GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נאדיה חילו: חשוב שתהיה העצמת הורות, וחשוב שגם מערכת החינוך תחשוב על הנושא הזה, על חינוך להורות בכיתות הגבוהות בבתי-הספר, לשים דגש על הנושא הזה, ליזום קורסים, ליזום מערכות הכשרה והכנה לחיים.
נאדיה חילו: בהכנה לכישורי הורות מערכת החינוך חשובה מאוד.
נאדיה חילו: הייתי ממליצה גם שלמערכת החינוך יהיה חלק, אם קודם דיברתי על משרד הבריאות ועל קופות-החולים, מערכת החינוך חשובה מאוד גם בעניין הזה.
נאדיה חילו: בתוך גני הילדים האימהות הן שבדרך כלל באות לאסוף את הילדים ומספרי הטלפון האלה אמורים להיות תלויים במקום בולט גם בגני הילדים, גם לפנייה לחובת הדיווח וגם לפניות לעזרה, לשני הכיוונים שההורים אמורים להתייחס אליהם.
נאדיה חילו: הייתי מציעה להעלות את המודעות – וכאן אנחנו נפנה לשרת החינוך – במסגרת כל ההכשרות שניתנות גם לגננות וגם למורים, להעלות את הנושא הזה ולחדד אותו.
נאדיה חילו: ראשית, שהמערכת תהיה רגישה יותר ותוכל לאתר ילדים שהם קורבנות או שמראים סימפטומים מסוימים של התעללות פיזית או נפשית.
נאדיה חילו: שנית, באשר לחובת הדיווח וההדרכות הנוספות שצריכים לקבל כל אנשי המקצוע שנמצאים עם הילדים יום-יום.
נאדיה חילו: מערך הסברה מקיף למניעת ענישה גופנית לילדים – זה קמפיין נוסף שצריך להמליץ עליו.
נאדיה חילו: אם תשאלו אותי, אני עדיין לא יודעת מי אמור לעשות את זה, אבל צריך לרתום כאן כמה מערכות.
נאדיה חילו: אם כמה מערכות יירתמו לנושא הזה – משרד הבריאות, משרד הרווחה והשירותים החברתיים, משרד הפנים – בפעולה בין-משרדית, אם כל המערכות יקדישו תשומת לב לעניין הזה לא יידרשו הרבה משאבים.
נאדיה חילו: אם כל המערכות יחליטו לעשות את זה וכל אחד יקציב משאבים מסוימים ותהיה עבודה בין-משרדית אז הקמפיין הזה יוכל לצאת לדרך ולהצליח.
נאדיה חילו: מר נחום איצקוביץ, מנכ"ל משרד הרווחה והשירותים החברתיים שהצטרף לכאן, אמנם לקראת סוף הדיון, אני יודעת שאתם עובדים על תגבור מערכי פקידי הסעד בשירותים החברתיים.
נאדיה חילו: אנחנו בהחלט ממליצים על תגבור נוסף ודגש על הנושא הזה כי הם בעצם אמורים לא רק לטפל אלא גם לאתר, ואם יהיו משאבים נוספים יוכלו אפילו לעסוק בפעולת מניעה והסברה, ואני יודעת שנעשות גם פעולות כאלה.
נאדיה חילו: צריך להמציא מנגנון.
נאדיה חילו: אינני יודעת עכשיו איך לקרוא לזה, אבל מנגנון שיוכל ללכד את כל הילדים, מנגנון אחיד, לא רק לגבי ילדים בסיכון אלא לילדים שיהיו מזוהים ויימצאו בתוך מאגרי מידע כלשהם.
נאדיה חילו: לא ייתכן שיימצאו ילדים במדינת ישראל שלא יהיו רשומים בשום מקום.
איריס ברנט: צריך לבוא אל הילדים ואל ההורים.
נאדיה חילו: צריך גם כאן פעולה משולבת עם משרד הפנים, ואולי כאן צריך גם חקיקה.
נאדיה חילו: כאן אני פונה למועצה הלאומית לשלום הילד.
נאדיה חילו: ד"ר קדמן, חלק מההמלצות שהגשתם ניתן להפוך לחוקים, למרות שזה לא יפתור את כל הבעיה, ואני מסכימה שחלק נוגע להגברת המודעות, אבל אפשר לנסות ולקדם גם חקיקה.
נאדיה חילו: אני כיושבת-ראש הוועדה לזכויות הילד אהיה מוכנה לנסות לקדם כל הצעת חוק שתגיע אליי, ביחד עם חברי כנסת נוספים, כדי שמקרים כפי שקרו של רצח הילדים רוז ואלון ועוד 5-6 מקרים בשנה שד"ר קדמן ציין יימנעו, וכדי למנוע לא רק את הרצח הבא אלא לעצור התעללות נפשית ופיזית, פשעים שמתקיימים יום-יום כנגד ילדים.
נאדיה חילו: חובתנו לחזק את יריעת ההגנה הקיימת ולנסות לחשוב על שטחים נוספים של הגנות בכל האמצעים שעומדים לרשותנו.
חנה לכיש: אני מבקשת לומר כאדם שנמצא בשטח ורואה את השולחנות באגפי הרווחה עמוסים לעייפה בדיווחים אודות ילדים בסיכון על-פי חוק הדיווח, חייבים להתייחס כאן לנושא העומסים, אחרת לא נוכל להתקדם.
