GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק קדמן: תדע כל אם עבריה וערביה שהיא שולחת בבוקר את הילד שלה למעון שהוא חוזר ממנו חי ושלם ובטוח.
יצחק קדמן: זה צריך להנחות אותנו וזה אינטרס של ההורים לא פחות מהאינטרס של הילדים.
משה גפני: בשביל מה אנחנו פה, אנחנו פה בשביל לדבר אידיאולוגיה, זה אוניברסיטה פה, פה צריך להצביע על התקציב.
יצחק קדמן: אתה רוצה לשכנע אותי, בבקשה, לי אין יעד, לך יש יעד.
יצחק קדמן: אתה מצביע.
יצחק קדמן: ולכן אני אומר שיש דברים - - -
משה גפני: הרב מלכיאור התמחה כבר בלגייס 50 חברי כנסת, ואם הוא יחליט לגייס 50 חברי כנסת זה עובר.
יצחק קדמן: יש שורה של דברים בחוק שאינם במובן של עבר פלילי שלא עולה כסף, שאינם במובן של מטפה ותברואה.
שלי יחימוביץ': לחצן מצוקה שדורשים מהמשפחתונים עולה כסף.
רן כהן: אז הוא עולה כסף, אז יצטרכו לעשות את זה אחרי שלושה חודשים.
רן כהן: הם לא יעמדו במטפה, בזה הם לא יעמדו, טליה, במטפה לכיבוי אש לא תעמדי?
שלי יחימוביץ': אתם מתחילים עכשיו מכר, מטפה כן פעמון כן, תקחו את זה על עצמכם.
טליה לבני: אם בכל כיתה לא יהיו פינות רטובות שהילדים יוכלו לרחוץ את הידיים, לא מספיק שהם ילכו לשירותים, אנחנו עכשיו בונים בכל כיתה כיורים ומחליטים שבמטבחים לא יהיה כיור אחד אלא יהיו שלושה או ארבעה ומחליטים שמשטחי עבודה יהיו משטח אחד לירקות ומשטח אחד לדגים ומשטח אחד נוסף.
טליה לבני: אנחנו לאט לאט - - -
יצחק קדמן: טליה את תיכף תגיעי לג'קוזי.
טליה לבני: אני עושה את זה במידת האחריות שלי על פי התקציב שלי כך שגם יהיה מקום לילדים, גם אנחנו נוכל לאפשר לאימהות לעבוד וגם הארגון לא יתמוטט.
טליה לבני: פה מחר תמי תוכל לשים אותי בבית סוהר ואני לא מוכנה.
יצחק קדמן: מה שאני הצעתי ואני מציע והצעתי את זה גם לארגוני הנשים, שהסטנדרטים שיופעלו בשלב הראשון, אני בעד שידרוג אבל הסטנדרטים שיופעלו בשלב הראשון יהיו הסטנדרטים שהיו נהוגים ערב ועדת מיקי רוזנטל.
יצחק קדמן: אני ידוע שאת רוצה יותר.
קריאה: לא ערב ועדת סטנדרטים, מה שנהוג היום, זה מה שאני מבקשת.
יצחק קדמן: הנוהג הקיים היום שארגוני הנשים עומדים בו ולכן מצבם יותר טוב, המצב היותר קשה הוא של ארגונים שהם לא ארגוני הנשים או של כאלה שהם לא ארגונים בכלל, אבל שהסטנדרטים הראשונים יהיו אותם סטנדרטים שהם ממילא נוהגים על פיהם היום.
יצחק קדמן: כמובן שיצטרך לבוא שלב ב' וזה השלב של שידרוג הסטנדרטים שהוא יצטרך לבוא מלווה, קודם כל הוא יצטרך להיעשות יחד עם המפעילים והוא יצטרך לבוא עם פתרונות תקציביים.
יצחק קדמן: זה ברור שאי אפשר להפיל את התיק הזה, לא על המטפלת הבודדת ולא על ארגוני הנשים, אבל את הסטנדרטים המינימליים שאף אחד מאיתנו למקום כזה לא רוצה לשלוח את הילד שלו, אותם חייבים להחיל מיידית.
קריאה: במימון המדינה.
מוריה בקשי: חובתה של המדינה לפקח על המעונות האלה, הדבר שעליו תפקח המדינה זה סטנדרטים שיקבעו בתקנות וסנקציות ודרכי אכיפה על מי שלא מקיים את הסטנדרטים האלה.
