GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אליעזר שוורץ: העלות הרשמית של המדינה, ממה שהבנתי מהדיונים הקודמים, היא כמאה ועשרה שקלים לחודש לילד, אלו הנתונים לגבי המזון שעלו בעבר, וזה גם הנתון שמשמש כמודל למעונות יום.
תמי אלמוג: זה תחשיב של סל מזון של מעון יום, אבל זה לא כולל בתוכו את רכיב שכר המבשלת.
רן כהן: שלוש ארוחות, ארבעה שקלים?
רן כהן: לדעתי זה בקושי לחם.
אליעזר שוורץ: מצד שני, נציגות המטפלות טוענות שהעלות היא בסביבות שלוש מאות שקלים בחודש, כלומר פי שלוש מהמודל, מה שאנחנו ניסינו לעשות זה לקחת את התפריט של משרד הבריאות ולבנות לפי גרמים ומשקל ליום ובחון כמה יצא לנו.
אליעזר שוורץ: אנחנו ערכנו בדיקות מכיוונים שונים והגענו לעלות של מאה שבעים, מאה שמונים שקלים לחודש, שזה באמת המינימום לפי התפריט, כלומר אם אני אקח רק גבינה לבנה ורק ביצה, פת לחם ובלי תוספות של מעדנים וממתקים ודברים כאלה.
אליעזר שוורץ: לכן בשורה התחתונה, העלנו את התחשיב שלנו למאתיים שקלים ברמה, ושוב ברור לי שחלק מהמטפלות משלמות הרבה יותר כי הן קונות או ברשתות יקרות יותר או בהכשרים מהודרים יותר, או שהן מוסיפות דברים שהן אינן חייבות על פי התפריט.
אליעזר שוורץ: ברגע שאתה נמצא במעונות יום שמקבל שירותי קייטרינג או בכמות גדולה יכול להיות שניתן לפקח בפועל על מה הילדים אוכלים, אז יכול להיות שיגידו שזה צריך לבוא על חשבון הילדים שהם שיקבלו לפי התפריט, אבל כשההגדרה תפורש, הן לא צריכות לספוג את העלות בגלל שהן נותנות יותר ממה שהן צריכות לתת, או שבאמת הן תצמדנה לתפריט או שבהתאם לצרכים בכל משפחתון להתייחס לזה בעלות.
אליעזר שוורץ: זו נקודה אחת שקיים בה פער מאוד גדול.
נאדיה חילו: הרי יש גם מעונות יום, גם אם זה תינוק ואם זה ילד, יש הפרשים.
נאדיה חילו: כלומר מבחינת התשלום של ההורים, זו גם נקודה לחשיבה כי הרי ההורים משלמים משהו, במעונות יום הם משלמים יותר, מה ההיגיון אני לא יכולה להבין את זה כי במעונות יום מספר הילדים גדול יותר, לפעמים זה שלושים ולפעמים זה קצת פחות ולפעמים קצת יותר, אבל במשפחתונים זה חמישה ילדים, התפיסה המקצועית היא אחרת ואני לא באה להשוות ולהגיד מה יותר טוב אם זה מעון טוב יותר או משפחתון יותר טוב, כל אמא רשאית לבדוק ולקבל את ההחלטה, ברגע שהיא קיבלה את ההחלטה זו ההחלטה הנכונה, אבל למה פערים שלפעמים מגיעים לארבע מאות ושבעה עשר שקלים, בין ילד במעון לילד במשפחתון?
נאדיה חילו: ואם זה ילד יותר קטן אז ההפרש הוא קצת פחות, אצל תינוקות זה יותר.
אליעזר שוורץ: שם זה הפוך, לילד זה יותר במשפחתון מאשר במעונות.
נאדיה חילו: הילדים במעונות יותר זולים, זה מה שאני אומרת, ההורים משלמים יותר, והשאלה גם מתוך הנחה שהנתונים נכונים והיתה הערכה הכי מדויקת בכלים שיש להם, עדיין, עדיין מנהלת משפחתון לא יכולה להרוויח, לדעתי, ארבעת אלפים או ארבעת אלפים ומשהו, אני גם לא רוצה שזה יבוא על חשבון הילדים, ושכל אחד יתחיל לעשות חישוב שכדי להרוויח חמשת אלפים הוא צריך להוריד מהמזון או להוריד מדברים אחרים שהילדים אמורים לקבל, כך שהתעריף שאתה הגעת על פי משרד הבריאות, לדעתי הוא האומדן הנוכחי כל עוד אין אומדן אחר, כלומר אם יהיה אומדן אחר אנחנו ניקח את זה בחשבון.
אליעזר שוורץ: בהקשר לשאלה של היושבת ראש, וגם ציינו את זה בהערה שש עשרה במסמך, הפער במחירים ממה שנתנו לנו באגף, נובע ביחס מספר מטפלות בתינוקות וביחס למטפלות בילדים.
אליעזר שוורץ: ככל שיש יותר תינוקות במעון יום, צריך יותר מטפלות ולכן משלמים יותר.