נאדיה חילו: דיברתי על תגבור המערך הטיפולי ותגבור המשטרה.
אופיר פינס-פז: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה, ישיבה שלישית להיום.
אופיר פינס-פז: הישיבה תתמקד בפרשות רצח מזעזעות של ילדים על ידי בני משפחתם.
אופיר פינס-פז: אני לא רוצה לומר כרגע דברים מעבר לזה כי חלק מהפרשות נמצאות בחקירת משטרה אבל התכנסנו בעיקר כדי לקבל דיווח.
אופיר פינס-פז: נמצא איתנו שר הרווחה והשירותים החברתיים יצחק הרצוג שמטבע הדברים עוסק בעניין מהצד של הרווחה.
אופיר פינס-פז: נמצאים איתנו נציגי הממשלה.
אופיר פינס-פז: זו ישיבת ועדה משותפת לוועדה למעמד הילד בראשותה של חברת הכנסת נאדיה חילו ולוועדת הפנים והגנת הסביבה בראשותי.
אופיר פינס-פז: כפי שאמרתי, משום שכל המקרים האלה נמצאים עדיין בחקירת משטרה אנחנו רוצים לנהל את הדיון הזה בצורה מאוד זהירה אבל אנחנו חושבים שבכל זאת יש מקום לקיים את הדיון למרות חקירת המשטרה המתנהלת משום שזה באמת נושא כל כך טראומטי, כל כך מצמרר, כל כך מדאיג שלא סברתי שזה נכון, שהכנסת למרות היותה בפגרה, תניח לנושא הזה לחלוף לידה.
אופיר פינס-פז: זה לא סביר, זה לא הגיוני.
אופיר פינס-פז: לכן התכנסו כאן לדיון הזה.
אופיר פינס-פז: משפט אחרון שלי בעניין הזה.
אופיר פינס-פז: אחד הדברים שהכי הדאיגו את כולנו זה רצף האירועים שאירוע גרר אירוע.
אופיר פינס-פז: נוצרה איזושהי תחושה שאולי יש קשר בין האירועים במובן הזה שאירוע גורר אירוע וגם על הדבר הזה היינו רוצים להרחיב.
אופיר פינס-פז: הזמנו לכאן גם פסיכיאטרים, גם פסיכולוגים, גם עובדים סוציאליים גם נציגי התקשורת וגם מוזמנים נוספים.
אופיר פינס-פז: ראשית אני מציע שחברת הכנסת חילו תאמר כמה מילים לפתיחה ולאחר מכן נאפשר לשר הרצוג, למשטרה ולחברי הכנסת, בבקשה.
נאדיה חילו: תודה רבה אדוני היושב ראש.
נאדיה חילו: זה הדיון השני שמתקיים היום, כבר היה דיון בוועדה למעמד האישה ובשבוע שעבר קיימתי דיון בוועדה לזכויות הילד וחברנו יחד כדי לקיים את הדיון הזה לא רק מתוך הנחה של סקירת האירועים המזעזעים אלא מתוך ראייה עתידית איך כל משרד, איך המערכת החברתית, איך התקשורת, איך כל אחד מתגייס ומפיק לקחים כדי שנוכל להתקיים למניעת הרצח הבא.
נאדיה חילו: אני לא חושבת שזה רק אחריות של המשרד לשירותים חברתיים שעושה בעניין הזה מעל ומעבר, גם מבחינת תוכניות למניעת סיכון, 300,000 ילדים בכלים מוגבלים.
נאדיה חילו: נמצאת כאן חברה שאני עובדת איתה במהלך כל השנה, אשת מקצוע, הגב' חנה סלוצקי.
נאדיה חילו: הנושא הוא לא רק טיפול, הנושא הוא גם מניעה, הנושא הוא בין משרדי.
נאדיה חילו: במסלול ממשרד למשרד, מבריאות, מחינוך – אינפורמציה לא עוברת.
נאדיה חילו: המקרה של הילדה היה ידוע למחלקה המשפטית הבין לאומית, האינפורמציה נעצרה שם.
נאדיה חילו: היה ידוע שיש סכסוכי משמורת, שהילדה מובאת דרך משרדים ודרך משפטים ובין לאומי וכל המשרדים, גם משרד הפנים.
נאדיה חילו: השאלה איך האינפורמציה הזאת תזרום היום ואיך אנחנו מתוך 41,000 מקרים שמטופלים על ידי פקידי סעד על פי חוק שזה חשד להתעללות פיזית או נפשית – 83% וחצי זה בתוך המשפחה.
נאדיה חילו: המחקרים גם מראים שרוב הילדים בגילאים הקטנים, ואני לא הולכת לצטט את כל המספרים, אבל המגמה היא אדוני השר, שכשמדובר בילדים קטנים מתחת לגיל 4 – ההתעללות, הרצח, הפגיעה היא בתוך המשפחה שזה מאוד חמור.
נאדיה חילו: דבר שני, כאשת מקצוע אני אומרת היום וגם התקשורת בעניין הזה, והתייעצתי גם עם מומחים, למוחות מעוותים ולהפרעות נפשיות של הורים, כשיש טריגר של מקרים ושל פרטי פרטים איך בוצע רצח כזה או רצח כזה – זה מהווה טריגר וזה לא במקרה בוצעו אחד אחרי השני.
נאדיה חילו: השאלה הגדולה היום היא האם התקשורת בעניין הזה גם תתגייס כדי לעצור את הרצח הבא לפי אותם כלים, ולא נפרסם פרטי פרטים.
