GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר אלמוג: אני רוצה להזכיר רק ליושבת ראש נעמ"ת, לגב' טליה לבני, שכתוצאה שמהוועדה, לאחר ששר התעשייה, המסחר והתעסוקה דאז אימץ את ההמלצות של הוועדה, הנהלת המשרד הובילה מאבק חריף עם האוצר כדי ליישם כבר חלק מהסטנדרטים האלה והתקינה בכיתת תינוקות ופעוטות.
תמר אלמוג: ואני מבקשת להזכיר פה ליושבים---
טליה לבני: זה בגלל שאנחנו הלכנו להשבית את השוק, דרשנו את זה והבטחתם לנו 4 שעות לגמולים ועוד לא נתתם.
תמר אלמוג: את יכולה לא להפריע לי?
תמר אלמוג: אני מנסה להגיד שאת התהליך הזה המשרד הוביל, רק בשיתוף פעולה עם הארגונים.
תמר אלמוג: אני ישבתי עם ראשי הארגונים כשהתנהל הדיון אצל מר קובי הבר באוצר, כדי ללחוץ שכן זה יקרה.
תמר אלמוג: למה?
תמר אלמוג: זה בדיוק מוכיח שמה שרצינו, שאם אנחנו משיתים או מנחיתים סטנדרטים חדשים, אנחנו דואגים גם למימון.
תמר אלמוג: רק כדי לסבר את האוזן, לכל היושבים כאן, כשהוספנו 3 שעות טיפול בכיתת תינוקות ו-3 שעות טיפול בכיתת פעוטות, זה עלה 90 מיליון.
תמר אלמוג: לא חד פעמי.
טליה לבני: 60.
תמר אלמוג: 60 מיליון המדינה, ו-30 ההורים ואני מוכנה להעביר את התחשיב לכל מי שמבקש.
תמר אלמוג: דבר שלישי שאני מבקשת לציין – המגמה הזאת של המשרד לתמוך בארגונים היא נכונה, שרירה וקיימת ועובדתית אני יכולה לציין שמשנת 98' להיום, במהלך עשור, השקיע המשרד 5 מיליארד שקלים בתמיכות, בבנייה של מעונות יום, נבנו 250 מעונות יום, במימון ממשלתי מלא.
זבולון אורלב: גב' תמר אלמוג, מחר ימנו אותך למנהלת הכללית של הביטוח הלאומי ותיכנס אישה אחרת לאגף הזה והיא לא תדע את כל העניין ואז זה פתאום.
זבולון אורלב: .. בואו נעסוק בשאלה הפרקטית, איך פותרים את הבעיה ונותנים רשת ביטחון שלא מחר ממוטטים את הארגונים, שאנחנו לא רוצים שהם יתמוטטו.
זבולון אורלב: : זאת השאלה.
תמר אלמוג: זה החלק השלישי בהתייחסות שלי.
תמר אלמוג: אני אגיד ככה, אז אל"ף אמרתי שהמשרד נותן את התמיכה לאורך כל הדרך.
תמר אלמוג: נכון להיום, יש על שולחנו של המשרד בקשות של תמיכה מהרבה ארגונים לשיפוצים והצטיידות.
תמר אלמוג: להתאים את המטבחים לפרוגרמה, לשים ספרינקלרים, לשים את כל הדברים האלה.
תמר אלמוג: אני יכולה גם לשלוח לכם דיווח על הכספים שאנחנו מתכוונים עכשיו לאשר.
תמר אלמוג: אין שום בעיה.
זבולון אורלב: מחר יבוא האוצר וינצל את זה לצמצם את החוק, יגיד 'אני לוקח לך את כל התקציב.
זבולון אורלב: לפי החוק הזה, כשהשר יביא לאישור ועדת העבודה והרווחה, שהם יעשו את הכל לבד', מה תעשי?
זבולון אורלב: : האמירה הזאת שלך לא עושה כל כך הרבה רושם---
מיכאל מלכיאור: רגע, אני שאלתי כבר את השאלה.
מיכאל מלכיאור: בואו נקבל תשובה.
מיכאל מלכיאור: אנחנו באותו מקום.
תמר אלמוג: החלק השלישי שמתייחס לחקיקה: אני חושבת שמה שרצינו לומר בחקיקה החדשה הזאת זה שכל מי שמטפל בילדים בגיל הרך יעמוד בדרישות שהיום כל מי שמקבל סמל עומד בהן, ואם תהיה דרישה חדשה, זה כבר סיפור לדיון, לבדיקה, מי יממן ואיך ימומן.
תמר אלמוג: הראיה שאני יכולה לומר, שבעקבות איזה שהיא יוזמה לאומית של משרד ראש הממשלה, הטילו על המשרד ליישם את כל הסטנדרטים של דוח רוזנטל בשבעה יישובים ל-50 מעונות יום.
תמר אלמוג: אני באתי לארגונים?
תמר אלמוג: אמרתי להם, אתם צריכים לממן את זה בעצמכם?
תמר אלמוג: 80 מיליון שקל הקדישו לי לצורך מימון הפיילוט הזה.
תמר אלמוג: על כל התשומות החדשות; 4 מטפלות בכיתה במקום 2, מנהלת עם הכשרה כזאת וכזאת.
תמר אלמוג: יש כאן איזה שהיא הליכה לקראת טיוב השירות בכל הרמות ובכל ה---
מיכאל מלכיאור: כן, אבל, גב' אלמוג, את יודעת שזה דבר נקודתי שבא בעקבות התערבות של גב' עליזה אולמרט, התערבות מבורכת, אבל זה נקודתי וזה רק מחזק את זה שזה נעשה נקודתי, אבל לרמה הלאומית צריך למצוא פתרון.
