GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר גוז'נסקי: הילי חורב: אין בו פרסומת אחת.
תמר גוז'נסקי: הוא לא אתר מסחרי.
תמר גוז'נסקי: הערוץ מאפשר מצד אחד באמת לתת לילדים דברים שהם יותר נמשכים אליהם.
תמר גוז'נסקי: מן הצד האחר הוא לא מסחרי, הוא מאוד מפוקח והוא נותן גם הרבה דברים חינוכיים.
תמר גוז'נסקי: מה שאנחנו רואים זה שבאמת זה לא בא על חשבון הטלוויזיה, אלא זה בנוסף.
תמר גוז'נסקי: כלומר גם היום יש איזה שהוא שילוב.
תמר גוז'נסקי: קבוצות הדיון מופיעות במהלך התוכניות, בחלק מהתוכניות שלנו למטה במסך, ואנחנו מאמינים שהשילוב של זה הוא מאוד חשוב, כי מצד אחד אנחנו כן נותנים אפשרות לילדים שאין להם אינטרנט - זאת אומרת כל הכוונה של ילדים לפנות לאינטרנט באה לצד טלפונים - זאת אומרת אף פעם לא תפורסם איזו שהיא פעילות שהיא רק דרך האתר.
תמר גוז'נסקי: לעומת זאת, הילדים שכן יש להם, זה מאוד מריץ אותם קדימה.
תמר גוז'נסקי: הילי חורב: בעיקר שמונה עד שתים-עשרה, שזה הגוף
תמר גוז'נסקי: במהלך כל סוף שבוע יש בערך חמש מאות אי-מיילים מצד ילדים.
תמר גוז'נסקי: למעשה יש לנו צוות שעובר על האי-מיילים, אבל יש גם יועץ חינוכי ופסיכולוג, מר דורון ויינשטוק, כך שבמידה שמגיעים אי-מיילים, למשל של ילדה שרוצה לעשות דיאטה וצוחקים עליה, אזיי זה מייד מופנה לגורמים המוסמכים לכך, כדי שלא אנחנו נהייה אלה שעונים על דברים כאלה, כי ילדים לפעמים באמת רואים את זה, כי זה נוח - זה מישהו שאין רואים אותו מול העיניים, ואפשר לפנות.
תמר גוז'נסקי: הבריאות ולכל מיני גורמים כאלה?
תמר גוז'נסקי: יש הפניה לאתר של גוגול, שזה פרוייקט שנעשה בשיתוף עם משרד הבריאות, למודעות של בריאות, אזיי זה מכוון לילדים היותר קטנים באמת, ויש על כושר גופני, ויש למה חשוב לצחצח שיניים, באמת כדי שכמה שיותר לעודד את העניינים החשובים.
תמר גוז'נסקי: באינטרנט.
תמר גוז'נסקי: אני מתייחסת קודם כל למה שכבר נאמר כאן על הפער התרבותי, שאנחנו בכל זאת מתייחסים אליו כאל סכנה של ממש.
תמר גוז'נסקי: רק השבוע פורסמה כאן כתבה מאוד מקיפה בעיתון "גלובס", שנקראת "אנאפלא ביתים של שנות ה2000-", שמציינת בפירוש שבמחצית מבתי-הספר אין מחשבים ברמה סבירה בכלל.
תמר גוז'נסקי: בשבעים אחוז מהם אין חיבור לאינטרנט, ומורים שהוכשרו לעבודה בעידן האינטרנט הם "מצרך" נדיר לגמרי.
תמר גוז'נסקי: אם לא ניתן את הדעת, לפני שאנחנו מפיצים תוכניות כל כך מתקדמות כמו בית-הספר במגדל העמק, למחשב את כל בתי-הספר ברמה סבירה, זה פשוט לא הוגן לדבר על התקדמות כל כך מרחיקת לכת, לפני שאנחנו מתייחסים לבסיס.
תמר גוז'נסקי: רוני מרץ: אני רציתי לספר לכם על אתר קטן שיש בתוך
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: מי מפעיל את זה?
תמר גוז'נסקי: בירושלים, בעוד אנחנו איננו ממומנים בכלל.
תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים על התנדבות, מה שקצת מדאיג אותי לגבי המשך חייו של האתר, כשבאמת אני רואה את החשיבות של הקיום של אתר כגון זה, והאפשרות של כל ילד בלי חשיפה, בשם בדוי, להעלות את כל הדברים שהכי מטרידים אותו, שהוא לא מעז לספר להורים לפעמים, לא למורים ולא לאף נפש חיה אחרת; ועל ידי צוות שיושב מהצד האחר לקבל עזרה ולפנות, ואנחנו מעודדים בהחלט את הפניה כדי לקבל את העזרה המתאימה.
תמר גוז'נסקי: יש לו האפשרות לקבל את התמיכה.
תמר גוז'נסקי: אני יכולה להגיד מהניסיון האישי שלי, שנוצרת פה ממש רשת תמיכה מאוד חזקה עם ליווי - בעיקר כרגע זה בני נוער, עם עניינים של דימוי עצמי, של אנורקסיה, של חתכים בידיים, של איומי התאבדות וכדומה, ובהחלט אני חושבת שהאתר מאפשר להם לפחות לדבר על זה, ועל ידי זה גם, בעזרת הליווי, להגיע ולפנות לעזרה במישור המציאותי, שזאת המטרה שלנו.