אופיר פינס-פז: תודה לך.
אופיר פינס-פז: יש כאן עבודה של מרכז המחקר והמידע של הכנסת שתוצג אחרי דברי השר.
אופיר פינס-פז: השר הרצוג, בבקשה.
יצחק הרצוג: תודה לך אדוני היושב ידידי חבר הכנסת פינס וחברתי חברת הכנסת חילו.
יצחק הרצוג: הנושא שאנחנו עוסקים בו הוא אחד הנושאים הרגישים ביותר בחברה הישראלית.
יצחק הרצוג: כנקודת מוצא אני רוצה לומר שכמובן אסור להתבלבל ולזכור שהפושעים הגדולים בסיפורים הללו שראינו מול עינינו הם קודם גל ההורים הרוצחים.
יצחק הרצוג: שאף אחד לא יתבלבל ולא יחשוב שהמערכת היא זאת שאחראית לאירועים הללו.
יצחק הרצוג: האחריות היא על ההורים שהחליטו להטביע או לחנוק את ילדיהם או להעלים אותם בצורה זו או אחרת.
יצחק הרצוג: זה דבר שהוא מצמרר ומזעזע.
יצחק הרצוג: זה רק מראה מדוע מערכת הרווחה בישראל חייבת את הכלים ואת הכוח להתמודד עם המצבים הללו.
יצחק הרצוג: היום בישראל אדוני היושב ראש, יש מאות ילדים שנמצאים במקלטי חירום, הם מוצאים בן לילה, נמצאים פה אנשי משרד הרווחה בראשות חנה סלוצקי שהיא פקידת הסעד הראשית לחוק הנוער, היא תוכל לתאר את הסיטואציות האלו והיא עושה עבודת קודש ונמצאת במיוחד בתקופה הזאת בעומסים קשים מאוד.
יצחק הרצוג: חשוב לנו מאוד בדיון הזה שיהיה ברור שלמערכת הזאת צריך את הכוח ואת הכלים ושלא יפעילו עליה לא טרור ולא לחץ פסול כדי למנוע ממנה להפעיל את סמכויותיה וכוחה להציל ילדים בישראל ממצבים קשים מאוד.
יצחק הרצוג: צר לי מאוד שבחברה הישראלית יש תופעות שכאלה, בחברה המודרנית יש תופעות שכאלה, זה מעורר שאלות מאוד פילוסופיות עמוקות על הנושא של הורות בכלל.
יצחק הרצוג: יש בעיות קשות מאוד בנושא של הורות.
יצחק הרצוג: למדנו ממורשת ישראל על נושא ההורות, על נושא המשפחה, על נושא הגרעין המשפחתי, על הנושא של הטיפול בילד, אהבה לילד, כיבוד הילד וכמובן כיבוד ההורים וכל המערכת המשפחתית.
יצחק הרצוג: אנחנו רואים תופעות מאוד קשות מול עינינו שמחייבות אותנו ברמה הפילוסופית, וזה דיון נפרד לגמרי, לחשוב מהו בדיוק הנושא של הורות וכיצד אנחנו כמערכת צריכים להתבונן.
יצחק הרצוג: הרי אין צפייה מאיתנו להיכנס לדלת אמות של כל משפחה.
יצחק הרצוג: אנחנו לא חברה של אח גדול ואפילו לא צפון קוריאה.
יצחק הרצוג: אנחנו צריכים שיהיו לנו את הכלים, את הכוחות, את הסמכויות ואת יכולת איתור המצבים הקשים כדי שנוכל, כאשר המצבים האלה מובאים לידיעתנו להתמודד איתם בצורה הטובה ביותר.
אופיר פינס-פז: אבל 3 חודשים לא לדעת שילדה נעלמה?
יעקב בן יששכר: גם כשהם יודעים הם לא עושים כלום.
יצחק הרצוג: בוא ניקח את מקרה רוז ומקרה רוז הוא מקרה מעניין.
יצחק הרצוג: בעצם המשפחה פנתה או האמא פנתה לצרפת לא דרך שירותי הרווחה ולא דרך גורם ממשלתי כלשהו להחזיר את בתה בעקבות גירושיה מצרפת.
יצחק הרצוג: אף אחד לא ידע שהבת הזאת חוזרת לארץ.
יצחק הרצוג: היא לא דווחה בשום מקום והנה מתגלה שעד גיל חמש אין חובה לדווח או להציב או לשבץ את הילד בשום מערכת.
יצחק הרצוג: זה רק וולנטרי.
יצחק הרצוג: במערכת של גני ילדים או במערכת של פעוטונים, במערכת של טיפות חלב או במערכת של "חידר" כמו שהיה פעם בציבור החרדי מגיל שלוש או במערכת של מעונות יום וכדומה.
יצחק הרצוג: אין חובה.
יצחק הרצוג: הורה יכול לשמור את הילד עד גיל חמש אצלו בבית.
יצחק הרצוג: ואנחנו מוצאים מצבים שאם אין התראה על המכ"ם, להבדיל ממערכת החינוך - - -
אופיר פינס-פז: לא ידעתם עליה בכלל שהיא בארץ?
יצחק הרצוג: לא ידענו עליה שום דבר והמידע הראשון הגיע לעובדת סוציאלית בלשכת הרווחה בנתניה כשבאה אליה הסבתא רבא.