מוריה בקשי: הסטנדרטים האלה לא קבועים בחוק עצמו, והויכוח שפה מתנהל על השולחן הוא כל הזמן על הסטנדרטים שמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה נתן, הם לא קבועים בחוק, החוק הזה אומר שהוועדה הזאת או הוועדה שתיקבע היא זאת שתקבע מה הם הסטנדרטים, מינימום, ועדת הסטנדרטים, כל מה שנדון פה.
מוריה בקשי: הסטנדרטים עצמם לא קבועים בחוק ועוד יותר מזה, גם הסטנדרטים שהוועדה הזאת תשב ותקבע, באים סעיפי המעבר ואומרים שגם הם יחולו בהדרגה.
מוריה בקשי: לכן אני חושבת שלזרוק את כל החוק הזה זה חבל.
מוריה בקשי: אנחנו יכולים לבוא בשלב ב' שהוא השלב של התקנות ולדון, הסטנדרטים האלה, למשל חלון לא מסורג בקומה גבוהה אף אחד פה לא יתווכח שזה סטנדרט שלא משנה מה היא המסגרת, לא יעלה על הדעת שיהיה דבר כזה בלי תיקצוב מדינה.
מוריה בקשי: לעומת זאת יש דברים שבהם יהיה פה איזה שהוא משא ומתן ובמשא ומתן הזה יקבעו איזה סטנדרטים בחוק, אולי יהיה מימון מסויים מצד, אני חושבת שלזרוק את כל העסק הזה עכשיו זה חבל.
מוריה בקשי: כי החוק לא קבע את הסטנדרטים, בפירוש לא.
מזור בהיינה: קודם כל כמה שאנחנו מדברים בחשיבות הענין של הפיקוח, של הבטיחות, אנחנו רק מגבירים כמה שהמדינה צריכה לפקוח את העיניים ולהתעורר ברגע אולי אחרי שישים שנה.
מזור בהיינה: ולקחת את הדבר הזה, את האחריות על, כמו שאמרו קודמי פה ובצדק.
מזור בהיינה: אנחנו כנסת, חלה עלינו אחריות, הוועדה הזאת היא לזכויות הילד, או שאתה מתווה מדיניות, מחוקק חוקים וזורק לכל הגופים ומחכה בצד לראות מה ילד יום, זה גם חלק מזכויות הילד, כי אנחנו דואגים לילדים, מקומות מטופחים יותר, לראות קצת קדימה לשנות ה-2008 בצדק וזה נכון.
מזור בהיינה: לרגע לא נשכת שכל הדברים האלה הם חלק בלתי נפרד מההוצאות ואנחנו לא נקנה פה את כל החלוקה הזאת, פה יש הוצאה, פה אין הוצאה, פה פחות ופה פחות.
מזור בהיינה: בבאר שבע קיים מרכז קהילת יהודי אתיופיה שעיריית באר שבע בנתה אותו בזכות אנשים עשירים מחוץ לארץ.
מזור בהיינה: הבנין הזה נבנה ב-1994 ועיריית באר שבע לרגע לא חשבה שצריך לפקח עליו 15 שנה.
מזור בהיינה: אחרי 15 שנה כשהגיע מפקח הוא סגר את המקום ודרשו מאיתנו מאה אלף שקל להוציא הוצאות על המקום הזה.
מזור בהיינה: אני אמרתי שאין לי בעיה, כל הדברים האלה, לפקח למען הילדים, זכויות הילד זה דבר חשוב, עתיד ילדינו מאוד חשוב.
מזור בהיינה: בשורה התחתונה הכל תקציב והמדינה צריכה לדאוג לזה ואנחנו ניאבק למען הדבר הזה.
ליאורה אברמוביץ: אני רוצה קודם כל לחזור על מה שכבר נאמר במשפט אחד, לא יכול להיות שיעמידו אותנו, מי שהמציא את הגיל הרך ואת הטיפול בגיל הרך, כאילו אנחנו נגד השיפור של האיכות של הטיפול בגיל הרך, בעד מעונות יום ובעד האימהות היוצאות לעבודה ואני בכוונה כורכת את זה מפני שאי אפשר שלא לכרוך את זה.
ליאורה אברמוביץ: אני אספר סיפור קצר ומזה אפשר יהיה להבין.