תמר גוז'נסקי: וילדים?
תמר גוז'נסקי: על השפעה פסיכולוגית של אינטרנט
תמר גוז'נסקי: רוני מרץ: אני יכולה להגיד את התרשמותי.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת
תמר גוז'נסקי: מן הצד האחר, אני חושבת שהאינטרנט באמת הוא עולם ומלואו, והוא יכול לאפשר לנו הרבה חשיפה ועושר מכל המישורים.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שבאמת פה צריך לעשות את הסינון המתאים.
תמר גוז'נסקי: אני מאוד מאמינה במקום של המבוגר כמתווך.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שישנה פה האחריות שלנו, בין כאנשי מקצוע ובין בתחום הפסיכולוגי, בתחום החינוכי, ושל כולנו כהורים, כדי להנחות, לעזור, להגן ולשמור; ואני מאמינה שלמנוע את החשיפה זאת טעות.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שהעולם שלנו כן צריך להיות פתוח לאפשרויות בחירה, אבל צריך לעזור לילדים לעשות את הבחירות הנכונות.
תמר גוז'נסקי: שונים.
תמר גוז'נסקי: רק ליידע אתכם, יש לנו אתר מידע של משטרת ישראל, בכל מה שקשור למידע משטרתי, ויש גם מידע של מדור הנוער.
תמר גוז'נסקי: פונים אלינו קטנים עם שאלות שונות, ויש לנו מישהי שיושבת ועונה להם.
תמר גוז'נסקי: לימור סלומון: הבעיה שגברת אתי כהן העלתה היא בעיה
תמר גוז'נסקי: אתי כהן: הייתה כתבה שפורסמה בעיתון
תמר גוז'נסקי: הפעולה שמשטרת ישראל עושה כפעילות מניעה זה הסברה.
תמר גוז'נסקי: זה מה שאנחנו פחות או יותר עושים גם בבתי-ספר.
תמר גוז'נסקי: עובדי הנוער שלנו מכשירים אותם בעניין הזה.
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: האם יש ילדים כקורבנות של אינטרנט?
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: האם יש ילדים שהגיעו למצב של קורבנות
תמר גוז'נסקי: אתי כהן: האם את יכולה לפרט לי יותר את השאלה?
תמר גוז'נסקי: והופכים להיות קורבנות.
תמר גוז'נסקי: אתי כהן:
תמר גוז'נסקי: מה שאת ראית בשידור חוקר שרפ"ק - רב פקד - בני טיפל בזה זה צ'טים.
תמר גוז'נסקי: שיחה תמימה שנכון שהובילה לעניין הזה.
תמר גוז'נסקי: אתי כהן: השיחה בצ'טים הייתה שיחה תמימה.
תמר גוז'נסקי: תמימה.
תמר גוז'נסקי: זה מה שמשטרת ישראל יכולה לעשות.
תמר גוז'נסקי: אתי כהן: יש לנו למשל תמונות פורנוגרפיה של קטינים
תמר גוז'נסקי: אישי – מזעזע.
תמר גוז'נסקי: אתי כהן: זה מופיע באתרים של פורנוגרפיה.
תמר גוז'נסקי: אנחנו
תמר גוז'נסקי: רוני בס: אני רוצה להעיר פה.
תמר גוז'נסקי: מתייחסים לאינטרנט
תמר גוז'נסקי: אורי שוחט: סוג המידע שאתה יכול להעביר בקול, בטלפון,
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: אדוני, אתה מסיט אותנו לא לוויכוח שאנחנו
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: אזיי על זה הוויכוח שלנו נסב.
תמר גוז'נסקי: החקיקה לגבי זה שעשה את האתר, לא לחסום
תמר גוז'נסקי: עופר בן-שבת: אם אדם רוצה ליצור אתר כזה, הוא יכול
תמר גוז'נסקי: רוני בס: אבל ראה מה קורה בארצות-הברית עכשיו.
תמר גוז'נסקי: עופר בן-שבת: אבל אתרים יופצו גם דרך מדינות אחרות, דרך
תמר גוז'נסקי: רוני בס: לאט לאט יחסמו את זה.
תמר גוז'נסקי: קטינים היא לבדוק אם זה נעשה בארץ, ואולי זה בעצם ניצול מיני של קטינים.
תמר גוז'נסקי: רצינו לבדוק את העניין הזה, וגילינו למשל שהאתר נעשה בחוץ לארץ.
תמר גוז'נסקי: אתי כהן: לא אפרט את כל המידע.
תמר גוז'נסקי: לעשות כלום?
תמר גוז'נסקי: אלה קשרים בינלאומיים, וישנם הקשרים ביניהם לאיתור אותו אדם וכוליה.
תמר גוז'נסקי: זה כבר מידע שנשאר ברשות המשטרה.
תמר גוז'נסקי: אני גם אינני יודעת מה החוקים במדינה אחרת לגבי העניין הזה.
תמר גוז'נסקי: אינטרנט וציבור ילדים משנת 1991.
תמר גוז'נסקי: אני למדתי שמאוד חשוב שיש מבוגרים בתוך המשחק.
תמר גוז'נסקי: אם אין מבוגרים, הילדים הולכים לאיבוד.
תמר גוז'נסקי: מה הבעיה בישראל?
תמר גוז'נסקי: מערכת החינוך - חלק גדול מהמורים וממנהלי בתי-הספר, אין זה מעניין אותם להיכנס לעולם האינטרנט.