יצחק הרצוג: במקביל היא פנתה גם ליצחק קדמן במועצה לשלום הילד.
יצחק הרצוג: 2 התלונות הגיעו במקביל ללשכת הרווחה בנתניה ומאז התחילה העובדת הסוציאלית לפעול וזה יוכל להיות מתואר בהמשך בצורה מלאה.
יצחק הרצוג: לדעתנו מערכת העבודה הסוציאלית בנתניה פעלה מיידית בצורה הנדרשת כדי לנסות ולאתר את המצב.
יצחק הרצוג: מה מצאנו?
יצחק הרצוג: מספר דברים שיעניינו אותך כמי שמפקח גם על עבודת המשטרה.
יצחק הרצוג: ראשית קיים נוהל במשטרה שנובע כמובן מחוק חסרי ישע, שברגע שיש תלונה על התעללות או פגיעה בקטין יש לפעול מייד.
יצחק הרצוג: הנוהל לא נוגע למצב של היעלמות קטין.
יצחק הרצוג: דהיינו, מי שיכול להתלונן ע"פ הוראות המפכ"ל הוא רק קרוב משפחה.
יצחק הרצוג: ביקשה העובדת הסוציאלית בנתניה מהסבתא, תיגשי למשטרה.
יצחק הרצוג: אני לא יכולה.
יצחק הרצוג: אם אני אפנה המשטרה לא תבדוק.
אופיר פינס-פז: שזה כמובן אבסורד.
יצחק הרצוג: לכן פנה מנכ"ל משרדי למפכ"ל בפניה בכתב לעבות, לא צריך חוק, מספיק לתקן את פקודת המשטרה, והנוהל יקבע שברגע שיש תלונה של גורם למשל כמו לשכת הרווחה - - -
אופיר פינס-פז: של גורם מוסמך.
יצחק הרצוג: כשיש דיווח על היעלמות של ילד יש לפעול מייד.
יצחק הרצוג: נושא שני, מנכ"ל משרדי נחום איצקוביץ קיים סדרת דיונים כולל דיון אחרון לפני מספר ימים בהשתתפות מנכ"לית משרד החינוך ונציג בכיר של מנכ"ל משרד הבריאות.
יצחק הרצוג: המיפוי העלה את הדברים הבאים: כמו שאמרנו, עד גיל חמש אין מערכת עם מידע.
יצחק הרצוג: אחת ההצעות שעלתה, הצעה שיזמנו, היא ליצור חובת דיווח דו שנתית, למשל בטיפות החלב.
יצחק הרצוג: זה מחייב שינוי של תפקוד סביבת העבודה בטיפות החלב שלצערנו גם נפגעו בגלל הפרטות ובגלל לחץ של משרד האוצר.
יצחק הרצוג: היום יש למעלה מאלף נקודות טיפות חלב, הן בקהילה והנושא הזה מחייב התאמות.
יצחק הרצוג: עלו הרבה מאוד נושאים בדיון הזה.
יצחק הרצוג: הדיון היה מאוד מוצלח.
יצחק הרצוג: רק אדווח על הסיכום והוא שמוקם צוות מנכ"לים שכולל את 3 המנכ"לים בראשות מנכ"ל משרד הרווחה והוא עוסק בדברים האלה.
יצחק הרצוג: ראשית מהי הגדרת ילד בסכנה, להבדיל מילד בסיכון.
יצחק הרצוג: ילד בסיכון אנחנו כמובן עוסקים בכך רבות בוועדות, אנחנו מקדמים את התוכנית הלאומית לטיפול בילדים ונוער בסיכון, התוכנית ממש פנטסטית אבל ילד בסכנה ומה זה אומר מבחינת תפקוד המערכת.
יצחק הרצוג: הנושא השני זה גיבוש הגדרות, שיתופי פעולה ודרכי פעולה כולל שילוב של ביטחון פנים ותמ"ת.
אופיר פינס-פז: ילד בסכנה זה הגדרה חדשה?
אופיר פינס-פז: ננסה לראות האם יש משהו שאתה מודיע למערכת שהילד נמצא בסכנה, היום ההגדרה של ילד בסיכון היא מאוד רחבה אבל יש מצב של סכנת חיים.
אופיר פינס-פז: היום כשיש מצב נכנסת רונית, נכנסות פקידות הסעד, מוציאות את הילדים מהבתים ומכניסות אותם לקל"ט, עושות עבודת קודש יוצאת מגדר הרגיל בנושא הזה, מפעילות את הוועדות ואם היה להן יותר יכולת לפעול היינו מצילים יותר ילדים.
אופיר פינס-פז: מכל מקום אנחנו נתמודד גם בעיות משפטיות, בעיות חקיקה, מערך הסברה ועבודה שבכוונתנו להשלים אותה בטווח הקרוב ביותר.
אופיר פינס-פז: דיברנו עם משרד הבריאות על תוכנית טיפות החלב ובמקביל אנחנו גם פורסים את הנקודות של המרכזים להגנה וטיפול בגיל הרך בכל רחבי הארץ במסגרת התוכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון.
אופיר פינס-פז: בסופו של עניין, בצד המקרים הטרגיים הקשים מאוד, המערכת מנסה לפעול באיזון.
אופיר פינס-פז: מצד אחד היא איננה רוצה ליצור פאניקה כאשר יש ויכוח בתוך משפחה ואתה לא רוצה לנקוט צעד חריג ומתייחס לסביבת החיים המשפחתית, הטבעית והנורמלית.