אליעזר שוורץ: על כל חמישה עשר תינוקות צריכים שתיים נקודה שלוש מטפלות, ואם זה ילדים אז על שתיים נקודה שלוש מטפלות אפשר לשים עשרים ושניים ילדים ולכן העלות לתינוק גבוהה יותר כי צריך יותר כח אדם, במשפחתון יש מטפלת אחת לחמישה ילדים ולכן הפער הזה לא קיים, זה מבחינת ההסבר הרשמי של משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה שנשמע הגיוני.
נאדיה חילו: אני חושבת שגם בזה צריך קריטריון אחיד, לא יכול להיות שבמעונות יהיה תקן של מטפלת לילד או לכמה לילדים שונה מהמשפחתון, כשאנחנו מדברים על ילדים אנחנו כולנו רוצים שאותם ילדים יזכו באותו אחוז תשומת הלב דבר בין אם הוא במעון ובין אם הוא במשפחתון, מבחינת תשומת הלב והאחוז שמוקדש כולנו רוצים שזה יהיה קריטריון אחיד, אולי באמת הגיע הזמן לעשות חשיבה כדי לאחד קריטריונים מבחינת משאבים, כלים ותעריפים לשתי המסגרות האלה.
אליעזר שוורץ: במשפחתונים זה לא כמו במעון, שלפעמים הרכב הגילאים הוא קבוע משנה לשנה.
אליעזר שוורץ: יכול להיות שבמשפחתון אחד יהיו חמישה תינוקות או חמישה ילדים בשנה אחת.
אליעזר שוורץ: בדרך כלל יש יחס מסוים ואנחנו חשבנו לפי היחס של שני תינוקות ושלושה ילדים שזה היחס המקובל לפחות על פי הנתונים של האגף.
אליעזר שוורץ: יכול להיות מצב, שבאמת מצד אחד שהמטפלות במשפחתונים תקבלנה יותר שכר לימוד כי יש להם חמישה תינוקות אבל מצד שני נדרש מהם הרבה יותר מאמץ כדי להחליף טיטולים או לטפל בתינוקות או הפוך כל מטפלת לפי ההרגשה שלה.
נאדיה חילו: המאמץ פה מבחינת התינוקות, לא מצדיק את העובדה שהשכר יהיה על חשבון הילדים.
נאדיה חילו: כלומר זה תקן שלא אמור להישאר פרוע ופרוץ, לדעתי צריך לקבוע אם הוחלט תקן מטפלת לחמישה, שישה או עשרה ילדים, ואני מניחה שהקביעה שלכם מקצועית ועל פי אומדנים מקצועיים מבחינת תשומת הלב, או קביעה צריכה להיות גם למשפחתונים ובאותם כלים ולא להגיד שבילדים שם יש מטפלת אחת ויותר מזה, בשום פנים ואופן לא על חשבון הילדים.
רן כהן: משפחתונים, זה לא תינוקות בדרך כלל?
נאדיה חילו: גם וגם.
רן כהן: ישנם גם לתינוקות וגם לילדים.
נאדיה חילו: אם איני טועה, חתך הגילאים במשפחתונים הוא יותר צעיר, וזה דווקא יותר במשפחתון, התקן צריך להיות יותר גדול מהבחינה הזאת וזה ההפך, זה מה שאני שמתי לב.
אליעזר שוורץ: לגבי פער משמעותי - זה לגבי טיפול המשפחתון.
אליעזר שוורץ: עצם היות המטפלת עצמאית, המשפחתון מתנהל בבית המטפלת והשאלה צריכה להיות איך צריך להתייחס לעובדה שמשתמשים בבית שלה להפעלת המשפחתון.
אליעזר שוורץ: ממה שהבנתי משיחות עם האגף שאחד מהקריטריונים כדי לפתוח משפחתון הוא להציג את האפשרות שלך לנהל אותו בבית, ולכן השאלה היא אם זה מספיק ולכן גם לא צריך לשלם לך על כך שאתה משתמש בבית שלך, כי אתה אמרת שיש לך חדר פנוי בבית ולכן אתה מקים משפחתון, אז כמו שמישהו שלמד רפואה והוא מטפל בחולים שלו הוא לא יבקש החזר על שכר לימוד כי הוא יודע שהוא משלם את שכר הלימוד לבד כדי לעבוד במקצוע בעתיד ואז גם מנהלת משפחתון ידעה שהיא צריכה להקצות חדר ולכן לא בהכרח צריך להחזיר לה את ההוצאות של השימוש בבית, אני לא מדבר על חשמל וארנונה ודברים כאלה.
רן כהן: זה לא חל לגבי שום עצמאי, לכל עצמאי שעובד בביתו יש עלויות.
נאדיה חילו: ישנן עלויות ניקיון, חשמל, מזגנים, הכל, ולדעתי גם מס הכנסה מכיר בזה.
אליעזר שוורץ: העלויות שנבחרו לגבי ההוצאות השוטפות אפשר לחלק אותם גם לעצם שכר הדירה או העלות הדירה עצמה או לעלויות השוטפות כמו חשמל, מים, גז, טלפון, ארנונה ודברים כאלה.
אליעזר שוורץ: האגף לא לוקח את עצם השימוש בחדר, אלא את ההוצאות השוטפות.