זבולון אורלב: יש לי הצעת נוסח להוסיף פסקה לסעיף 4 בסופו, שייאמר, פחות או יותר, בעברית הלא משפטית שלי שמקור התקציב הנוסף, במידה ויידרש, המוטל על המפעיל, המתחייב מחוק זה, יידון בוועדת העבודה והרווחה בעת ובעונה אחת עם הדיון על אישור בקשות השר לפי סעיף זה.
זבולון אורלב: כלומר בכל סעיף זה, כשהוא בא לוועדת העבודה והרווחה, יחד עם זה, גם צריך לדון על המקור התקציבי עד הסוף.
מוריה בקשי-כהן: אני אומרת שלא צריך את זה, הרי בכל דיון שבו דנים באישור תקנות, דנים ב---
זבולון אורלב: מפני הרגישויות---
תמר אלמוג: הוא רוצה להבטיח את זה.
מיכאל מלכיאור: הוא רוצה להבטיח שהתקציב לא---
זבולון אורלב: זאת רשת הביטחון שאנחנו נותנים---
מוריה בקשי-כהן: זה גם לא נותן להם.
מוריה בקשי-כהן: אם הם חוששים שהכנסת ככה תנפנף אותם, אז גם ככה היא תנפנף.
מוריה בקשי-כהן: ואם לא ...
יצחק קדמן: אני רוצה להציע הצעת שיפור למה שהציע חבר הכנסת אורלב, בדרך שלדעתי תרגיע גם את הארגונים.
יצחק קדמן: אני חושב שאנחנו לרגע שכחנו איפה אנחנו נמצאים.
יצחק קדמן: פה מדברים אם ההכשרה של מנהלת מעון תהיה בי.
יצחק קדמן: איי בפסיכולוגיה או לא.
יצחק קדמן: אני מדבר איתכם על מציאות שבה גננת שמנהלת מעון, שהורשעה בעבירה פלילית של התעללות בילדים, ממשיכה לנהל את הגן.
יצחק קדמן: אז בואו נמנע קודם כל את הדברים האלה שגם אתה תסכים שהם בלתי אפשריים.
הדס לאה: אבל היא תמשיך כל עוד המסגרת קטנה מ-20 ילדים.
הדס לאה: אתה לא פותר שום דבר בזה.
מיכאל מלכיאור: לא, בעוד שנתיים היא לא תמשיך.
תמר אלמוג: החוק יירד ל-6 ילדים.
הדס לאה: זאת אומרת ש-9 שנים אנחנו יושבים בשקט, זאת אומרת שזה לא מפריע לנו.
הדס לאה: הרי מזה התחיל החוק.
מיכאל מלכיאור: אבל זה יותר טוב מלבטל את כל החוק ושלא יהיה כלום, והיא תמשיך לעולמי עד לנהל.
מיכאל מלכיאור: זה מה שאת מציעה.
הדס לאה: לא.
הדס לאה: אני מציעה שמעכשיו 6.
יצחק קדמן: אני הולך לעזור לך, אז תני לי שנייה.
יצחק קדמן: : אל תעזור לכל כך הרבה אנשים ביחד.
יצחק קדמן: אני גם חושב שאף אחד פה לא מוכן שימשיך להתנהל מעון עם מטפלת אחת על 60 ילדים, דבר שקיים היום בשטח, בשוק הפרטי והפראי שמשתרע.
יצחק קדמן: אני גם רוצה להזכיר לכם, בעוד שבוע מתחילות הקייטנות בישראל, בשביל לנהל קייטנה של 3 שבועות בלבד צריך רישיון, ריבונו של עולם, לקייטנה צריך רישיון, ובשביל לנהל קייטנה כל השנה, לזה לא צריך רישיון, אז איפה אנחנו חיים?
יצחק קדמן: מה שאני מציע כפתרון, אני מציע להיות יותר גמיש, תסלחי לי, גב' תמר אלמוג.
יצחק קדמן: להיות יותר גמיש עם הסטנדרטים.
יצחק קדמן: אני מציע שאנחנו נאמץ, לפי שעה, את הסטנדרטים הנוהגים כיום במעונות הציבוריים.
יצחק קדמן: כל החמרה או שיפור של הסטנדרטים הנוהגים היום יותנה במימון ממשלתי לשיפור הסטנדרטים.
יצחק קדמן: : שזה יהיה כתוב בחוק.
יצחק קדמן: אני אומר, בשלב הזה, הנוהג והסטנדרטים הנהוגים---
טליה לבני: לפני ועדת הסטנדרטים שלה.
טליה לבני: תגיד.
יצחק קדמן: הסטנדרטים הנהוגים היום.
יצחק קדמן: גם אם זה רק שתי מטפלות כפי שאת נוהגת היום על 30 ילדים, אני מוכן לקנות את העניין הזה.
יצחק קדמן: רוצים 3 מטפלות?
יצחק קדמן: הממשלה תממן את זה, אבל עדיף לי מצב שנוהג היום במקומות האחראים וליישם אותו על כלל המשק, כדי שלא יהיה לי 1 ל-60, כדי שלא יהיו לי עבריינים שמנהלים מעונות.
יצחק קדמן: את זה אנחנו נקבע כסטנדרט ראשוני מחייב.
יצחק קדמן: רוצים לשפר אותו?