אופיר פינס-פז: אנחנו גם פועלים באיזון ובזהירות ראויה בכל מה שקשור לזכויות ההורים, לויכוח על מצב הילד, בניית תוכניות מוסכמות עם המשפחות, ליווי של התוכניות הללו, ליווי גם באמצעות בתי הדין לנוער.
אופיר פינס-פז: יש מערכת ענקית שמטופלת בנושא הזה.
אופיר פינס-פז: אני מניח שתרצו בדיון המשותף של הוועדות להתמקד במערכת שעוסקת במצבי הסיכון, לא במערכת השוטפת שמלווה עשרות אלפי משפחות.
אופיר פינס-פז: הערה אחרונה, אנחנו עדים בגלל הרבה מאוד תהליכים וידבר על כך גם ד"ר קדמן לעליה מטרידה בפגיעות מיניות ותקיפות של ילדים.
אופיר פינס-פז: קדמן הציג פה כ-40,000 דיווחים.
אופיר פינס-פז: אנחנו רק באזור המרכז השנה נתקלנו ב-12,000 דיווחים על פגיעה מינית בילדים.
אופיר פינס-פז: אלו תופעות איומות.
אופיר פינס-פז: 12,000?
יצחק הרצוג: כן, 12,000 תלונות.
יצחק הרצוג: אנחנו מפעילים מרכזים למניעת אלימות במשפחה, כ-70 מרכזים שעומדים בעומסים קשים מאוד ומערכת העבודה הסוציאלית מתמודדת איתם אבל לכך יתייחס יו"ר איגוד העובדים הסוציאליים יצחק פרי וגורמים אחרים.
יצחק הרצוג: לכן כשאנחנו מסתכלים בתמונת על ויורדים למהות אנחנו מבינים שב-3 המקרים הללו אנחנו רואים מיקרו קוסמוס של מקרים שמחייבים את המערכת לאיתור מוקדם יותר, להפעלת יד יותר נוקשה למרות הרצון להימנע מהתערבות בחיי המשפחה ולכסות את הפערים הקיימים בנושאי הדיווח, תודה רבה.
אופיר פינס-פז: אני מודה לך מאוד אדוני השר.
אופיר פינס-פז: יניב רונן, תציג את המחקר של הכנסת.
אופיר פינס-פז: ביקשנו ממחלקת המחקר של הכנסת לבדוק מה המצב בעולם בנושא רצח ילדים על ידי הוריהם, בבקשה.
אופיר פינס-פז: ביקשנו ממח' המחקר לבדוק מה המצב בעולם.
יניב רונן: מבחינת מה שקורה בעולם אין נתונים ממש ספציפיים מדינה מדינה כי כדי לבודד נתונים של רצח ילדים בידי הוריהם או קרובי משפחה צריכים מערכות שיודעות לבודד מקרי מוות של ילדים ולאבחן אותם ויש הרבה מאוד מדינות בעולם שאין בהם את המערכות האלה.
יניב רונן: לפי נתונים של יוניסף שמסתמכים גם על נתוני ארגון הבריאות העולמי אנחנו יודעים ששני האזורים בהם המעשים האלה הם הכי נפוצים אחד זה אפריקה שמדרום לסהרה והשני זה צפון אמריקה.
יניב רונן: בתוך צפון אמריקה ארצות הברית היא המובילה.
יניב רונן: בארצות הברית הנתונים הם כפול מאשר קנדה.
יניב רונן: האזורים שבהם הכי פחות ילדים נפגעים על ידי קרובי משפחתם זה אחד המדינות העשירות במערב אירופה, השני זה מזרח אסיה והשלישי זה מערב אסיה שזה דווקא האזור שאנחנו נמצאים בו.
אופיר פינס-פז: מה עם צפון אירופה?
יניב רונן: המדינות העשירות, צפון מערב אירופה, שם הכי פחות מקרים.
יניב רונן: מבחינת המאפיינים של המקרים, כמו שאמרה יושבת ראש הוועדה לזכויות הילד, הילדים הקטנים ביותר הם הילדים שנמצאים בסיכון הרב ביותר.
יניב רונן: ככל שגיל הילד צעיר יותר כך הסיכון שייפגע על ידי קרוב משפחתו עולה.
יניב רונן: כשזה ילדים עד גיל שנה כמעט תמיד מעשה הרצח מתבצע על ידי אחד ההורים, לרוב בידי האם.
יניב רונן: לגבי הרצף של המקרים שקרו עכשיו, זה לא נדמה סתם.
יניב רונן: לפי נתוני המשטרה ב-6 השנים האחרונות, 2003 עד 2008 היו בסך הכל 9 מקרים של רצח או הריגה של ילדים בידי הוריהם.
יצחק קדמן: זה פשוט לא נכון.
יניב רונן: אלה נתוני המשטרה.
נאדיה חילו: רק השנה היה 5.
יניב רונן: 9 מקרים של רצח או הריגה של ילדים בידי הוריהם, מתוכם 6 ברצף האחרון.
אופיר פינס-פז: מה אתה רוצה לומר בזה?
אופיר פינס-פז: שיש תופעה שהולכת ומתגברת?
יניב רונן: אני רוצה לומר שאם יש 9 מקרים ב-6 שנים מתוכם 3 בשנה זו כמות יחסית גדולה בזמן קצר.