אליעזר שוורץ: אם אני אקח את ההכרה במס הכנסה של שלושים ושבעה אחוזים זה יוצא אלפים חמש מאות תשעים ושמונה שקל של סך כל ההוצאות, אם ניקח את ההכנסות הממוצעות של משפחתון של שבעת אלפים שקלים וניקח שלושים ושבעה אחוזים אז יישארו בסביבות ארבעת אלפים ארבע מאות שקלים בתור הכנסה, אם זו נקודת המוצא שלי אז זה עדיין נמצא בפחות משכר המינימום עבור שעות נוספות וכל הדברים, כלומר אני לא יכול להשתמש רק בחלוקה הזאת של מס הכנסה כי אחרת אני רואה שהן לא מגיעות לשכר המינימום, כלומר אם אני משתמש בזה אז צריך להגיד מראש שהן צריכות לקבל יותר כי הן לא מגיעות לשכר המינימום.
נאדיה חילו: אנחנו גם רואים את הפערים המאוד גדולים בעלות הכלכלה, בין חמש מאות וחמישים עד אלף לבין אלף חמש מאות, זה מקצה לקצה.
אליעזר שוורץ: אני דיברתי על מאה ועשרה שקלים לחודש מול השלוש מאות שקלים לחודש, אלו הפערים שהצגנו קודם.
אליעזר שוורץ: לגבי הפעלות, כפי שאמרתי קודם, כל עוד שלא יהיו קריטריונים ברורים כמה מסיבות צריך לערוך בשנה ומה עלות המתנה בכל מסיבה, אז ברור שישנן מטפלות שתוצאנה מאה וחמישים שקלים בחודש, וישנן מטפלות שתוצאנה שלוש מאות שקלים בחודש, אבל אם אנחנו רוצים לבנות מודל מסודר אז השאלות האלה צריכות לתת התייחסות גם בנהלים, ראשית מבחינת היקף המסיבות ושנית מבחינת עלות המתנות, ואז זה ייתן פתרון וגם יסדיר חלק מהפערים.
אליעזר שוורץ: הבעיה העיקרית נובעת מעצם מעמדן כעצמאיות, יכול להיות שהקימו את המשפחתונים ופיתחו אותם בשנות התשעים שההיקף היה הרבה יותר מצומצם וזה היה הרבה יותר קל להתמודד עם הבעיה, אם הממשלה רוצה לפתח את הנושא ורואה בזה חשיבות.
נאדיה חילו: היו גם החלטות ממשלה בעניין הזה.
אליעזר שוורץ: צריך לחשוב ולהפריד בין מרכיב השכר למרכיב ההוצאות, אני לא יודע אם זה ידרוש שינוי מעמדן כעצמאיות אבל להבטיח תמיד שהשכר המינימלי יהיה מקביל לפחות למטפלת במעון או משהו לפחות ברמת השכלה מקבילה יהיה קיים ולא שבכל פעם כשתהיה עליה במחירי המזון זה יפגע אוטומטית בהכנסות של המטפלת ברמה האישית, לכן יכול להיות שכדאי להפריד בין מרכיב ההוצאות למרכיב ההכנסות בטיפול במשפחתון, אני שוב אומר שמה שצריך זו בדיקה מעמיקה שצריך לעשות בשטח, אבל לדעתי נקודת המוצא באמת צריכה להיות הפרדה בין מרכיב השכר וככה נבטיח שאם תהיינה עליות מחירים או עלויות אחרות זה לא יפגע בשורה התחתונה בהכנסה של המטפלת.
נאדיה חילו: אני בהחלט מעריכה את העבודה הטובה שעשיתם בכלים הנמצאים, המסמך מאוד רציני.
נאדיה חילו: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לתמי אלמוג, אחר כך ידברו נציגות המשפחתונים ולאחר מכן נפתח את זה לדיון.
נאדיה חילו: כמובן שאתן לחבר הכנסת רן כהן להתייחס וגם לנציג האוצר.
נאדיה חילו: תמי אלמוג, תנסי לתת תשובות על השאלות וסימני השאלה שעלו, את מסכימה איתי שקיימת היום בעיה בפערים, בגודל ובנכונות שלכם לפתח.
נאדיה חילו: אני גם רוצה לשבח את זה, למשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה במגמה לפתח וזה סימן טוב, השאלה היא איך הנושא של המדיניות ופיתוח המעונות והמשפחתונים והרחבתם אמורה ללכת במקביל עם קביעת קריטריונים ברורים לטובת הילדים וגם כל האלמנטים של הכלים וגם טובת המטפלות שהן לא תופקרנה מבחינת השכר, ומה המדיניות שלכם העתידית לקראת פתרון הבעיה.
תמי אלמוג: המשרד רואה ביחידת המשפחתונים, יחידה שמעודדת באופן משמעותי את קבוצת הנשים בשני היבטים, הן בהיבט התעסוקה של אותה אישה ברמה האישית, שהיא פותחת את המשפחתון ויש לה עסק שהיא יכולה לתפעל, והן בהיבט שהיא יכולה לקלוט באותה יחידת משפחתון עוד חמש משפחות או חמישה ילדים לאמהות עובדות ולפעמים גם אמהות במצוקה שמופנות על ידי הרווחה.