יצחק קדמן: ואני רוצה לשפר אותו, רוצים מאסטר שיהיה למנהלת מעון?
יצחק קדמן: אני גם רוצה, אבל אז אנחנו נצטרך לדאוג שזה לא ייפול עליכם ולא ייפול על המפעילים.
טליה לבני: ואז מתי יחול החוק?
יצחק קדמן: מיד.
טליה לבני: מר קדמן, אני מדברת על מצב---
מרב ישראלי: הסטנדרטים האלה ייכנסו ל---
לאה הדס: כל אחד אומר 'חדשים', אני לא מבינה, אתם חתומים איתנו על הסכם, על איזה סטנדרטים אתם מדברים?
מרב ישראלי: היום התנאי לסמל מעון, כפי שאמרו פה, זה לעמוד בסטנדרטים שבעצם עכשיו ייקבעו בחוק.
מרב ישראלי: פחות או יותר, נכון?
תמר אלמוג: מה שקיים היום בהסכם שיש לנו כיום עם הארגונים.
טליה לבני: לא נכון.
מרב ישראלי: עכשיו אנחנו מעבירים את זה.
מרב ישראלי: כל מי שהוא 6 ילדים ומעלה, בין אם הוא ציבורי, בין אם הוא פרטי, בין אם יש לו סמל, בין אם אין לו סמל, מחר עומד בסטנדרטים האלה.
מרב ישראלי: את, מבחינה שוויונית, צריכה לתת לכולם סמל.
מרב ישראלי: לכולם.
מרב ישראלי: אני שואלת.
תמר אלמוג: רישיון או סמל?
מרב ישראלי: סמל.
מרב ישראלי: למה?
מרב ישראלי: איך תבחיני?
תמר אלמוג: אני אסביר לך.
תמר אלמוג: יש עוד דבר שאנשים לא שמים לב, חוק חינוך חינם זה דבר מבורך אבל אנחנו עוד לא שם.
תמר אלמוג: כל הסקטור הזה של לידה עד גיל 3 זה סקטור פרטי לכל דבר ועניין.
תמר אלמוג: אנשים לא שמים לב.
תמר אלמוג: מה זה מערך ציבורי?
תמר אלמוג: זה ארגונים, מלכ"רים שלקחו על עצמם את המשימה הזאת להוביל אותה ובתוך המעונות האלה ישנם ילדים שהמדינה נותנת להם את הסובסידיה, אבל הם כפופים לצו מחירים---
מרב ישראלי: אבל מחר.
מרב ישראלי: עזבי את מה שהם כפופים היום.
מרב ישראלי: הפרטי יגיד לך, 'אני מוכן לעמוד בצו'.
מרב ישראלי: : לא אני מוכן, החוק מחייב אותו.
תמר אלמוג: לא, החוק לא מחייב אותו לעבוד בצו.
מיכאל מלכיאור: לא, החוק לא מחייב אותו על המחיר.
מיכאל מלכיאור: : הבנתי, מה שמרב שואלת, התבטל העניין של ציבורי ופרטי.
תמר אלמוג: לא, לעניין הרישיון, לעניין הסמל לא.
מרב ישראלי: למה, איך תבחיני?
תמר אלמוג: אני אסביר לכם.
תמר אלמוג: : מילא מרב, אישה משכילה והיא עורכת דין מעולה, אבל אני בור ועם הארץ, צריך להסביר גם לי.
תמר אלמוג: עד היום היה ציבורי והיה פרטי, היו הבדלים, בפועל, לא חשוב, חוק מתשכ"ה.
תמר אלמוג: היום, החוק הזה עובר, מה ההבחנה בין ציבורי לפרטי?
תמר אלמוג: הרי כולם עומדים באותם סטנדרטים.
תמר אלמוג: אני פתחתי היום בבוקר מעון ל-7 ילדים, אני חייב על פי החוק לעמוד בסטנדרטים של נעמ"ת ושל ויצ"ו ואז אני בא אלייך ואני אומר לך 'תשמעי, אין הבדלים, אני רוצה שתסבסדי.
תמר אלמוג: תגידי לי מה צריך, מה שאת אומרת להם, תגידי לי'.
תמר אלמוג: שואלת מרב איך אחרי החוק הזה---
מיכאל מלכיאור: השאלה ברורה.
תמר אלמוג: התשובה שלי – לעניין הסמל אין שוני בין המצב כיום למצב מחר, לאחר החוק.
תמר אלמוג: אני אסביר מדוע.
תמר אלמוג: גם היום אני מפרסמת את הדרישות לקבלת סמל.
תמר אלמוג: כל מי שעומד בהן---
מרב ישראלי: אבל היום הוא לא חייב.
מרב ישראלי: מחר הוא יהיה חייב, יהיה כדאי לו לבקש סמל.
תמר אלמוג: לא, תני לי להגיד---
טליה לבני: מרב, את צודקת.
תמר אלמוג: אין שוני בין המצב הנוכחי למצב לאחר החקיקה.
תמר אלמוג: היום כל מי שרוצה יכול לפנות אליי, יעמוד בדרישות, הוא מקבל סמל.
תמר אלמוג: מחר, כשיעבור החוק, כולם צריכים רישיון, אבל לעניין הסמל עדיין הוא יחליט, אותו אחד שקיבל רישיון, אם הוא רוצה גם לבקש סמל או להישאר בלי.
מרב ישראלי: גב' אלמוג, היום הוא לא חייב לעמוד בסטנדרטים.