יניב רונן: לגבי עניין הרצף ומקומה של התקשורת.
יניב רונן: יש השפעה לדיווחים על מעשי אלימות, בעיקר במעשי רצח והתאבדות שגורמים לאנשים שנמצאים במצבי לחץ, במצבים קיצוניים, שגם כך יש להם מחשבות – הפרסום הנרחב של המקרים ופרטי המקרים שאצל רוב רובם של האנשים הנורמטיביים גורמים לזעזוע ודחייה, אצל אותם אנשים שנמצאים במצוקה גורמים דווקא לתגובה הפוכה - - -
אופיר פינס-פז: זה מעביר אותם את הרוביקון?
נאדיה חילו: את הגבול.
יניב רונן: זה נותן להם בצורה מעוותת איזהו סוג של לגיטימציה לבצע את המעשים.
אופיר פינס-פז: נשמע אנשי מקצוע בעניין הזה.
מזור בהיינה: זה סוג של מצוקה כלכלית, נפשית.
יניב רונן: גם כלכלית, גם נפשית.
יניב רונן: אם הילד הוא בעייתי זה גם סוג של מצוקה, דברים מצטברים ביחד.
נסים זאב: יש לך נתונים לגבי אלימות קשה כנגד ילדים, לא מקרי מוות, האם זה בעלייה?
נסים זאב: זה מאוד חשוב כי ילד יכול להגיע למצב של מוות גם כשהוא נפגע קשה ולא מת.
יצחק הרצוג: כמו פרשת אליאור חן שהילד צמח - - -
נאדיה חילו: נכון.
יניב רונן: דבר אחרון בעניין הדיווחים שמובילים למעשים דומים, זה מעלה את הדילמה שדיווחים גם מעלים את המודעות של כלל הציבור, מעלים את כמות הדיווחים, נשאלת השאלה איך לדווח, אם לדווח, כמה לדווח וכו'.
אופיר פינס-פז: משטרה בבקשה, מה התייחסות שלכם ל-3 האירועים?
אופיר פינס-פז: איפה הדברים עומדים מבחינה חקירתית?
אופיר פינס-פז: אל תגיד שום דבר שעלול לסכן את החקירה.
אורי ויסקופ: אדבר לגבי האירועים ובאיזה מצב נמצאים כרגע.
אורי ויסקופ: לגבי הילדה רוז מדובר בהודעה שהגיע בפקס ממחלקת הרווחה בעיריית נתניה ב-3 באוגוסט על ילדה בת 4 וחצי שנעלמה.
אורי ויסקופ: צוות של משטרה יוצא לבית של אותה משפחה שמחזיקה כביכול בילדה.
אורי ויסקופ: לא מאתרים אף אחד בבית, הדלת סגורה, מנסים לדבר עם שכנים וכדומה, אף אחד לא יודע כלום.
אורי ויסקופ: רק ב-12 באוגוסט מגיעים שוב צוות של המשטרה.
אופיר פינס-פז: מתי זה היה?
אורי ויסקופ: ב-3 לאוגוסט הגיע הפקס, מנסים לאתר את האנשים שמחזיקים בילדה, אף אחד לא נמצא בבית.
אורי ויסקופ: רק ב-12 באוגוסט - - -
אופיר פינס-פז: 9 ימים אחרי?
אורי ויסקופ: רק אז מצליחים לאתר מישהו בבית ואז מתחיל להתפתח תשאול בבית היכן הילדה.
אורי ויסקופ: התשובות אינן מספקות.
אורי ויסקופ: צוות המשטרה לוקח מייד את מי שנמצא בבית שזה הסב והאמא לתחנת המשטרה ומשם מתחילה להתפתח כל הפרשיה, כאשר בתחילת הפרשיה שומרים על אי פרסום מוחלט לגבי כל העניין - - -
אופיר פינס-פז: צו איסור פרסום גורף.
אורי ויסקופ: לאחר מכן הצו מוסר.
אורי ויסקופ: מה שברור לנו כרגע שהילדה, על פי גרסאות, נלקחה מהסבתא סמוך ל-12 למאי על ידי האבא.
אורי ויסקופ: היה איזשהו אירוע על פי הגרסה שהוא מוסר שהוא התנהג אליה בכוח, הכה אותה, לאחר מכן הכניס אותה לאיזושהי מזוודה וזרק אותה לירקון.
אורי ויסקופ: כולנו שותפים למה שקורה בעניין הזה מבחינת החיפושים וכדומה.
אורי ויסקופ: עד לרגע זה אין למשטרה ממצאים או הוכחות לכך שאכן הדבר הזה קרה והמזוודה נמצאת בירקון או במקום אחר.
אורי ויסקופ: כרגע אנחנו במצב שהגופה לא נמצאת בידינו ואנחנו לא יודעים בדיוק, החיפושים בקשר לעניין הזה נמשכים.
אורי ויסקופ: ישנן גרסאות שנמסרו בעניין הזה על ידי החשודים.
אורי ויסקופ: הגרסאות הובאו בהארכות המעצרים לפני בית המשפט.
אורי ויסקופ: יש שינויים של גרסאות, אני לא רוצה להתייחס לעניין זה עכשיו.
אורי ויסקופ: מעצרם של הסב והאם הוארך ב-10 ימים.
אורי ויסקופ: לגבי 2 המקרים האחרים.