תמי אלמוג: המדיניות הזאת היא לא ריקה מתוכן, אנחנו כבר בתכנית מאה חמישים של החלטת הממשלה מיוני 2005, המנהל הכללי של המשרד דאז הגדיר את אחד היעדים של התכנית הזאת בהגדלת היצע השירותים לגיל הרך כדי לעודד נשים נוספות ןשילובן בתעסוקה, והמדיניות של המנהל הכללי של המשרד דאז היתה לתת עדיפות בפיתוח שירות המשפחתונים יותר מאשר בפיתוח השירות במעונות, כפי שאמרתי מתוך הרעיון שזו יחידה שמאוד מעודדת בצורה מובהקת את הקשר לתעסוקה.
תמי אלמוג: לשם כך הוקצב סכום נכבד לנושא הזה והוחלט על הקמת תשע מאות משפחתונים נוספים במהלך שנתיים, 2007 ו- 2009, אני מתייחסת לשנה קלנדרית לפי שנת לימוד.
תמי אלמוג: תשע מאות משפחתונים זה אומר הגדלת נפח השירות בארבעים אחוזים, אם היום יש לנו שניים עשר ילדים, כאלפיים שלוש מאות משפחתונים, תוסיפו לזה תשע מאות משפחתונים בכל משפחתון ישנם חמישה ילדים אז אנחנו מגדילים משמעותית בארבעת אלפים חמש מאות את מספר הילדים.
נאדיה חילו: מה ההפרש בעלות מבחינת
נאדיה חילו: כם כמשרד, עבור ילד במעון ובמשפחתון?
תמי אלמוג: ההפרש למדינה מתבטא בתעריף לתינוקות, המדינה מסבסדת תינוק במעון, היא ממנת הרבה מאוד כסף לעומת סבסוד של תינוק.
תמי אלמוג: ילד דווקא לא, המימון של המדינה ל ילד במשפחתון הוא קצת יותר גבוה מאשר ילד במעון.
נאדיה חילו: אני מברכת על ההחלטה להרחיב את המשפחתונים, ואני חושבת שזו החלטה נכונה, אבל אני לא רוצה שבסיס קבלת ההחלטה הזאת תהיה הרחבת המשפחתונים ופחות המעונות, שלא רק החישוב הכלכלי של עלות, כי ידוע, תקני אותי אם אני טועה, עלות ילד במשפחתון היא פחות מעלות ילד במעון.
נאדיה חילו: תינוק וגם ילד.
תמי אלמוג: למדינה עלות ילד במעון זולה יותר מאשר תינוק ובמשפחתונים זה הפוך.
תמי אלמוג: כמובן שמספר הילדים במעונות ובמשפחתונים הרבה יותר גדול ממספר התינוקות, כלומר זה גם משפיע.
רן כהן: במה אתם עוזרים בהקמת משפחתון?
תמי אלמוג: לצורך הקמת המשפחתון, נתנו אפשרות שכל מי שרוצה במסגרת ההרחבה להציג מועמדות, וכמובן בישובים השונים ובכל המגזרים, עזרה בעלות ההכשרה, ההכשרה של מטפלת לצורך תעודת מקצוע, היום הוא מסתכם בערך בין ששת אלפים שקלים לששת אלפים שלוש מאות שקלים, המשרד ממן שני שליש להכשרה וזה באופן מאוד חריג ומיוחד כי בדרך כלל האגף להכשרה במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה יכול לממן הכשרה רק למובטלות, פה חרגנו מהסייג הזה, לא התייחסנו ואנחנו נותנים את האפשרות, כמובן שאם יש מובטלות בין המועמדות הן גם יכולות להנות ממלוא שכר הלימוד מכח היותן מובטלות.
נאדיה חילו: השאלה הנוספת שמתבקשת, הפיזור של ההרחבה הזאת, היכן ועל פי אלו קריטריונים.
נאדיה חילו: כלומר, זה רק על פי דרישה של השוק?
נאדיה חילו: כלומר של נשים שבאות מפה ומשם או שיש לכם תכנית שאתם מכוונים, השאלה הזאת אם זכורה לך עלתה גם בישיבות הקודמות כי ישנם אזורים שיש שם פחות מעונות וצריך לעודד אותן בפעולה מכוונת ויזומה כדי ללכת ולא רק שהנשים תבקשנה.
תמי אלמוג: אנחנו עושים כך, אם תרצו לקבל נתונים אני יכולה להעביר לכם אותם ברמת הישובים איפה היתה הרחבה וכדומה.
רן כהן: גם יהודים וגם ערבים?
תמי אלמוג: כן, בוודאי.
רן כהן: מלבד הכשרה, מה אתם נותנים?
רן כהן: צריך להתאים את הבית, וזו השקעה.
תמי אלמוג: ההשקעה הראשונית היא על חשבון המטפלת, היסטורית כשהוקם השירות בראשית שנות התשעים אז הרשויות עצמן מאוד רצו את השירות הזה ואז בא המשרד ואמר שמצד אחד הוא נותן את השירות הזה והרשות אמרה שהיא נותנת משהו, והרשות נתנה הרבה מאוד להצטיידות ראשונית של הציוד וגם התחדשות הציוד, לאט לאט כמה רשויות נכנסו למשק סגור.
רן כהן: משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה מטפל גם ברשות לעסקים קטנים, זה עסק קטן, למה אותו המשרד לא מעודד בעסקים קטנים את הקמת המשפחתונים או המעונות האלה, זה הדבר הכי אלמנטרי בעולם.
