תמר גוז'נסקי: חיים הופמן: באותו רגע התייעצת.
תמר גוז'נסקי: עופרה לוי: ילדי אסירים - העבודה שנעשית בשירות בתי
תמר גוז'נסקי: מלבד זאת יש לנו פעילות קבועה, פרוייקט קבוע, שאנחנו מפעילים אותו כשמונה שנים שנקרא חגיגות בר/בנות מצווה לילדי האסירים.
תמר גוז'נסקי: אחת לשנה הוא מופעל למעט מאוד ילדים.
תמר גוז'נסקי: בשנה האחרונה היו כשישה-עשר ילדים שהשתתפו בחגיגה שכזאת.
תמר גוז'נסקי: אם אנחנו יכולים להוציא את האסירים מחוץ לכותלי בית הסוהר, כמובן שיש כאן שיקולים ביטחוניים, אזיי זה נעשה ברחבת הכותל.
תמר גוז'נסקי: אם לאוו, זה נעשה בתוך בית הסוהר.
תמר גוז'נסקי: בשנה הקודמת זה נעשה בכותל, והיה יום חגיגי ומרשים - בר מצווה.
תמר גוז'נסקי: כאשר יש סיומים של קורסים, חגים, הצגות שהאסירים מעלים, אנחנו מזמינים תמיד את משפחות האסירים, כולל הילדים.
תמר גוז'נסקי: במרכז הגמילה שלנו שבצפון, בכלא חרמון, אנחנו עושים אחת לחודש כינוסי משפחות.
תמר גוז'נסקי: אנחנו מזמינים את המשפחה, כולל הילדים, למפגש טיפולי עם האבות, כאשר האבות עוברים תהליכי גמילה; וחשוב לחבר אותם בחזרה למשפחה ולראות איך המשפחה מתמודדת עם השינוי הזה.
תמר גוז'נסקי: בשיתוף הרשות לשיקום האסיר, כמו שמר אברהם הופמן ציין, אנחנו מפעילים את פרוייקט פרח, שמה שחשוב לי להדגיש בעניין הזה, שמעבר למפגש שאנחנו לוקחים בו חלק, שמגיעים הילדים והסטודנטים עם האסירים - וזה נעשה ברמה קבוצתית בכל בית סוהר - אנחנו מלווים את אותם אסירים בפעילות טיפולית לפני המפגש ואחריו, כדי לעבד איתם מה קרה להם במפגש עם הילדים, ואיך הם מסגלים לעצמם מיומנויות של הורות.
תמר גוז'נסקי: מצווה.
תמר גוז'נסקי: זה בסדר.
תמר גוז'נסקי: זה יפה.
תמר גוז'נסקי: אבל בשוטף בעניין הזה, באיזו מידה שירות בתי הסוהר, מלבד מה ששמענו פה מהרשות לשיקום, מעורה במה שקורה בקהילה?
תמר גוז'נסקי: הם אינם מעורבים.
תמר גוז'נסקי: כי אז בדרך כלל מה קורה עם הילדים?
תמר גוז'נסקי: זה איזה שהוא עניין שמלווה אותו, וכתוצאה מכך אנחנו בקשר עם הגורמים ברווחה בדרך כלל.
תמר גוז'נסקי: יש אוכלוסייה ספציפית ששפוטה על עבירות של אלימות במשפחה.
תמר גוז'נסקי: לצערנו, אלימות במשפחה ועבריינות של גילוי עריות הן תופעה שהולכת ומתרחבת לממדים אדירים.
תמר גוז'נסקי: במקרה הזה אנחנו בונים יחד עם הגורמים בקהילה תוכנית טיפולית אינטגרטיבית.
תמר גוז'נסקי: יש ועדות שיושבות שבמשרד העבודה והרווחה, ואנחנו שם בעצם ביחד מתכננים כיצד להתערב מערכתית, משפחתית, מול המשפחה - שזה כולל מול הילדים.