תמר גוז'נסקי: אני התנדבתי ולימדתי מנהלי בתי-ספר ומורים, וחלק גדול מהאנשים לא נגעו בזה.
תמר גוז'נסקי: אחרי הקורס נוצר מצב כאילו שום דבר לא נעשה.
תמר גוז'נסקי: ישנם ההורים וישנם המורים שמלמדים את הילדים, ואם אין דמות מבוגרת שנותנת את ההכוונה הראשונית, הילדים הולכים לאיבוד.
תמר גוז'נסקי: זאת הבעיה.
תמר גוז'נסקי: מבורך, ואין צריכים למנות את היתרונות שלו, ושמענו פה כל מיני דוגמאות.
תמר גוז'נסקי: זה משהו שגם אי אפשר למנוע אותו, ועל זה גם כן אין צריכים להוסיף דברים.
תמר גוז'נסקי: אבל מן הצד האחר, אני חושב שיש בו בהחלט הרבה סכנות; ואני שם את הדגש בדברים שלי על כך.
תמר גוז'נסקי: כל הציוד ההיקפי של המחשבים - אישתי גרפיקאית.
תמר גוז'נסקי: יש לה מכשיר שנקרא "ווקום", ואפשר לצייר עם זה, אפשר כל מיני דברים, לקנות משחקים.
תמר גוז'נסקי: אז נכן שמעתיקים וכוליה, אבל כמובן שמי שיש לו כסף יוכל לקנות את תוכנות הגרפיקה הטובות ואת כל הדברים האלה.
תמר גוז'נסקי: עופר בן-שבת: עלות הבעלות על מחשב.
תמר גוז'נסקי: לאינטרנט ללמידה-
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: הוא מדבר ברמה הארצית.
תמר גוז'נסקי: רק בתי-ספר מתעסקים בהם, ולא רק בבית, אלא בעיקר בבית.
תמר גוז'נסקי: אמרת שהם לומדים לבד, אזיי פוטנציאלית הוא באמת יכול ללמוד לבד, בבית, בכל מקום, אם יהיה לו ציוד היקפי אחר ותמיכה טובה במחשב, כך שהשוויון רק שלמישהו יש מחשב, זה דברים בעלמא.
תמר גוז'נסקי: אישתי השקיעה בנוסף לעלות של המחשב פי שלושה עבור ציוד היקפי שקשור למשחקים, והתחילה לקנות לבת שלי בת השש וחצי משחקים.
תמר גוז'נסקי: כמה היא יכולה להעתיק משחקים, אם היא יכולה לקנות גם תוכנה באנגלית, גם תוכנה כזאת ואחרת ועוד דברים.
תמר גוז'נסקי: כי אז יהיה לה הרבה יותר לעומת תלמיד שאין לו אפשרות לקנות, ולא יהיה לו.
תמר גוז'נסקי: זה כמו כל דבר - לא יהיה פה שוויון, שלא נטעה את עצמנו.
תמר גוז'נסקי: עופר בן-שבת: אבל אינך מצמצם את הפער.
תמר גוז'נסקי: תלמיד שאין לו
תמר גוז'נסקי: אורי שוחט: אני מדבר על עקרון.
תמר גוז'נסקי: אני לא בא להוריד את כל
תמר גוז'נסקי: שיש בזה - ואין ספק.
תמר גוז'נסקי: לגבי העניינים של הפסיכולוגים, כפי שאני העליתי בדעתי - ואני בטוח שיש בעיות נוספות, צריך להבין שמדובר פה בילדים ובמתבגרים.
תמר גוז'נסקי: ילדים - ביקורת המציאות שלהם, אנחנו יודעים, היא יחסית.
תמר גוז'נסקי: מעצם זה שהם ילדים, היכולת שלהם לביקורת המציאות היא מונמכת.
תמר גוז'נסקי: המתבגרים מאוד מאוד מושפעים מהמתרחש בתוכם בגיל שלהם, בעיות של זהות, בעיות חיפוש.
תמר גוז'נסקי: הם מאוד יכולים להיות מושפעים מהעניין הזה.
תמר גוז'נסקי: זה שהמידע הוא מאוד מאוד רחב, ולאוו דווקא העניין של פדופילים ומין, אלא כל סוג של מידע, אפילו, תחשבו - תרופה.
תמר גוז'נסקי: תרופה שמישהו יכול להמליץ עליה באיזה שהוא אתר, והוא ייקח אותה, לחשק מיני, לאוו דווקא פורנוגרפיה, והיא יכולה להזיק לו.
תמר גוז'נסקי: יש נטייה למה שכתוב על המסך, ונתייחס לזה כאל משהו מדעי, ומי שרוצה יכול להציג.
תמר גוז'נסקי: כתות למיניהן, כל מיני דברים שיכולים לעבוד על מתבגרים - והנגישות שלהם היא מיידית, הם סכנה מאוד מאוד קשה.
תמר גוז'נסקי: המתבגר שנמצא בתוך התקופה או הילד שמקבל מידע ואינו יודע, כמה ילדים יש להם מתווכים בסופו של דבר.
תמר גוז'נסקי: בטלוויזיה יש הרבה יותר מתווכים.
תמר גוז'נסקי: הרבה פעמים מבוגר רואה יחד עם הילד, נכנסים לחדר, אין אף מתווך.