רן כהן: הרי זה אותו שר, בזמנו כשזה היה אצלי במשרד אז זה היה ברור לגמרי שהדבר הראשון שצריך לעשות זה זה.
תמי אלמוג: אני ארשום את ההערה בפניי.
רן כהן: המשפחתון הוא לא עסק קטן.
תמי אלמוג: הוא עסק קטן.
רן כהן: זה גם תעסוקה למטפלת, זה גם לתת לאמהות של הילדים לצאת לעבודה.
נאדיה חילו: גם התאמה למצבים משתנים, כשאנחנו מדברים וזה בעצם כוחו של משרד ואלו החלטות, כולנו יודעים, ואת אמרת את זה עכשיו, שבעבר שירותי הרווחה או המשרדים היו להם את הרשויות המקומיות וגם הם היו במצב כלכלי יותר טוב וצריך להגיד את זה, במיוחד ברשויות חלשות, מי שחזקה תמשיך לתת ואני לא דואגת לעיריית תל אביב יפו שנמצאות פה, אבל רשויות חלשות שאינן נותנות תשובות והן גם פחות ייתנו פתרונות, גם אז הן לא סבסדו לא נתנו רהיטים ולא ציוד ומשחקים.
נאדיה חילו: עם המצב של השוק ושל הרשויות שהוא לא טוב, האם המשרד לא צריך לשבת ולעשות חושבים גם על שינויים מסוימים מבחינת ההערכות ומבחינת הכלים?
נאדיה חילו: את אמרת שהמפה של המשפחתונים ידועה ואת תעבירי אותה, אני לא מדברת על מפה של מציאות, אני מדברת על התכנון שלכם כמשרד, האם אתם בפריסה של המפה אומרים שבאזור X יש לנו הרבה משפחתונים, באזור Y שהוא הפריפריה והמגזר יש פחות?
נאדיה חילו: אני מדברת על פעולה יזומה שלכם, אנחנו הרי יודעים שלא תמיד פונים ואנחנו לא רוצים להשאיר את הנושא שהשוק והדרישה יכתיבו את המציאות אלא שאתם כמשרד תהיה לכם אמירה בעניין הזה, ואתם, כשאתם רואים באזור מסוים, בפריפריה שאין בכלל או שיש אחד, שאתם תפנו ביוזמה שלכם הרי שירותי רווחה יש בכל מקום, ותגידו לנו יש תקציב בואו תפעלו, לפנות לעובדים סוציאליים ושירותי הרווחה לפתוח עוד משפחתון אחד או שניים, זה נראה לי מאוד חשוב, זה שליטה ותכנון שלכם בקביעת המציאות ובפריסת השירותים ולא רק הדרישה מהשדה.
תמי אלמוג: לדעתי אני נתתי לך את התשובה, עד לפני החלטת הממשלה מיוני 2005 באמת המשרד התנהל בגישה ההיא שהוא חיכה לביקוש מהשטח ואז נתנו מענה היכן שיכולנו, ברגע שנכנסה החלטת הממשלה אנחנו יזמנו תשע מאות משפחתונים, זה לא מהשטח, זה במהלך ישיבות, וועדות ובעיקר ברמת הקהילה המקומית בכל ישוב וישוב.
רן כהן: כמה כסף השקעתם בזה?
תמי אלמוג: הרבה מאוד.
תמי אלמוג: בתכנית, מאה חמישים מיליון.
תמי אלמוג: אתה שאלת אותי מה המשרד נותן למשפחתונים, הכשרה חד פעמית, אבל משהו קבוע שאנחנו נותנים זה השירות הדרכה והליווי המקצועי של הרכזת, עבור כל משפחתון המשרד ממן בין ארבע מאות לחמש מאות שקל לחודש במימון אותה פעולה.
רן כהן: זה באמת דבר מאוד חשוב מבחינת אותם משפחתונים?
תמי אלמוג: לגבי רכזות המשפחתונים, יש לנו סדר גודל של שניים עשר מיליון רק בתחום הזה.
תמי אלמוג: בנוסף, אם אנחנו לוקחים את שנים עשר אלף הילדים שהיו לנו במשפחתונים הם יגדילו בעוד ארבעת אלפים וחמש מאות ואז נגיע לשישה עשר וחמש מאות אלף ילדים, העלות הממוצעת של סבסוד ילד במשפחתון היא כשבע מאות שקלים בחודש.
רן כהן: שבע מאות השקלים האלה הולכים למשפחתונים?
רן כהן: האם זה הולך להורים שמשלמים למשפחתונים, או שזה הולך ישר למשפחתון?
תמי אלמוג: הורה נבחן על פי מבחן ההכנסה לנפש במשפחה, אם מגיע לו סבסוד מהמדינה נקבעת דרגה מבין שבעת הדרגות, נקבעת לו דרגה או סבסוד עמוק או סבסוד נמוך ואז כשקורה דבר והוא אינו זכאי אז הוא צריך לשלם את מלוא הסכום ואם הוא זכאי אז הוא משלם את החלק היחסי על פי הדרגה שנקבעה ואנחנו מעבירים את חלקנו לרשות והיא מעבירה בתשלום אחד למשפחתונים.