אורי ויסקופ: בתאריך 29 באוגוסט בשעה אחת ועשרים בלילה נמשתה גופתו של אלון יהודה בן 4 מחוף הים בבת ים.
אורי ויסקופ: במקביל במקום ועל פי עדים שהיו שם נראתה חשודה כשהיא ממלמלת על בנה שטבע.
אורי ויסקופ: היא נלקחת מייד לחקירה, משחזרת את המעשה וטוענת שהטביעה את הילד לאחר שהיו בעיות קשב או בעיות פסיכולוגיות כאלה ואחרות עם הילד.
אורי ויסקופ: על פי תחקור שנעשה בהמשך היה איזשהו ניסיון לפגיעה בילד חודשיים לפני כן או בארץ או בחו"ל.
אורי ויסקופ: מעצרה הוארך למשך 10 ימים והמעצר כנראה יוארך בשנית.
אורי ויסקופ: כרגע היא נמצאת בבדיקה פסיכיאטרית לקביעת חוות דעת פסיכיאטרית וממתינים לחוות הדעת על מנת להמשיך בהליכים הפליליים.
אורי ויסקופ: לגבי המקרה השלישי, מדובר ב-2 לספטמבר, בשעה 10 ועשרים בלילה מתקבלת שיחת טלפון במוקד המשטרה בת"א.
אורי ויסקופ: נשמעת אישה ממלמלת שהיא הרגה את בנה, לאחר מכן השיחה מתנתקת.
אורי ויסקופ: על פי איכון שנעשה, ניידת של משטרה מגיעה הביתה, מוצאת אכן אם, גופה של ילד כבן 4 שרוע ללא רוח חיים על מיטת האם ומתפתח שם סיפור שהיא הטביעה אותו בתוך גיגית כתוצאה מחוסר הסתגלות וכדומה.
אורי ויסקופ: גם המקרה הזה נחקר באותו מישור של טיפול פסיכיאטרי וכדומה.
אורי ויסקופ: בעניין הזה נעצרו גם אביה ואחיה ושוחררו 48 שעות לאחר מעצרם.
אורי ויסקופ: כרגע היא העצורה היחידה בפרשיה.
אורי ויסקופ: 2 החקירות האלה ממתינות לתוצאות של בדיקות פסיכיאטריות וימשיכו הלאה בהליכים משפטיים.
אופיר פינס-פז: תודה רבה, השר רצה להעיר הערה נוספת?
יצחק הרצוג: כן ואני מתנצל שלא אהיה בהמשך הדיון.
יצחק הרצוג: ראשית להערה של אגף המחקר, יש מצבים שהילדים נמצאים במצב של צרכים מיוחדים או לקויות – ההורים רואים את הדבר כאסון כזה גדול שזה בא לידי ביטוי בשתי הפרשות האחרונות.
יצחק הרצוג: אנחנו רוצים רק לומר לציבור שיש מערכת תומכת נפלאה שבהרבה מאוד מקרים גם מצליחה להחזיר את הילד למקום מרכזי בכל השתלבויות הנדרשות במעגלי החיים כולל החינוך המיוחד.
יצחק הרצוג: הנושא השני, אנחנו מפעילים את מוקד אחד אחד שמונה ואנחנו פונים לציבור ומבקשים להיות ערני, להיות רגיש, החל מהמשפחה, הסביבה הקרובה, הקהילה והשכונה לכל דבר שעלול להתריע על מצב של ילד בסכנה.
אופיר פינס-פז: תודה רבה לשר.
אופיר פינס-פז: אני חוזר אליך ניצב משנה ויסקופ.
אופיר פינס-פז: לקחים, מה קורה עם העניין הזה?
אופיר פינס-פז: פקידת סעד לא יכולה להגיש תלונה למשטרה?
אורי ויסקופ: שמעתי עכשיו לראשונה על העניין הזה.
אופיר פינס-פז: מה זאת אומרת?
אורי ויסקופ: עכשיו שמעתי שיש בעיה עם הדבר הזה.
אורי ויסקופ: למיטב ידיעתי פקידת סעד פונה למשרד - - -
נאדיה חילו: יש בעיה, אני בדקתי את זה, ולכן גם הגשתי הצעת חוק שאשמח אם לא יהיה בה צורך.
נאדיה חילו: הגשתי הצעת חוק שאומרת חובת הדיווח אם גם מוסרים אותה לקבל גם אנונימי כי אנחנו יודעים שפעמים רבות אם אין מישהו ספציפי שמגיש תלונה, ולפעמים השכנים פוחדים, מה לעשות?
נאדיה חילו: דבר שני - היעלמות.
נאדיה חילו: השכנים שמו לב שהילדה נעלמה וביקשו מהסבתא, כי כמו שהשר אמר, על דבר של היעלמות כשמדובר בילדים קטנים מישהו מהמשפחה אמור להגיש את התלונה, קרוב משפחה על היעלמות של קטין.
נאדיה חילו: אנחנו רוצים שכל היעלמות תיבדק.
אופיר פינס-פז: שהגברת סלוצקי או מי מטעמה יכלו להגיש תלונה והם לא עשו את זה והתלונה שלהם הייתה נבדקת?
אופיר פינס-פז: אם הגב' סלוצקי או מי מטעמה הייתה באה למשטרה ומגישה תלונה שהילדה נעלמה.
אופיר פינס-פז: התלונה הייתה מטופלת או לא?