תמר גוז'נסקי: הילד מקבל מידע, ואין אף מתווך.
תמר גוז'נסקי: לכן זה דבר מאוד מאוד מרכזי שקשור לגיל המיוחד שמדובר פה - ילדים בגיל ההתבגרות.
תמר גוז'נסקי: אורי שוחט: הבת שלי בגיל שש וחצי.
תמר גוז'נסקי: לאינטרנט?
תמר גוז'נסקי: כבר.
תמר גוז'נסקי: היא מדקלמת מהטלוויזיה את זה, ואז היא הבינה, והיא עושה את זה, והיא נכנסת לאתר.
תמר גוז'נסקי: אורי שוחט: קודם כל יש סכנות של בדידות.
תמר גוז'נסקי: הדבר שאנחנו
תמר גוז'נסקי: הדבר הנוסף, וזה דבר שצריך לעבוד עליו גם עם ההורים.
תמר גוז'נסקי: אני חושב שיהיה פער מאוד מאוד גדול עם ההורים שאינם מבינים בזה, אינם יודעים את זה.
תמר גוז'נסקי: היום למשל, אם לומדים חשבון, אזיי הורה יכול עוד איך שהוא לעזור לתלמיד.
תמר גוז'נסקי: אם הוא לומד חשבון דרך מחשב, ההורה אינו יודע מה לעשות.
תמר גוז'נסקי: קודם כל זאת תוכנה ספציפית.
תמר גוז'נסקי: דבר שני - הוא גם לא כל כך יודע, חלק גדול אינם יודעים על מחשב, נוצר נתק, ונוצרת בעיה מאוד מאוד קשה של פער בין ההורים והתלמידים, שאינם יכולים להיות בעצם באיזו שהיא קומוניקציה.
תמר גוז'נסקי: הופכים להיות מהגרים בעל כורכם בארץ
תמר גוז'נסקי: אורי שוחט: בהחלט.
תמר גוז'נסקי: אני מניח שעלולות להיות כל מיני
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: אני שמעתי באחת הבדיחות שנלוות למחשבים,
תמר גוז'נסקי: תשע.
תמר גוז'נסקי: בעיות שמגיעות אלינו בכלל ממשרדים בהם קלדניות יושבות שעות ארוכות ליד מחשב - ישנן תופעות של בעיות בעיניים ובעיות במרפק לאלה שמקלידים הרבה וכן כל מיני תופעות של ישיבה ובעיות גב, שכדאי לתת עליהן את הדעת.
תמר גוז'נסקי: ישראל פורת: לדיסק הקשיח יש קרינה דומה.
תמר גוז'נסקי: ישראל פורת: דומה לפלאפון, ועדיין הדברים האלה
תמר גוז'נסקי: פיתויי אלימות - וזה נתון נפלא כשלעצמו, ירידה באלימות.
תמר גוז'נסקי: אני רק חוששת שהצד השני של זה הוא ההימנעות.
תמר גוז'נסקי: כי באינטראקציה הטבעית בין אנשים או בין ילדים יש חיבה, וזה תהליך הסוציליזציה שהוא תהליך מאוד בריא.
תמר גוז'נסקי: עם כל זה שצריך למזער את האלימות, אבל יש בתהליך הזה של קצת כעסים וקצת מריבות-
תמר גוז'נסקי: עופר בן-שבת: במקרה הזה אני חייב לומר שזה ההפך הגמור.
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: זה מה שהיא מסבירה.
תמר גוז'נסקי: אורי שוחט: זאת גישה נכונה, איך לנטרל את העובדה
תמר גוז'נסקי: וזה שתיצור טכניקות.
קריאה: היו"ר תמר גוז'נסקי: זה לא קורה לכל אלה שיש להם באופן פרטי
קריאה: הדיון.
קריאה: ההתבטאות ברשת:
קריאה: אנחנו פנינו למומחים לשוניים כדי שיגידו לנו עד כמה הדבר מסוכן או לא מסוכן, והתשובה מכולם הייתה חד משמעית - תנו להם להתבטא איך שהם מתבטאים, זה לא מה שמחבל בהבנה של השפה.
קריאה: זה חשש אחד שצריך להסיר אותו.
קריאה: היו פה שתי הערות לגבי צמצום פערים, ועוד עניין אחד מאוד חשוב, למה תלמידים פונים בעצם לפורנוגרפיה וכדומה.
קריאה: אחת מן הסיבות לדברים האלה, שהיא מאוד בולטת, היא חוסר מענה אחר.
קריאה: רוני דיין: מעבר לחינוך, אין מענה אחר.
קריאה: ולכן אנחנו
קריאה: היו"ר תמר גוז'נסקי: ועוסקים במין?
קריאה: היו"ר תמר גוז'נסקי: אם אינך נותן להם תשובה בדיוק על מה
קריאה: רוני דיין: אבל כמה שיותר נעשיר באתרים
קריאה: אם מישהו מכם בנה אתר כזה, כמוכם, ו"סנונית" אומנם נתמכת ממנו בתקציב של תמיכות, אבל יש מישהו שחושב שאנחנו כמשרד יכולים לסייע לו בזה, בהחלט אנחנו נבוא לקראת אותם גופים.