תמי אלמוג: המדיניות היא לפתח את התחום.
תמי אלמוג: המשרד עושה מאמצעים וזה ברמה הכללית, ברמה הספציפית המטפלות, נציגות המטפלות הגיעו לישיבה אצל השר והביעו והציגו את הנושאים שהן מבקשות לבחון ולשנות, המשרד תומך בטענות האלה והוא הקים צוות במשרד שיבחן את זה ואנחנו התחלנו ויצאנו לדרך בחלק מהדברים ואני יכולה לפרט, הנחיות שקשורות למדיניות פנימית של המשרד - אנחנו כבר הוצאנו הנחיות, אני יכולה לתת כאן מכתב של ההנחיות שפרסמתי הן בהיבט של ההכשרה הן בהיבט של המסיבות שהוא דבר שעד עתה המשרד לא הכיר בו ובאמת לא עגנו את זה בשום הנחיות, לחצני מצוקה – אמרו שלא חייבים לחצן אבל אני אמרתי שזו תוספת למה שמופיע באוגדן ואפשר אמצעי אחר שנותן את אותו מענה.
תמי אלמוג: הנושא השני, שאינו קשור רק למדיניות ולרצון של המשרד, הוא כמובן התעריף.
תמי אלמוג: זה נושא כבד, ובהמשך מר יובל יוכל להוסיף.
תמי אלמוג: אני רוצה להזכיר היסטורית איך התחיל כל הסיפור, המשפחתונים הוקמו ביוזמת עיריית ירושלים -מחלקת הרווחה של עיריית ירושלים, בתחילת שנות התשעים כתוצאה מאיזה העדר ומחסור במעונות יום, ולאט לאט זה הלך והתמסד והתעריף שקבוע היום הוא תעריף שנקבע על ידי בית המשפט בשנת 1994, ואז נקבע אותו תעריף שהוא מסתמך איך שהוא על סל התשומות של המעון, מתי שמתעדכן התעריף של המעון מתעדכן גם התעריף של המשפחתונים בהתאם למה שקרה במשק, למשל בספטמבר הנוכחי לא היה שום עדכון ומאחר והיתה ירידה במס מעסיקים ומול העלייה במזון זה התקזז ואפילו מצאנו שצריך להוריד את התעריף בחצי אחוז והחלטנו שלא.
נאדיה חילו: למה הפער בין המשפחתונים?
תמי אלמוג: הפער קיים היסטורית, אחת מהבקשות של השר היתה שנבחן מול משרד האוצר את נושא התעריף, אני פניתי, והעברתי אליך גם מסמך, פניתי לנציגות וביקשתי איזשהו תחשיב, וזה מה שקיבלתי.
נאדיה חילו: יושב כאן העוזר של שלי יחימוביץ, ואני יודעת שבעבר הן פנו לחברת הכנסת יחימוביץ ולחברי כנסת אחרים ואני יודעת שהיה דיון בועדת העבודה, רווחה ובריאות, וכשראיתי שגם בדיון אז לא היה מסמך שקידם אותנו וגם אחרי זה בחרתי לעשות דיון נוסף, מתוך מגמה ברורה לפתור את הבעיה.
נאדיה חילו: במקצועות מסוימים החלק הנפשי, מאוד חשובים.
נאדיה חילו: זה לא כמו עבודה משרדית, ואני שמתי לב שאצל צוות המנהלות וצוות העובדים, יש התמרמרות, ואי שביעות הרצון משפיעה על הילדים ועל המצב הנפשי והתפקוד.
נאדיה חילו: לי כמובן חשובות גם הנשים והשכר שלהן, אבל הפוקוס שלי בוועדה הזאת, לדאוג לתנאים המקסימלים לטובת הילדים, אני רואה באלמנט הנוסף הזה פגיעה גם בילדים, כלומר אני אומרת את זה למרות שזה קצת חריג וחלק לא יסכים איתי, אבל אני אומרת את זה כאשת מקצוע שגם מתמחה בגיל הרך.
תמי אלמוג: על סמך הנתונים שקיבלתי מהן, תקציבאים של המשרד ישבו ועשו תחשיב, שאותו העברתי אליך ואחר כך העברתי ליובל יעקובי מהאוצר.
תמי אלמוג: הוא כמובן כאיש חשבות, חייב לדעת מאיפה בא כל רכיב, אז הוא לא השתכנע שזאת עבודה מעמיקה, יש כאן דברים המסתמכים, כל סל התשומות של מעון, יש הבדל מהותי בין המעון לבין המשפחתון, פה שכירים וכאן עצמאים, המחיר במשפחתונים כולל מס ערך מוסף.
תמי אלמוג: יובל יעקובי אמר שהוא מוכן לדון בזה, הוא אמר "תגישו לי נייר על ידי גורם מוסמך מקצועי", חזרתי למנהל הכללי של המשרד ודיווחתי לו והוא ביקש שמשרד רואה חשבון, לקחנו את משרדו של רואה החשבון גינצבורג, הוא הולך לבחון את העניין ואנחנו כרגע בתהליך פרוצדוראלי של המשרד והוא יתחיל לעבוד בבדיקה של עשרה משפחתונים בפריסה ארצית בכל המגזרים, גם פריפריה וגם מרכז כדי לשקלל את כל ההוצאות כי במקום אחד זה יקר יותר ובמקום אחר זה זול יותר.