אורי ויסקופ: היינו מתחילים לפתוח בהליכים.
אורי ויסקופ: העובדה היא שהפקס הראשון שהגיע לתחנת נתניה היה ממחלקת הרווחה של עיריית נתניה.
חנה סלוצקי: אבל היו קודם טלפונים שלא התקבלו.
חנה סלוצקי: אני רוצה לומר 2 דברים.
חנה סלוצקי: מסתבר שיש נוהל שהמשטרה מחויבת לקבל מכל אזרח, עובד סוציאלי, מורה, אדם, כל אזרח – לקבל הודעה על היעלמותו של ילד עד גיל 12 שנעדר.
חנה סלוצקי: זאת חובה ויש נוהל אבל לא קיימו ולא מקיימים את הנוהל הזה.
חנה סלוצקי: כשאנחנו כפקידי סעד מודיעים למשטרה על היעדרותם של נערים ובני נוער שנעלמים מדי פעם.
חנה סלוצקי: אם אני לא מביאה צו מבית המשפט המשטרה לא טורחת להתחיל לחפש, כלומר שגם אם יש בית משפט אני צריכה להביא את ההורה כדי שיאמר שהוא מכיר את הילד והוא צריך למסור אישית גם את הצילום של הילד וגם את הפרטים.
חנה סלוצקי: במקרה הזה מרגע שנודע לפקידת הסעד ב-27 ליולי – הרימו טלפון לתחנת המשטרה ואמרו שיש כאן סבתא - - -
אופיר פינס-פז: איך נודע לפקידת הסעד?
חנה סלוצקי: באותו יום הסבתא הגיעה לתחנת המשטרה, הסבתא רבא, וגם התקבל דיווח מהמועצה לשלום הילד כי גם הם קיבלו במקביל באותו זמן את הדיווח.
חנה סלוצקי: פקידת הסעד, שירותי הרווחה בנתניה הרימה טלפון למשטרה, המשטרה לא נענתה לפניה ואמרה: תשלחו את הסבתא.
חנה סלוצקי: הסבתא נמנעה, שבוע ימים היא לא הגיעה לתחנת המשטרה.
חנה סלוצקי: משראתה פקידת הסעד שאין התייחסות היא שלחה ב-3 באוגוסט טופס חובת דיווח שלמעשה אין לנו חובת דיווח על פי חוק אבל היא ראתה שלא נענים לנושא היא פנתה בחובת דיווח, וחובת דיווח חייבים לקבל על פי חוק.
אופיר פינס-פז: זה באמת חמור מאוד, ניצב משנה וייסקופ, כפי ששאלתי מלכתחילה, לקחים?
אורי ויסקופ: הלקחים ילמדו, אני אבדוק את העניין לגבי הפנייה הזאת.
יצחק הרצוג: המנכ"ל פנה אלי אחרי שבוע במכתב.
אופיר פינס-פז: תהיה מוכן לחזור אלי בכתב בעניין הזה בהמשך הדרך?
אורי ויסקופ: בוודאי.
אופיר פינס-פז: אני מודה לך.
אבי גור: גם לגבי האם וגם לגבי הילדה כי גם ההורים הוזנחו כאן.
אבי גור: היה מצב של מצוקה בבית.
אבי גור: אני מדבר כנציג ההורים של ארגון הורים ארצי.
אבי גור: התופעה קיימת באופן כללי.
אופיר פינס-פז: מה אתה אומר?
אופיר פינס-פז: באופן כללי ככה ילדים נרצחים?
אבי גור: באופן כללי ילדים נרצחים בכל העולם במקרה כמו שאמרת מקודם, מקרה של טריגר.
אבי גור: זאת אומרת, מדברים על מצוקה של משפחה שעוד דבר קטן, הקש ששבר את גב הגמל, יגרום לאלימות, יגרום לרצח.
אבי גור: אנחנו חיים עם זה כל יום ופקידות הסעד נאבקות - - -
אופיר פינס-פז: המשפחה הייתה מוכרת לסעד, לרווחה?
חנה סלוצקי: לא הייתה מוכרת.
חנה סלוצקי: לא ידענו בכלל שקיימת ילדה.
אופיר פינס-פז: הורים ידעת?
אופיר פינס-פז: ידעת שהסבא עם האישה וכו'?
יצחק הרצוג: הם גרו במודיעין.
חנה סלוצקי: הם גרו במודיעין עם 2 התינוקות, הוכרו בתחנת אם וילד של מכבי במודיעין.
יהודית אבועלפיה: לא נכון.
יהודית אבועלפיה: אני ד"ר יהודית אבועלפיה ואני קרימינולוגית קלינית.
יהודית אבועלפיה: אני תושבת מודיעין.
יהודית אבועלפיה: הייתה תלונה בשירותי הרווחה של מודיעין, אם תבדקו את העיתונות המקומית של מודיעין לפני שבועיים יש שם תגובה של שירותי הרווחה שאמרו: "לא העברנו הלאה כי חשבנו שהמשפחה עזבה את הארץ.
יהודית אבועלפיה: " מה זה?
יצחק הרצוג: סליחה, את צריכה לעשות אבחנה.
יהודית אבועלפיה: הייתה להם תלונה.
יצחק הרצוג: חנה תסביר בדיוק מה נעשה והם עברו לנתניה.
חנה סלוצקי: הייתה תלונה עוד בזמן שהמשפחה הייתה גרה במודיעין.