קריאה: היו"ר תמר גוז'נסקי: תרשו לי לסכם את הדיון, שבעצם זאת יומרה
קריאה: ברור שיש חשיבות לניסויים כמו הניסוי החשוב שלכם במגדל העמק, אם הוא גם מלווה בהדרכה, בהבנה פסיכולוגית של הילדים בגילים השונים - אין דומה ילד בן שמונה לילד בן ארבע-עשרה, והצרכים שלהם שונים.
קריאה: אבל אם זה מלווה בעניין הזה, ואם התקציב של הפעלת האינטרנט יכלול העסקת פסיכולוגים, יכלול העסקת אנשים שמקדמים ראיה אומנותית ותפיסה אומנותית, אנשים שמטפלים בבעיות רגשיות ואחרות וכוליה, אזיי נרוויח את היתרונות של האינטרנט, אבל נמנע לפחות, או ננסה להתמודד עם בעיות.
קריאה: אחרת - כמו כל שימוש בטכנולוגיה, אם אתה מתחיל להיות עבד לטכנולוגיה הזאת ואינך מבין את המורכבות שלה, אזיי זה באמת יכול להיות לא טוב.
קריאה: לכן אני חושבת שהדיון הזה הוא טוב.
קריאה: אני למדתי פה הרבה ומניחה שכולנו למדנו.
קריאה: העניין השני שרציתי להציע הוא שאתם כפסיכולוגים תיקחו את מה שקורה כבר בעולם, תכינו גם אתם איזה נייר שנקיים דיון בו, ואולי נזמין פה יותר נציגים ממשרד הבריאות בהיבטים אחרים שהוזכרו פה של בריאות הילד וכדומה.
קריאה: בתחום הרגשי – בסופו של דבר אין אתה יכול לחבק אינטרנט, ואם אתה עושה, ויש לך תוצאה טובה, והצלחת במשהו, האינטרנט אינו נותן לך נשיקה ואינו אומר לך כמה אתה נפלא כי הצלחת.
קריאה: הדבר הכי גרוע שיכול להיות לנו הוא שאם יהיו לנו אנשים נורא חכמים אבל נטולי רגש, אזיי אינני חושבת שאנחנו רוצים לחיות בחברה כזאת.
קריאה: אני רוצה להוסיף עוד נקודה.
קריאה: המשפחות משתנות.
קריאה: היום משפחה זה כבר לא מה שהיה פעם.
קריאה: בהתחשב במגמות בעולם ובארץ, מספר המשפחות החד הוריות, או ששני בני הזוג עובדים את עצמם לדעת, הולך וגדל.
קריאה: איפה במשפחה חד הורית נמצא אותו מבוגר שיש לו זמן עוד להתעסק עם האינטרנט של הילד?
קריאה: אני בכלל לא יודעת.
קריאה: זאת אומרת, זו אותה אישה בדרך כלל שצריכה גם לפרנס את הבית, והיא עוד צריכה לטפל.
קריאה: אזיי אני אומרת: במציאות הזאת החברתית, אנחנו לא מדברים בעלמא.
קריאה: אנחנו לא לקחנו שלוש מאות משפחות לדוגמה, ויש להן אינטרנט.
קריאה: אנחנו מדברים במציאות כל כך מורכבת, אזיי מי המתווכים?
קריאה: רק המורים?
קריאה: האם אנחנו רוצים שתלמידי תיכון יהיו המתווכים של הילדים הקטנים?
קריאה: האם זה יהיה פרוייקט של סטודנטים, פר"ח, שיתווכו ילדים וכדומה.
קריאה: כי אתם יודעים שהיום פר"ח הוא ברמה מאוד ירודה.
קריאה: כי מה עושה פר"ח?
קריאה: עוזר לילד להכין קצת שיעורים.
קריאה: אני שואלת האם אנחנו רוצים שפר"ח יעסוק באינטרנט?
קריאה: אני אומרת: אם אנחנו לא נציב את השאלות האלה, אנחנו לא נוכל למנוע השפעות שלא היינו רוצים שיהיו לעניין הזה.
קריאה: אני חושבת שיש שורה של משרדים בארץ שבכלל עוד לא שמעו שלאינטרנט יש השפעה על ילדים.
קריאה: הם עסוקים כל כך ביום-יום, שהם אינם יכולים אפילו להרים את הראש ולהסתכל לאן אנחנו הולכים, ומה מצפה לילדים שם בדרך ההיא שאנחנו הולכים אליה.
קריאה: זאת אומרת, אף אחד פה לא הציע לעשות משהו מול הדבר הזה.
קריאה: זאת אומרת, אנחנו לא בכיוון של לעצור מגמות, אבל אנחנו כן בכיוון של לראות שילדים הם החלק הכי רגיש לכל שינוי מהסוג הזה.
קריאה: הוא הכי חכם בשביל לקלוט את זה.
קריאה: הוא גאון בשביל ללמוד את השפה החדשה הזאת, כי אין לו בעיה ללמוד שפה חדשה, אבל הוא גם הכי רגיש.
קריאה: הוא הכי פחות מעוצב.
קריאה: הוא הכי פחות בנוי לראיה ביקורתית וכדומה.
תמר גוז'נסקי: שלום לכולם.
תמר גוז'נסקי: אמנת האו"ם לזכויות הילד היא אמנה חשובה ביותר שאושררה על ידי ממשלת ישראל ב-1991, כלומר לפני כעשור, ולמרות זאת אנחנו עדיין נמצאים בשלב של הדיונים על יישום אותה אמנה חשובה בתחומים שונים של חיי הילדים במדינת ישראל.