תמר גוז'נסקי: טובת הילד שם בעצם מהווה איזה שהוא בסיס לכל הפעילות של הוועדה הזאת.
תמר גוז'נסקי: לדוגמה: אנחנו נמנע מאסיר לצאת לחופשה, אם אנחנו מעריכים שהוא עלול להזיק לילדיו או גם לנשים; יציאה מוקדמת ממאסר, יציאה לתהליכי שיקום, שהם עשויים להימצא בחוץ ביום יום בקהילות.
תמר גוז'נסקי: מהתפקיד שלכם.
תמר גוז'נסקי: יכול להיות שאתם אינכם רואים.
תמר גוז'נסקי: כי יש מערכות נוספות.
תמר גוז'נסקי: אבל אני שואלת אם לכם יש אילו שלוחות לתוך הקהילה, לתוך המשפחה.
תמר גוז'נסקי: באסירים, ומתפקיד הקהילה לטפל במשפחות.
תמר גוז'נסקי: אבל אנחנו רואים את המשפחה בכל זאת כחלק אינטגרלי מתהליכים שהאסיר עובר.
תמר גוז'נסקי: לדוגמה, עד לא מזמן הפעלנו ביחד עם "יד-לאדם" משחקיות של "יד-לאדם" בכלא לאסירים עם הילדים.
תמר גוז'נסקי: עופרה לוי: לאחרונה אני חושבת שכמעט שאין באים.
תמר גוז'נסקי: היית בהתחלה, אבל אנחנו הפעלנו הראשונים משחקיות טיפוליות שיקומיות בכלא לפני כשמונה-עשרה שנה, שזאת תוכנית שאני פיתחתי אותה במסגרת האקדמית שלי, של אינטראקציה בין אסיר לבני משפחתו, אישתו וילדיו.
תמר גוז'נסקי: עדינה תמיר: זה אמור להתחיל עכשיו בקצב רציני, אבל זה
תמר גוז'נסקי: פרס הצטיינות.
תמר גוז'נסקי: תוכניות לחדש?
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: כסף יש?
תמר גוז'נסקי: עדינה תמיר: את הכסף אנחנו נותנים.
תמר גוז'נסקי: אתם אינכם יכולים לממן?
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: היוזמה היא בסדר.
תמר גוז'נסקי: היא מבורכת.
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: אינך יודעת?
תמר גוז'נסקי: עדינה תמיר: זה רשום.
תמר גוז'נסקי: זה רשום עוד מהשנה שעברה.
תמר גוז'נסקי: אבל ברור שהיקף פעולה ארצי, שנניח שבכל כלא יהיה דבר כזה, זה דבר שאתם עם העוצמה שלכם יכולים להרים.
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: אני אומרת שאם אתם חושבים שהפרוייקט
תמר גוז'נסקי: עדינה תמיר: המפעל הזה היה אדיר, מפני שכל שבוע נפגש
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: זה מומלץ.
תמר גוז'נסקי: תבדקו את זה ותדווחו לנו מה
תמר גוז'נסקי: עדינה תמיר: זה באמת כסף קטן.
תמר גוז'נסקי: - באמצעות משחק.
תמר גוז'נסקי: העליתי אותו אצלנו; ולכן אני מעדיפה
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: בסדר.
תמר גוז'נסקי: הראשונה שאני מגיעה ושומעת את העניין, אזיי אנחנו נלמד אותו, ואם יהיו שאלות, ונרצה לענות עליהן - נעשה את זה.
תמר גוז'נסקי: אסירים, ובכלל יש לו תוכניות לילדי אסירים?
תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים על בני נוער בחינוך הבלתי פורמלי - אותם ילדים שמנותקים.
תמר גוז'נסקי: סביר להניח שחלק מהילדים שנמצאים אצלנו הם ילדי אסירים, אבל נתונים ספציפיים אין.
תמר גוז'נסקי: אינכם יודעים עליהם?