מרב ישראלי: זה מחיר מאוד גדול בשבילו לעמוד בסטנדרטים כדי לבקש את הסמל.
מרב ישראלי: מחר הוא יהיה חייב.
מרב ישראלי: אז יהיה לו כדאי לקבל את הסמל.
תמר אלמוג: אני רוצה לחדש לך.
תמר אלמוג: הפרטיים גובים פי שתיים מחיר מהציבוריים.
מרב ישראלי: אבל מחר הוא ירצה את הסבסוד הזה, הוא ירצה.
תמר אלמוג: אז הוא יצטרך להיות כפוף לצו.
מרב ישראלי: אבל כסף המדינה נותנת.
יצחק קדמן: הממשלה קבעה שמישהו מרמת שכר עד---
מיכאל מלכיאור: תקשיבו עד הסוף.
מרב ישראלי: מה שאני אומרת, ההנחה היא, ואני חושבת שעל זה אין מחלוקת---
תמר אלמוג: מרב, הסבסוד הוא לילד, לא למסגרת.
מרב ישראלי: לא משנה, לא משנה.
מרב ישראלי: אבל הילדים שלומדים במסגרות הנוספות, הם---
יצחק קדמן: כשאת נותנת לילד חופשי-חודשי לילדים ברמת הכנסה מסוימת לנסוע לבית ספר, לממשלה לא אכפת אם זה אגד, או---
מרב ישראלי: אבל יש סמל.
מרב ישראלי: : אין יותר, כולם עובדים באותם תנאים.
מוריה בקשי-כהן: לא.
תמר אלמוג: מחר בבוקר לכולם יש רישיון, מעון נעמ"ת רוצה לעבוד לפי הצו שלי, המעון הפרטי שלך אומר 'אני לא רוצה ל--- : אני רוצה, אני עומד בסטנדרטים היום.
תמר אלמוג: אז אתה תקבל סמל.
תמר אלמוג: אבל הוא לא--- : יפה, יפה.
תמר אלמוג: גב' אלמוג, שוב תצטרכי להסביר לי.
תמר אלמוג: היום יש 20,000 ילדים שמסובסדים על ידכם במסגרות שבהם עומדים בסטנדרטים שאתם דרשתם.
תמר אלמוג: 70,000.
תמר אלמוג: : מה זה משנה?
תמר אלמוג: יש עוד 10,000 ילדים, או 50,000 ילדים שנמצאים במסגרות פרטיות, לא במסגרות הציבורית, אין להם קשר איתכם, גובים מההורים את הכסף, המנהלת שם או המטפלת קורעת את עצמה, היא לא רוצה לגבות, היא רוצה לקבל סבסוד כמו אחרים, אבל הדרישות הן דרישות גבוהות, אז אין לה בררה, היא גובה מההורים.
תמר אלמוג: אחרי קבלת החוק, היא חייבת, אם היא ממשיכה את המעון, וחלק מהן ודאי ימשיכו את המעון, היא חייבת לעמוד בסטנדרטים.
תמר אלמוג: את זה היא כבר עברה.
תמר אלמוג: היא לא תגבה את זה עכשיו מההורים, בגלל שהיא תלך אלייך והיא תגיד 'תממני אותי גם'.
תמר אלמוג: תבוא המדינה ותגיד 'אני קבעתי מסגרת רק ל-70,000 ילדים סבסוד, או 50,000'.
תמר אלמוג: התווספו אחרי קבלת החוק עוד 20,000, תגידי להם לא?
תמר אלמוג: התשובה היא שהנושא של הסבסוד--- : תגידי להם לא?
תמר אלמוג: הנושא של הסבסוד הוא פתוח.
תמר אלמוג: : פתוח, תגידי להם לא?
תמר אלמוג: זה לא תקציב סגור, חד משמעית.
תמר אלמוג: כל שנה האוצר--- : אני בא אלייך ואני מבקש ממך, עמדתי בכל הסטנדרטים, אני מבקש סבסוד, תגידי לי לא?
תמר אלמוג: לא, אני אתן לך אם תעמוד בכל הדרישות.
תמר אלמוג: : אני חייב לעמוד, החוק שלהם מחייב אותי.
תמר אלמוג: לא, הסטנדרטים לרישיון זה דבר אחד, התנאים לסמל זה דבר אחר.
מרב ישראלי: מה ההבדל בין הסמל, חוץ מהכפיפות ל--- : הבנתי, אין הבדל, אין הבדל, אין הבדל.
מרב ישראלי: לא, אז הוא מסכים להיות כפוף ל--- : אין הבדל, גב' ישראלי, אחרי החוק אין הבדל.
מיכאל מלכיאור: בואו נשמע את גב' מוריה בקשי-כהן.
מיכאל מלכיאור: אני לא רוצה לשמוע אותךָ, זו זכותי, כיושב ראש הוועדה.
מיכאל מלכיאור: אני גם רוצה להגיד, אנחנו בדרך כלל לא עושים דיונים כאלה אצלי, אני מבקש, אחד-אחד.
מיכאל מלכיאור: : מה שחשוב לי שיהיה רשום שלא למדתי באוניברסיטה.
מיכאל מלכיאור: שיהיה רשום.
מוריה בקשי-כהן: לעניין הסמל והסבסוד, יש לנו שלושה רכיבים.
מוריה בקשי-כהן: רכיב אחד זה הנושא של עמידה בתנאים, כדי לקבל סמל.
מוריה בקשי-כהן: רכיב שני זה הנושא של צו הפיקוח, של הסכום שגובים ממך.