תמר גוז'נסקי: לצערנו הרב, הממשלות מאז 1991, טרם הגישו לוועדה שעוקבת אחרי ביצוע האמנה את הדו"ח של ישראל על ביצוע האמנה, למרות שהן מחויבות לפי האמנה להגיש את הדו"ח הזה.
תמר גוז'נסקי: אנחנו חושבים שזאת רשלנות מאוד מזיקה לילדים ומאוד מזיקה לחשיבה במדינת ישראל לגבי זכויות הילדים והדרך לחזק את הזכויות האלה ולגבש את האינטרסים של הילדים בחוקים ובמס של מדינת ישראל.
תמר גוז'נסקי: ארגון אב"י, שעכשיו שוקל הגשת בג"צ בנושא הזה, עושה דבר חשוב כדי לחייב את הממשלה להגיש את הדו"ח.
תמר גוז'נסקי: האמנה בדבר זכויות הילד עוסקת בתחומים שונים של זכויות הילד, זכויות הילד בחינוך, בבריאות וכו'.
תמר גוז'נסקי: יש מקום חשוב לזכויות הילד גם בתחום המשפט, בעיקר בשלושה סעיפים: סעיף 12, סעיף 37 וסעיף 40.
תמר גוז'נסקי: בדיון היום ננסה להאיר כמה מהבעיות הקשורות בנושא החשוב הזה.
תמר גוז'נסקי: הנקודה הראשונה היא, שכאשר מדובר בזכויות ילד במשפט, אנחנו תמיד דנים בוויכוח שבין טובת הילד ובין זכויות הילד.
תמר גוז'נסקי: האם אנחנו מזהים את שני המושגים האלה?
תמר גוז'נסקי: האם טובת הילד פירושה גם הגנה על הזכויות שלו?
תמר גוז'נסקי: למשל, האם בכל מקרה אנחנו רוצים לשמוע את הילד בתהליך המשפטי; האם בכל מקרה אנחנו רוצים שהוא יהיה שותף להחלטות המשפטיות לגבי גורלו, באילו מקרים כן, באילו מקרים לא; האם ילד יכול לדעת מה טוב לו מה לא טוב לו; האם השיקול שלו הוא מספיק רציני כדי שנביא אותו בחשבון.
תמר גוז'נסקי: זה ויכוח שנמצא ביסוד התפיסה שלנו וביסוד הגישה שלנו לילדים.
תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים על זכויות הילד, כי אנחנו יוצאים מהנחה שהילד הוא ישות, הוא אדם, מגיע לו יחס של כבוד בכל התחומים, כולל בהליכים שיפוטיים, או כאשר הוא בעצמו נאשם בהליך פלילי, או כאשר חושבים על הוצאתו מהבית לטובתו.
תמר גוז'נסקי: בהקשר הזה אנחנו יודעים שמתנהל דיון סביב המלצות ועדות אור לגבי בתי המשפט לנוער.
תמר גוז'נסקי: בתי המשפט לנוער הם מוסד שקיים בארץ עוד מ-1937 ונמשך וקיים גם היום.
תמר גוז'נסקי: ולכן השאלה של קיומם ועבודתם של בתי המשפט לנוער תתפוס מקום חשוב.
תמר גוז'נסקי: אנחנו מאוד שמחים שנמצא אתנו השופט אהרון מלמד, נשיא בתי המשפט לנוער.
תמר גוז'נסקי: בכל מקרה, גם בבתי משפט לנוער וגם בבתי משפט אחרים רוב הקטינים אינם זוכים לייצוג של סניגור, וגם הנושא הזה הוא בוויכוח, האם ייצוג על ידי סניגור מתאים לדיונים שקשורים בילדים ובנוער.
תמר גוז'נסקי: נושא נוסף שהאמנה עוסקת בו הוא הנושא של זכויות הילדים לא לאבד את החופש שלהם באופן שרירותי, כמו זכות של כל אדם, שהמאסר לגביהם יהיה אכן האמצעי האחרון, אבל גם כאשר בכל זאת דנים אותם למאסר שהכליאה תהיה בתנאים אנושיים.
תמר גוז'נסקי: בתי המעצר לנוער רחוקים מלהיות הדוגמה לכליאה בתנאים אנושיים, ואני מניחה שגם על הנושא הזה יהיו הערות ודיונים.
תמר גוז'נסקי: הנושא הבא קשור גם הוא באמנה.
תמר גוז'נסקי: האמנה אומרת שצריך לקבוע גילאי מינימום לנושאים שקשורים בילדים במשפט, והנושא הזה גם הוא מאוד רציני.
תמר גוז'נסקי: קיימנו דיון בהקשר של הסרט שנעשה לאחרונה על הפרשה של שני הנערים, שהם כבר לא נערים, שנשפטו והורשעו ברצח נהג המונית דרק רוט.
תמר גוז'נסקי: שם ראינו את הוויכוחים שמתנהלים סביב השאלה באיזו מידה צריך להתייחס בסלחנות לילד שמבצע עבירות כאלה ואחרות, ובאיזו מידה צריך למצות אתו את הדין.
תמר גוז'נסקי: אנחנו מאוד רוצים שמערכת המשפט תישען על מערכת חברתית רחבה, ששירותי מבחן ומשפחות אומנה וכל המערכות האחרות יהיו זמינות.