נאדיה חילו: הוא עושה את זה עצמאי?
נאדיה חילו: ישנה אפשרות גם מול הנציגות, כלומר באיזה דיאלוג בינהם?
נאדיה חילו: כי ישנן כאן נציגות שעשו כבר עבודת שטח.
תמי אלמוג: כמובן, הוא יקבל שמות למי לפנות, עם מי לבוא בדברים, להערכתו הוא יתחיל לעבוד בשטח ועד נובמבר דצמבר יהיה בידו מסמך אותנטי והוא יציג אותו לנו.
תמי אלמוג: הוא יסיים את העבודה ויגיש לנו את הממצאים ואנחנו נגיש את זה ואז נבחן ויכול להיות שעל פניו נגלה שבמשפחתונים, כמו למשל סתם דבר שאמרתי ליובל יעקובי, יכול להיות שבמשפחתונים אין צורך למשל בתעריפים לילד ותינוק כי זה אותה מטפלת שמטפלת בכל הילדים גם בילד וגם בתינוק, אבל היסטורית היו דברים שקרו וכעת צריך לשבת ולדון בזה ולבחון את זה באופן מעמיק.
נאדיה חילו: תמי אלמוג, אני מבקשת שברגע שיהיו לכם תוצאות לשלוח אלינו לוועדה.
נאדיה חילו: אנו נשקול על פי התוצאות, באם לקיים דיון נוסף, אבל כדאי שיהיו לי התוצאות של הבדיקה גם אם זה בנובמבר או דצמבר.
רחל אברהם: היינו רוצות שהוועדה תמנה רואה חשבון ולא משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה, מי אומר שזה ישקף את האמת.
נאדיה חילו: לנו אין את האפשרות למנות, לוועדה אין רואה חשבון, אבל צריך לעשות חשיבה בעניין הנושא הזה.
נאדיה חילו: השאלה שלהן וכדאי לחשוב, להן אין רואה חשבון, אולי במסגרת ההתארגנות, הבנתי שישנן עמותות שהוקמו, לאותן עמותות אני מניחה, גם אם זה חלקי ולא כולל את כולן, יש רואה חשבון, אז צריך לבדוק את זה ושתעשה בדיקה ושאתן תהיינה בשיתוף פעולה גם עם הבודק שבודק את העניין ושנית אף אחד לא יגיד לכן לא אם גם אתן תיקחנה ותבדוקנה, גם אם התוצאות לא תהיינה אותן תוצאות אבל שאיש מקצוע מטעמכן יעשה את זה, אני חושבת שצריך לחשוב איך לעשות את זה שלא במימון שלכן.
תמי אלמוג: בנושא ההכשרה, לגבי הוותיקות אנחנו נתנו הקלות וגם את זה פרסמתי בהנחיות והעברתי לנציבות.
תמי אלמוג: מי שעברה בזמנו את הקורס שהמשרד העביר של מאתיים ועשר שעות והיא בעלת תעודה כזאת, אם יש לה ניסיון מעל שש עשרה שנים תקבל פטור מלא, אם מלאו לה חמישים שנה ויש לה עשר שנות ניסיון, כלומר שני התנאים המצטברים גם היא תהנה מפטור מלא, ואם לא, ישנן השלמות והיא לא תחויב בקורס מלא.
רחל אברהם: מבחינתנו זו אינה הקלה, אין כאן שום דבר.
רחל אברהם: מטפלת שעבדה שמונה ותשעה שנים וכן עברה הכשרה בעבר פלוס שישים שעות שהיא עוברת השתלמות במהלך השנה אחת שבועיים והיא גם משלמת על כך דמי הדרכה, אני לא חושבת שהיא לא תוכל לקבל פטור מלא והתנאים הוא רק עשר שנות ניסיון והיא למעלה מחמישים שנה, או חמש עשרה שנה, זה צחוק משום שבשום סקטור במדינה, אדם שעבד שלוש שנים ויש תקדים והוא תקדים המתווכים בפסק דין שאומר שעובד שעבד שלוש שנים פטור מתעודה, למה שאנחנו לא נהנה מאותו פטור?
נאדיה חילו: הנקודה ברורה, ואני רוצה לשאול את תמי אלמוג איך המצב מבחינת ההשתלמויות והדרישות במעונות הילדים, מבחינת הדרישות של האישה להשתלמות ומבחינת הפריסה בהשוואה, כלומר יש גם שם חיוב באותם קריטריונים?
תמי אלמוג: בוודאי, שם הן מטפלות בעלות תעודת סוג 1 ואחרי שנתיים סוג 2.
נאדיה חילו: כלומר אלו הם אותם קריטריונים שאתם עשיתם כאן מבחינת ההכשרה.
תמי אלמוג: במשפחתונים נתנו הקלה יותר גדולה מאשר במעונות, במעונות לא כל כך מהר מקבלים פטור.
נאדיה חילו: על זה אני חולקת עליכם, וזה מותר, גם אם אני משווה למורות ולהוראה, אני חושבת שהצורך ברענון ובהדרכות, הוא כן חשוב מדי פעם.