מוריה בקשי-כהן: רכיב שלישי, זה הזכאות האישית של הילד.
מיכאל מלכיאור: אל תדברי כל כך מהר.
מיכאל מלכיאור: אנחנו תופסים לאט.
מוריה בקשי-כהן: אמרתי שיש שלושה רכיבים שאנחנו לוקחים בחשבון.
מוריה בקשי-כהן: נושא אחד זה עמידה בתנאים שייקבעו כאן.
מוריה בקשי-כהן: נושא שני זה צו הפיקוח, זאת אומרת הסכום שאותה מסגרת גובה, והנושא השלישי זה הזכאות האישית של הילד, לפי סטנדרטים שהם בכלל לא קבועים כאן.
מוריה בקשי-כהן: : האם ההורה זכאי או לא, הרי זה לא סבסוד למעון, זה הילד.
מוריה בקשי-כהן: השינוי בין המצב הקיים היום למצב שיהיה אחרי החוק.
מוריה בקשי-כהן: בנושא עמידה בתנאים – גם היום וגם אחרי החוק יכולה המסגרת לבוא ולהגיד 'אני עומדת בתנאים ולכן אני מבקשת את הסמל ובהתאם לזה ילדים שהם זכאים, שנמצאים אצלי וההורים שלהם בחרו, הם יסובסדו'.
מוריה בקשי-כהן: היא עושה את החישוב כמה ילדים יגיעו אליה, כמה היא "משלמת" על זה שהיא עומדת בצו הפיקוח והיא מחליטה.
מוריה בקשי-כהן: המצב הזה לא ישתנה לאחר החוק, כי לאחר החוק מה שיקרה, נכון שכל המסגרות יצטרכו לעמוד בנושא הזה של הסטנדרטים ובמובן הזה יהיה למסגרות הפרטיות אולי איזה שהוא תמריץ לבוא ולבקש סמל, שהיום לא קיים, אבל הן גם היום יכלו לעשות את זה.
מוריה בקשי-כהן: זו שאלה של תמריץ.
מוריה בקשי-כהן: הם יחליטו אז, בהתאם---
מרב ישראלי: אבל היום הם לא היו צריכים להשקיע---
מוריה בקשי-כהן: אבל עדיין תישארנה להן שתי שאלות.
מוריה בקשי-כהן: שאלה אחת זה כמה ילדים יש להם במסגרת, שהם ילדים שהם בעלי זכאות אישית שבגללה שווה להם לעמוד בצו הפיקוח.
מוריה בקשי-כהן: ואם יהיו להם מספיק ילדים כאלה, אז הם יבואו ויבקשו סמל.
מיכאל מלכיאור: הם ממילא עומדים בצו הפיקוח.
מוריה בקשי-כהן: ואם לא, לא.
מוריה בקשי-כהן: במובן הזה זו שאלה של שוק.
מוריה בקשי-כהן: אין פה משהו שהשתנה במצב המשפטי.
יצחק קדמן: הדבר היחידי שיקרה שאולי יהיה יותר מיצוי זכויות של כאלה שהיו זכאים קודם ולא קיבלו.
מיכאל מלכיאור: וזה יעלה כסף.
מוריה בקשי-כהן: זה נכון שקבוצה של הורים שהיו זכאים והעדיפו ללכת לפרטיים בכל מחיר--- : מה זה קבוצות?
מוריה בקשי-כהן: אני לא יודעת כמה.
מוריה בקשי-כהן: : אני יודע.
מוריה בקשי-כהן: אז זה יעלה לאוצר, לא יעלה לך.
מוריה בקשי-כהן: : לא הבעתי עמדה.
מוריה בקשי-כהן: עד היום, אני כבר ב-16 ישיבות, עוד לא הבעתי עמדה.
מוריה בקשי-כהן: זה יעלה לאוצר, זה לא יעלה לך, זה לא יגביל את זה.
מרב ישראלי: גב' מוריה בקשי-כהן, אני התייחסתי לסעיף של המימון של הדרישות הנוספות, שאני עוד לא יודעת בדיוק איך תעשו את ההבחנה בעניין הזה בין הציבורי לפרטי.
מוריה בקשי-כהן: אני לא אמרתי---
תמר אלמוג: מי שיש לו סמל – כן, מי שאין---
מרב ישראלי: לא, אבל למה זה הוגן שמי ש---
תמר אלמוג: כי כשאת מכפיפה מישהו לצו, את מונעת ממנו לגבות יותר כסף מההורים, אז את לא יכולה להשית עליו תשומה חדשה שהיא לא מעוגנת שם.
מרב ישראלי: אז מה שאני אומרת, הגדלת המימון היא כפולה, היא גם הגדלת מיצוי זכויות וגם ההרחבה של המימון לא רק על אלה שיש להם סמל היום, אלא גם על אלה שיהיה להם סמל מחר.
מרב ישראלי: זה כל מה שאמרתי.
מוריה בקשי-כהן: יכול להיות : אדוני היושב ראש, כשתיתן לי רשות דיבור, אני אדבר.
תמר אלמוג: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה לא יכול לדבר בשם עצמו, מה הוא מוכן ומה הוא לא.
תמר אלמוג: אתם יודעים טוב מאוד, כל דבר שלא יהיה מתוקצב על ידי משרד האוצר, לא יוכל לבצע משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
תמר אלמוג: : אני עושה רגע סדר לעצמי ואני מציע שתתקנו אותי אם אני טועה.
תמר אלמוג: עד היום היה הבדל בין ציבורי לפרטי וההבדל היה מאוד ברור.