תמר גוז'נסקי: נשמע היום על הבעיה הקשה מאוד של זמינות של המערכות שצריכות לתת אפשרות למצות את כל ההליכים עם הילד או עם הנער לפני שנוקטים בצעד האחרון, שהוא הצעד של לדון אותו למאסר, עם כל המשמעויות שקשורות בכך.
תמר גוז'נסקי: אני מציעה שאנחנו נפתח את הדיון בשמיעת סקירה והערכה מצידו של השופט אהרון מלמד, נשיא בתי המשפט לנוער.
השופט אהרון מלמד: הפתיחה הלא רק מקיפה, אלא מאוד מעמיקה של היושבת-ראש, הקיפה הרבה נושאים שחשבתי לדבר עליהם, ושימשה לי גירוי להתייחס אליהם, או אישרה גם את המחשבות הקודמות שלי.
השופט אהרון מלמד: אני אתייחס לא רק לזכויות הפורמליות, אלא לזכות העיקרית של הקטין, והזכות העיקרית היא להשתקם ולהיות בריא, לחיות ולתפקד כאזרח תקין ולהיות חלק מהחברה ולהיות מאושר.
השופט אהרון מלמד: פניתי לחבריי השופטים והכנתי שיעורי בית לקראת הישיבה של הוועדה החשובה הזאת, ואני מסכם מה המכשולים העיקריים שעומדים בפניהם ובמה הם מציעים לוועדה לעסוק.
השופט אהרון מלמד: כך שמה שאני אומר עכשיו זה עיבוד של דברים של כל שופטי הנוער בארץ, שקיבלתי אותם אתמול ועברתי עליהם באופן יסודי.
השופט אהרון מלמד: מעונות האבחון וההסתכלות הפתוחים והנעולים פקוקים, אין בהם מקום לתקופה של חודשים.
השופט אהרון מלמד: אותו דבר גם בעניין המעונות הנעולים.
השופט אהרון מלמד: גם שם יש תור של ארבעה-חמישה חודשים, ולמותר להסביר לחברי הוועדה הנכבדים מה פירוש ארבעה או חמישה חודשים לנער או נערה שהם על סף של התמוטטות גמורה והידרדרות גמורה, ובחוץ מחכים להם סרסורים, פושעים, סוחרי סמים מועדים.
השופט אהרון מלמד: התוצאה היא, שחלק מהנערים והנערות האלה שיכלו למצוא את שיקומם מגיעים בסופו של דבר להידרדרות חמורה, למאסר ממושך ולמאסרים חוזרים, למרות שאפשר היה להציל אותם.
השופט אהרון מלמד: נקודה שנייה - היעדר כוח אדם.
השופט אהרון מלמד: קציני המבחן ופקידי הסעד עמוסים עד לעייפה ולשניהם תפקיד מאוד מאוד חשוב בנושא הזה.
השופט אהרון מלמד: זה נותן את אותותיו גם לגבי דו"חות מעצרים, גם לגבי תסקירים לבית המשפט, גם צו מבחן.
השופט אהרון מלמד: אם מטפלים בנערה או בנערה, צריך להקדיש שעות ולפעמים ימים ואין הזמן הזה, וכשאין הזמן התוצאות בשטח אינן טובות.
השופט אהרון מלמד: אותו דבר לגבי פקידי הסעד, שהם עמוד התווך של הצלת ילדים וילדות מהידרדרות מוחלטת.
השופט אהרון מלמד: הנקודה השלישית שרציתי לדבר עליה זה היעדר פעילויות מונעות מספיקות.
השופט אהרון מלמד: טיפול קבוצתי של אלימות, טיפול קבוצתי של סמים, טיפול קבוצתי של מין, אלה שלושה נושאים שלצערנו הרב פושים בחברה.
השופט אהרון מלמד: אין כוח אדם ואין מספיק קבוצות.
השופט אהרון מלמד: מקומות גמילה יש במלכישוע, אבל אין מספיק מקומות גמילה לנוער, ואין מספיק מקומות במוסדות לטיפול נפשי.
השופט אהרון מלמד: יש מוסדות טובים מאוד בארץ לטיפול נפשי, אבל מעטים מאוד, וכשאין מוסד כזה, התוצאה היא שמגיעים למאסר כשלא זקוקים למאסר, מגיעים לאשפוז כשלא זקוקים לאשפוז, ולא צריך להסביר עד כמה שאשפוז צריך להיות האפשרות האחרונה החשובה.
אופיר פינס-פז: אלה מוסדות של המדינה, או מוסדות של עמותות שממומנות על ידי המדינה?
השופט אהרון מלמד: אולי אנשי משרד הרווחה יידעו לענות על זה יותר טוב ממני.
אילן גילאון: של הרווחה בשותפות עם העמותות.
השופט אהרון מלמד: הנושא הרביעי הוא בתי המעצר.
השופט אהרון מלמד: הכנסת חוקקה חוק יפהפה, עם אמות מידה איך צריך להיראות, ואני אומר כאן אולי דבר חמור מאוד, כשאני חותם על צו מעצר, אני יודע שאני עובר על החוק.
השופט אהרון מלמד: מפני שבית המעצר לא ממלא אחרי הסעיף שבחוק שאומר איך צריך להיראות בית מעצר.
אופיר פינס-פז: אבל ביחס לבתי מעצר למבוגרים, בתי המעצר לקטינים הם הרבה יותר טובים.