נאדיה חילו: אני מבקשת לעבור לנציג האוצר.
יובל יעקובי: אין לי הרבה מה להוסיף, אני רק אגיד שאם ימצאו שהתעריף הנוכחי אינו משקף באמת את העלויות האמיתיות של הפעלת משפחתון אז המשמעות של זה היא בעצם להגדיל את התעריף להורים.
נאדיה חילו: או להגדיל את הסבסוד כמו במעונות.
יובל יעקובי: זה בדיוק מה שאני אומר, לנו ישנה איזו הגדלה, משרד האוצר ומשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה מגדילים את התקציב מדי שנה, ישנה מגבלת תקציבית ולא תהיה תוספת מעבר לתוספת שיש משנה לשנה, במקרה כזה נצטרך לחשוב איך ממנים כזה דבר, לא צריך לחשוב, צריך לבדוק אם משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה או שר התעשייה, מסחר ותעסוקה יהיה מוכן להגדיל את התעריף, את העלות של ההורים.
נאדיה חילו: אנחנו לא נרצה להוסיף עוד נטל האמהות העובדות, פה בכנסת כולנו היום חושבים איך להקל את הנטל איך להפחית את המיסים ואיך להכיר בהוצאות לנשים עובדות.
נאדיה חילו: הפתרון הוא לא לבוא ולהגיד שאנחנו מגדילים את השכר, אולי חלקית, אבל לא נטל על האמהות העובדות, אבל החלק השני ההגיוני ביותר, כלומר אם יש ילד במעון יום והמשרד או האוצר באמצעות המשרד משתתף, זה הפתרון הבסיסי ביותר, שאתם תבואו ותשוו את התשלום, גם לראות איך יגיע התקציב מפה ומפה, תצטרכו לשבת ולחשוב ולהביא לנו הצעות, כלומר אם אנחנו נצטרך להתערב דרך ועדת הכספים אז אנחנו נתערב, אבל המינימום הוא השוואת התשלום, הסבסוד שלכם מבחינת המשרד לילדים או התינוקות האלה.
נאדיה חילו: מה שאתה אומר בעצם, אם ההחלטה תהיה שצריך להגדיל אז צריך לבחון באילו כלים לעשות את זה, אני הצעתי את הכלים של הסבסוד ולא הטלת נטל על הנשים, כך שזה יהיה ברור ואני רוצה שזה יהיה חלק מהסיכום.
נאדיה חילו: אנחנו נצטרך לקיים דיון נוסף לקראת נובמבר דצמבר כדי לפתור את הנושא הזה.
נאדיה חילו: אני חושבת שבחשיבה צריך לקחת מישהו מטעמכן, תצטרכנה לחשוב איך, אני לא רוצה שבמשכורת המינימום שלכן זה יוטל עליכן, אבל אם יש רואה חשבון בעמותות אז הוא יעשה את הבדיקות.
עליזה ודעי: אני רוצה להגיד כמה מילים, למשל יש דמי הרישום שהרשויות גובות, אנחנו לא מקבלות את זה אלינו חזרה.
נאדיה חילו: כמה הן גובות?
עליזה ודעי: מאתיים שבעים, מאתיים חמישים שקלים,, היינו רוצות לדעת מה עושים עם זה ולמה זה לא חוזר אלינו.
נאדיה חילו: לכם אין אמירה בנושא הזה?
נאדיה חילו: יש תעריף אחיד, אני שומעת שבכל רשות זה משהו אחר.
תמי אלמוג: התעריף מתפרסם בחוברת ההנחיות מדי שנה.
נאדיה חילו: לא יתכן שזה שוק פרוץ לגמרי, כלומר ישנה כאן הנחיה כמה ניתן לגבות, אם רשות מסוימת עוברת על החוק זו בעיה אחרת וצריך להתלונן.
טובה עמר: אני רוצה לדעת שכשגובים דמי רישום מה התפקיד של הכסף הזה?
טובה עמר: מה עושים איתו?
תמי אלמוג: דמי הרישום מיועדים לרשות המקומית או במקומות שיש הפרטה אז זה לזכיין, הם משתמשים בזה לצורך ביטוח הילדים, שזה עשרים ושלושה שקלים לילד.
תמי אלמוג: זה מיועד לביטוח הילדים ותקורות שיש להם לאורך כל השנה, הם אלה שמוצאים את התשלומים מדי חודש למטפלות, הם אלה שמעברים למשרד את הטפסים, את טופסי ההרשמה והפלטים, כל הטפסים מול המשרד.
תמי אלמוג: מאתיים חמישים וחמישה שקלים לילד.
נאדיה חילו: מהם דמי הרישום במעונות היום?
תמי אלמוג: אותו הדבר, אין שינוי.
עליזה ודעי: אצלנו למשל בבני ברק, אנחנו מקבלים תינוקות מגיל שלושה חודשים, אנחנו חייבות לממן את התינוק במזון של מטרנה או סימילק, זה עולה המון כסף, אנחנו מתחלקות עם ההורים, פעם אני ופעם האמא, עד גיל חצי שנה אנחנו משתמשות בתזונה הזו.
תמי אלמוג: זה מנוגד להנחיות שלנו.
טובה עמור: בכל רשות, החוזים הם שונים.