תמר אלמוג: היו סטנדרטים שעלו כסף, כדי לעמוד בהם, הם עלו כסף.
תמר אלמוג: יש כאלה, כמו הארגונים וכולי, הם עשו את זה וזה היה חשוב להם ואז הם גם עמדו בצו המחירים והילדים שיו זכאים אצלם, קיבלו סבסוד.
תמר אלמוג: אצלי בשכונה לא היה ארגון שהפעיל מעון, אלא הפעילו מעון פרטי.
תמר אלמוג: אני באתי למטפלת ואמרתי על הילד שלי בן השלוש, 'תראי, אני זכאי לסבסוד', אז היא אומרת לי 'שמע, נכון שאתה זכאי לסבסוד בגלל שהמשכורת שלך כחבר כנסת מאוד נמוכה, אבל המציאות היא שכדי שאני אעמוד בתנאים של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, אני צריכה לעשות הרבה דברים שעולים לי הרבה כסף.
תמר אלמוג: אני לא יכולה' ומכיוון שבשכונה שלי יש רק את המעון הזה, סבלתי.
מוריה בקשי-כהן: אז אדרבא, זה ישפר את המצב שלך.
מוריה בקשי-כהן: : רק שנייה, גב' בקשי-כהן, דקה, היות וההבנה שלי היא מאוד חלשה, אני אבקש רק דקה את ההקשבה.
מוריה בקשי-כהן: אז לא עומדים בסטנדרטים.
מוריה בקשי-כהן: עכשיו, המטפלת בשכונה שלי, שכמוה יש מאות כנראה ואולי אפילו יותר, אין להם יותר בררה.
מוריה בקשי-כהן: הדילמה הזאת, האם להיענות לגפני כדי שהוא יוכל לקבל סבסוד או לא, ירדה ממנה.
מיכאל מלכיאור: : היא חייבת, אחרת היא חייבת לסגור את המעון, היא עוברת עברה פלילית.
טליה לבני: היא תסגור.
טליה לבני: כי אין לה מקור--- : בסדר, זה דיון אחר.
טליה לבני: אני אתבלבל, אתם לא מבינים את זה?
טליה לבני: רגע, שתסגור, מישהו אמר לה לפתוח?
טליה לבני: על כל פנים, אם אני טועה בעניין הזה, המטפלת אצלי בשכונה הופכת להיות זכאית להגיע למשרד התעשייה לבקש סבסוד לילדים הזכאים אצלה במעון.
טליה לבני: נגמר הסיפור, הדילמה ירדה.
מוריה בקשי-כהן: נשאר לה בכל זאת הדילמה של צו הפיקוח, כמה ילדים יש כמוך.
מוריה בקשי-כהן: : זה בדיוק מה שאני מבקש, את הפיקוח.
מוריה בקשי-כהן: אני האבא---
תמר אלמוג: אבל כמה כמוך יש.
מוריה בקשי-כהן: כמה כמוך יש כדי שיהיה לה שווה.
מוריה בקשי-כהן: : הרבה, אנחנו מלאים בסתומים.
מוריה בקשי-כהן: מה שאני מתכוון, הדילמה הזאת ירדה, אין יותר הבחנה של ציבורי ופרטי, אין, נגמר הסיפור, כולם שווים בפני החוק.
מוריה בקשי-כהן: זה הופך להיות חקיקה ראשית.
מוריה בקשי-כהן: לחלוטין.
מוריה בקשי-כהן: ואז אין ספק שאין קבוצה, אלא יש ציבור גדול מאוד שמגיע למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ואומר 'אני מבקש סבסוד לילדים הזכאים אצלי', מדוע?
מוריה בקשי-כהן: מכיוון שלא תוכלו, משרד המשפטים לא ייתן למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, להפלות את הילד שלי לבין הילד שנמצא בנעמ"ת או בנשי אגודת ישראל או בוויצ"ו.
מוריה בקשי-כהן: ואז ממילא ברור לחלוטין שהסבסוד של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה עולה באופן מוחלט.
מוריה בקשי-כהן: לא לקבוצה.
מוריה בקשי-כהן: זה יוצר מצב שאדם כמוך, שהיה זכאי ולא מיצה את זכויותיו, רק כי בשכונה שלו לא היה מעון, היום ימצה את זכויותיו.
מוריה בקשי-כהן: : מה הם מתנפלים עליי?
מוריה בקשי-כהן: אני לא נגד, אני בעד.
מוריה בקשי-כהן: זה נפלא, זה באמת נפלא.
מוריה בקשי-כהן: זה באמת טוב.
תמר אלמוג: יש החלטת ממשלה מפברואר 2007 שבאה להגדיל את תקציב אגף מעונות יום ב-200 מיליון נוספים, לצורך הגדלת היצע המעונות והורים נוספים שיהיו זכאים לסבסוד.
יצחק קדמן: אני רק רוצה להגיד לך שמשרד האוצר, בתגובה לפסק דין של בית משפט, שקבע להכיר בהוצאות של אמהות על טיפול בילדים, ומשרד האוצר מתנגד להכרה הזאת, אמר שהוא מציע שיטה יותר טובה, והשיטה שלו, של משרד האוצר, להגדיל את מספר המעונות.
מיכאל מלכיאור: ויחד עם זה הם רומסים את החוק פה.
יצחק קדמן: מבחינה זאת זה משרת את האוצר כי האוצר אומר שזאת הדרך שלו--- : זאת אומרת שהאוצר תומך בחוק.