השופט אהרון מלמד: הם ללא ספק יותר טובים, ויש התקדמות.
השופט אהרון מלמד: אני לא רוצה לומר לא נעשה כלום, אבל רחוק בהרבה ממה שצריך להיות, כי מעצר זה אחד הדברים הכי מסוכנים.
השופט אהרון מלמד: אחת הבעיות במעצר היא גם האבטלה.
השופט אהרון מלמד: חכמנו אמרו שהבטלה מביאה לידי חטא, במעצר אסור להעסיק אותם.
השופט אהרון מלמד: אבל אפשר להעסיק, אפשר לעשות חוגים, אפשר לעשות עבודות ציור וכן הלאה.
השופט אהרון מלמד: אפשר להכניס מדריך, עובד סוציאלי.
השופט אהרון מלמד: אפשר לעשות דברים ביחד, והיו תכניות יפות של שיתוף משרד העבודה והרווחה ומשרד המשטרה ביחד להקים בתי מעצר.
השופט אהרון מלמד: זו רעה חולה.
השופט אהרון מלמד: ראשית, עבודה מקצועית.
השופט אהרון מלמד: אחד הדברים החשובים בבתי הסוהר, שיכולים לתת אותו, זה לימוד מקצוע , זה שיקום.
השופט אהרון מלמד: יש מקצוע מגיל 18 עד 25, אין מקצוע עד גיל 18, מפני שכך בנוי בית הסוהר, שאי אפשר לעבור לבתי המלאכה בלי לעבור דרך המבוגרים, יש כל מיני סיבות.
השופט אהרון מלמד: אבל הדבר לא זז.
השופט אהרון מלמד: לפני שבנו את בית הסוהר המפואר בתל-מונד, מפואר במרכאות, היה לימוד מלאכה, ואני זוכר אינסטלציה, ואני זוכר חשמל, ואני זוכר מכונאות רכב, ואני זוכר דברים שנעשו.
השופט אהרון מלמד: אבל בו ברגע שבנו את הבניין היפה, לא לקחו מראש שהקטינים המקופחים לא יכולים להגיע לבתי המלאכה.
השופט אהרון מלמד: הם עוסקים בתחביבים, בכריכה, במה שעסקו פעם.
תמר גוז'נסקי: אתה לא יכול להורות על גמילה?
השופט אהרון מלמד: אין גמילה לילדים.
השופט אהרון מלמד: יש גמילה מגיל 18 ומעלה בבתי הסוהר, ונעשית עבודה יפה.
השופט אהרון מלמד: יש גמילה עם תוצאות, וזה דבר חשוב מאוד, אבל לא לנוער.
השופט אהרון מלמד: למבוגר מחכה רשות לשיקום האסיר, ואנחנו שומעים על פעילויות יפות.
השופט אהרון מלמד: הוא גומר מעון, יש לו קציני מעקב - לא מספיק, אבל יש דבר כזה.
השופט אהרון מלמד: נער גומר בית סוהר, אין לו כלום.
השופט אהרון מלמד: הוא יוצא ישר לרחוב, ישר לסרסורים, ישר לפושעים.
השופט אהרון מלמד: אין מי שיטפל בו, אין מי שיסייע לו להשתקם.
השופט אהרון מלמד: יש צורך בהרחבת פעילות המניעה בקהילה.
השופט אהרון מלמד: הייתי אומר שחשוב מאוד להתחיל עם הגיל הרך.
השופט אהרון מלמד: כן היה צריך להגביר מאוד את לימודי ההילה, אנחנו נתקלים בהם אבל לא בכמות מספקת.
השופט אהרון מלמד: קידום הנוער במצוקה, עובדי נוער במצוקה, הנחיית הורים - היה צריך להכניס אותם כחובה.
השופט אהרון מלמד: צריך רשיון נהיגה, למה שהורה לא יעבור קורס הורי?
השופט אהרון מלמד: היה צריך להכניס את זה לא כחובה משפטית, אבל לפחות כחובה חינוכית.
השופט אהרון מלמד: טיפול ה"אתגר" וה"טף" הם שני מוסדות נהדרים של משרד החינוך, אבל זה לא מקיף, היה צריך הרבה יותר כוח אדם.
השופט אהרון מלמד: לגבי הנושא המוגדר יותר של הזכויות הפורמליות.
השופט אהרון מלמד: סביונה רוט-לוי ויהודית קרפ הן יותר מומחיות ממני לנושא של האו"ם ושל הזכויות וניסוחן, אני לומד אותן מדי פעם, ואני מסייע כמה שאני יכול.
השופט אהרון מלמד: יש לבדוק את ניסוח הזכויות לאור העיקרון של טובת הילד ושל רצונו האמיתי, אחרת אנחנו עלולים לקבוע דברים תלושים מטובת הילדים, וזאת לא הכוונה.
השופט אהרון מלמד: הרי הכוונה שלנו בסופו של דבר היא לא שיגידו שמדינת ישראל אימצה את זכויותינו.
השופט אהרון מלמד: אנחנו רוצים את הילד, הילד ההוא הנושא.
השופט אהרון מלמד: הדוגמה שלנו היא ארצות הברית.
השופט אהרון מלמד: הייתי אומר שצריך להמעיט בדוגמה של ארצות הברית, מפני שארצות הברית בסך הכל נכשלה.