יצחק קדמן: בקול אחד הוא תומך, בקול שני...
יצחק קדמן: תלוי באיזה יום, תלוי באיזה שעה.
טליה לבני: אני רוצה לומר שכאשר שההצעה שעלתה, גם על ידי חבר הכנסת אורלב וגם על ידי מר קדמן, שכל מה שמעבר לסטנדרטים הנהוגים היום, אני רוצה פשוט לבקש הבהרה.
טליה לבני: הכוונה שלי לסטנדרטים כאלה שהיו, לא אלה של ועדת הסטנדרטים.
יצחק קדמן: ערב ועדת הסטנדרטים, בסדר?
טליה לבני: כי כאשר גב' תמי אלמוג---
תמר אלמוג: אין מציאות כזאת, אני מצטערת.
טליה לבני: היתה מציאות, חיינו בה.
תמר אלמוג: אין מציאות כזאת בכלל.
תמר אלמוג: מה זה לפני שנתיים?
תמר אלמוג: : מה זה אין מציאות?
תמר אלמוג: מה זאת אומרת?
תמר אלמוג: לפני שנתיים שיפרנו תקינה בכיתת תינוקות ופעוטות והתעריף עלה ב-7.5% לכולם והמדינה לקחה על עצמה, אז אני רוצה עכשיו להחזיר את זה אחורה?
תמר אלמוג: : מה זה התעריף?
תמר אלמוג: התעריף על ההורים?
תמר אלמוג: תעריף לילד.
תמר אלמוג: : להורים.
תמר אלמוג: עכשיו אני אחזיר את הגלגל אחורה ובמקום 2.5 מטפלות בכיתה נשים 2?
טליה לבני: אני לא מדברת על זה.
תמר אלמוג: אז על מה?
טליה לבני: גם לפני ועדת הסטנדרטים שיפרנו את התקינה, לא על זה אני מדברת.
תמר אלמוג: לא שיפרנו את התקינה 20 שנה, לידיעתך.
תמר אלמוג: 20 שנה לא שיפרו את התקינה.
תמר אלמוג: אני אומרת את זה בוודאות.
טליה לבני: אני מדברת על מצב שמרגע שקיימת ועדת הסטנדרטים, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה מנסה, באופן זוחל, להחיל עלינו כל מיני דברים.
טליה לבני: אני אומרת, אם אנחנו מדברים, מדברים על ערב ועדת הסטנדרטים, שיהיה ברור.
טליה לבני: אני רוצה לומר דבר נוסף.
טליה לבני: בחוק יש כאן סעיף שמדבר על כך שהמפעיל צריך להפעיל על פי סדר קדימות בקבלת פעוטות לאוכלוסיות מסוימות ובנסיבות מסוימות.
תמר אלמוג: שקודמים ילדים בסיכון, קודמים ילדים לחד הוריות.
תמר אלמוג: מה הבעיה עם זה?
טליה לבני: הבעיה היא שיש כאן התערבות מעבר.
טליה לבני: רישיון לא יכול לדרוש את זה.
טליה לבני: אם את באה ונותנת את זה בסמל, ואת אומרת 'מי שרוצה להיות מסובסד, אז המקום המסובסד...' ניחא, גם שם יש לי איתך ויכוח, אבל רישיון לא יכול לתת למישהו לבוא ולקבוע לו בוועדת קבלה איזה הורה הוא יקבל ואיזה הורה הוא לא יקבל.
טליה לבני: יש פה קצת בלבול בכל מיני סעיפים מהדרישה של צו הפיקוח על המחירים לבין הדרישה של סטנדרטים ורישיון.
מיכאל מלכיאור: אני מוכן שנשנה את זה, אבל זה ראוי.
מיכאל מלכיאור: אני אומר לך את זה בכל הידידות.
מיכאל מלכיאור: אנחנו עבדנו על כל הסעיפים האלה ואי אפשר לבוא בישיבה אחרונה של דיון בחוק ולהחזיר נקודה פה ונקודה פה.
מיכאל מלכיאור: לא ככה עובדים.
מיכאל מלכיאור: אני מאוד ליברלי, מאוד מאוד ליברלי, אבל לא ככה עובדים.
טליה לבני: הרב מלכיאור, בוא אני אגיד לך.
טליה לבני: יש פה עירוב של דברים שרשאי משרד שנותן סבסוד בגין סמל, לבין דרישות של רישיון.
טליה לבני: אם אני בעל רישיון ואני רוצה להפעיל, אני לא אתן לאף אחד, לא משרד התעשייה ולא אף אחד שייתן לי ועדת קבלה.
טליה לבני: זה הכל.
מיכאל מלכיאור: מה שאת אומרת זה מקובל ואנחנו נשנה את זה.
יצחק קדמן: הערה נכונה.
יצחק קדמן: צריכה להתנות את הסבסוד, לא את הקבלה.
מיכאל מלכיאור: זה לא נוגע לחוק הזה ולכן צריכים להוציא את מהחוק הזה.
טליה לבני: מה שאמרתי כארגון אמרתי לגבי הסטנדרטים ערב ועדת הסטנדרטים.
מרב ישראלי: סדרי בכירות בנוגע לקבלת פעוטות בנסיבות מסוימות זה נוגע גם לילדים בסיכון ולילדים עם מוגבלות.
תמר אלמוג: אבל צריך לסייג את זה למעונות שמקבלים סמל.
מרב ישראלי: אבל אין את זה בחוק.
מרב ישראלי: אם את רוצה ל---
מוריה בקשי-כהן: אפשר לנסח את זה, כי ברגע שהם יתנו את הסבסוד כאילו במבחני תמיכות---
מרב ישראלי: אם אתם תתייחסו לזה בחוק, אז אפשר להיכנס לזה.
מרב ישראלי: אם לא תתייחסו לזה בחוק---
מיכאל מלכיאור: נצטרך עוד ישיבה אחת ארוכה לפני שאנחנו מסיימים, אבל אני רוצה להציע, גם כשתקבלו אישור של שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, שנוסיף שם את הניסוח שסיכמתי עם חבר הכנסת אורלב, אני מניח שגם חבר הכנסת גפני לא מתנגד לזה: 'במידה ויידרש תקציב נוסף לביצוע חובות המפעיל לפי חוק זה, תדון הוועדה במקור התקציב בעת ובעונה אחת עם הדיון באישור בקשות השר שיבואו לדיון בוועדה, בכל הקשור לסעיף זה'.
מיכאל מלכיאור: נצטרך לשפר את זה משפטית.
מרב ישראלי: אין דבר כזה בחקיקה.
מרב ישראלי: זה כאילו משהו שאו שצריך לעשות אותו בכל החוקים.
מרב ישראלי: ..
מרב ישראלי: הוא גם לא נותן לדעתי את הפתרון.
מיכאל מלכיאור: הוא נותן את הפתרון, כי הוא לא יאפשר לממשלה לבוא עם דרישות על המפעילים בלי שהוא נותן את המימון לזה.
מוריה בקשי-כהן: לא, כתוב רק דיון.
מיכאל מלכיאור: בסדר, אני מוכן להגיד את זה ספציפית, אבל את תגידי שזה לא---
מרב ישראלי: אבל זה גם לא.
מרב ישראלי: גם זה לא נותן את הפתרון וגם זו הוראה שאין בה---
מיכאל מלכיאור: אז תתני לי פתרון.
מרב ישראלי: אין פתרון בחקיקה, לדעתי.
מוריה בקשי-כהן: יש פה קושי בגלל שהמימון לא מעוגן בחוק.
מיכאל מלכיאור: הקושי זה בגלל שאנחנו---
טליה לבני: אם יש תביעה של אחריות המדינה לא', ב', ג'---
מרב ישראלי: לְמה?
מרב ישראלי: מי שפרטי, את צריכה לממן לו הכל, כי הוא לא עשה קודם כלום ואז אני צריכה עכשיו לחשב מה את עשית ומה את לא עשית.
מוריה בקשי-כהן: מהחלה של כל דבר מעבר לסטנדרטים.
יצחק קדמן: לכן הצעתי צילום מצב.
תמר אלמוג: כולם צריכים לעמוד על מה שקיים היום.
תמר אלמוג: מה שלא קיים היום, הוא יממן לבד.
מרב ישראלי: איפה השוויון?
מרב ישראלי: אם היום הוא יכול לקבל סמל---
תמר אלמוג: סליחה, אבל כשהם באו לבקש סמל מהמשרד הם עשו על חשבונם את כל הדברים בשביל לעמוד.
מרב ישראלי: עדיין, עדיין.
תמר אלמוג: אני לא חושבת שיש בעיה.
מרב ישראלי: אז הוא יעשה על חשבונו את כל הדברים?
תמר אלמוג: כל הפרטיים צריכים לעמוד בדרישות של הרישיון, זה בלי קשר, אם יש דרישה חדשה שונה מהיום, אז צריך לממן אותה.
מרב ישראלי: יהיה לך מאוד קשה להגן על זה.
מוריה בקשי-כהן: בעיניי מה שכתבנו כאן, שקבענו שבעצם את כל הסטנדרטים שעכשיו ירצו לקבוע, הם ייקבעו בתקנות שיובאו לוועדה, זה יותר טוב מאשר לקבע את המצב הקיים היום, שלגביו יש ויכוח אם הנכון הוא לפני שנתיים או הנכון היום.
מוריה בקשי-כהן: אנחנו נביא בפעם הראשונה את הסטנדרטים, הם יעמדו פה לדיון, ייראה משהו מופרך ומוגזם, יהיה בו דיון, בוודאי הדיון הראשון יהיה דיון שייקח בחשבון את הנושא התקציבי.
מוריה בקשי-כהן: אין לי פתרון.
מיכאל מלכיאור: אני רוצה פתרון.
יצחק קדמן: יש פתרון.
יצחק קדמן: אני חושב שהגיע הזמן, וזה רגע האמת, לקבוע סטנדרטים מינימליים שלגביהם ייהרג ובל יעבור, סטנדרטים מינימליים.
יצחק קדמן: ואני אומר, אל תדאגו, כי אתם עונים לסטנדרטים המינימליים ממילא.
יצחק קדמן: זה סוג אחד.
יצחק קדמן: לגבי סטנדרטים נוספים שאנחנו כולנו רוצים שיהיו, אותם יצטרכו להביא לדיון, ישאלו שם את השאלות מי יממן את זה, שאלה מאוד חשובה.
מיכאל מלכיאור: זה לא מה שכתוב בחוק היום.
יצחק קדמן: אני יודע.
יצחק קדמן: צריך לתקן את זה.
יצחק קדמן: אני מציע שאנחנו נדבר על סטנדרטים מינימליים, שאני הייתי מעתיק את המצב הקיים היום והייתי אומר סטנדרטים מינימליים---
מיכאל מלכיאור: זאת אומרת מלפני שנתיים.