ליאורה אברמוביץ: אנחנו נמצאים עם מאות הורים שרוצים להכניס את הילדים שלהם למעונות שלנו ואין לנו מקום.
ליאורה אברמוביץ: אני באה אל ההורים האלה ואני אומרת להם, פה ליד יש מעון פרטי, הוא עומד בסטנדרט של החוק הזה, למה אתם לא שולחים לשם, הם אומרים לי אנחנו לא יכולים לשלם 3,000 שקל ולא להיות עם שכר לימוד מדורג.
ליאורה אברמוביץ: זאת אומרת אנחנו צריכים פה לפעול למקסם את המצויינות בתוך נסיבות שהם מעונות עם שכר לימוד מדורג, עם שכר לימוד שלוקח בחשבון את מבחן הכנסת ההורים.
ליאורה אברמוביץ: לכן לכתוב את הסטנדרטים ולכתוב איך היינו רוצים להפעיל מעונות, חלק מהדברים אנחנו כבר אמרנו לתמי, אנחנו ביקשנו שהמדינה תיתן לנו יותר מטפלות, אנחנו לא מבינים את זה, אנחנו לא יודעים מה יותר טוב לילד, אנחנו מנסים למקסם בתנאים הנכונים ותוך לקיחה בחשבון של הדברים שאנחנו מביאים מהבית, מהעולם היהודי, מכל מיני מקומות, כדי לעשות מעונות שיאפשרו לנשים לצאת לעבודה.
ליאורה אברמוביץ: זה לא במקרה שבמקומות של מה שנקרא פריפריה, קודם הוגדר משפחות חלשות, זה לא במקרה שהם לא מגיעים למעונות הפרטיים, זה לא במקרה שהם לא מתחרים על ההפעלה בפריפריה, שמי שמפעיל את המעונות ומי שמשפץ זה הארגונים שלנו, מפני שאנחנו לוקחים בחשבון אחריות על כלל ישראל, אז אי אפשר פתאום להפוך אותנו לאויבי העם כי זה לא המצב.
ליאורה אברמוביץ: חבר הכנסת רן כהן הזכיר קודם את ההשוואה עם החינוך, הרי על זה בוכה הנביא, אנחנו בוכים כבר שנים, הבה תהפכו את הגיל הרך לחוק חינוך לגיל הרך חינם, כי אנחנו חושבים שצריך להיות חינוך חינם לגיל הרך, אבל אי אפשר להשוות את הסטנדרטים המצופים ממערכת החינוך במסגרת החוק, אי אפשר לבוא אלינו בשיח פה ולהגיד השוואה אל מה שקורה במערכת החינוך ששם ברור מי אחראי ומי המטפל ומי המתקצב.
ליאורה אברמוביץ: אני מבקשת מאוד להקפיד פה, ותמי שהיא אישה מאוד אחראית ומאוד רצינית מדברת שיוחל הסטנדרטים, אנחנו מדברים ולא במקרה על הסטנדרטים הנהוגים כי יש לנו ויכוחים עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה גם על סטנדרטים שאנחנו כביכול חתומים עליהם היום ואנחנו באישור השר ובאישור המנכ"ל ובאישור האגף של תמי גם היום יש עליהם איזה שהיא הקלה כי צריך לתת מענה לנשים העובדות.
ליאורה אברמוביץ: לכן אני אומרת שוב, אנחנו כארגונים לא ביקשנו לצאת מתחולת החוק, חשוב לי להבהיר את הדבר הזה, אנחנו מדברים על כך שהחוק יש בו ערכים מאוד טובים, תדאגו כמחוקק לשיפוי התקציבי שלו ואנחנו נהיה הראשונים, כפי שאנחנו היום ראשונים בהובלה של הרבה מאוד פרוייקטים, גם חינוכיים, גם טיפוליים וגם תחזוקתיים במעונות.
שלי יחימוביץ': ראשית אני מתנצלת שאני עושה את זה אבל אני רוצה להגיד לפרוטוקול, כיוון שנשמעו כאן דברים שעשויים לרמוז כאילו ההתגייסות שלי היא נגד הפרצות בחוק שפוגעות במטפלות הם תוצאה של פניה של ארגון כזה או אחר, אני מטפלת בגננות של אגודת ישראל ונותנת להן סיוע מתמשך, ובגננות של מעונות של שס, והכניסה שלי לטיפול בחוק הזה היתה בעקבות מייל אנונימי שקיבלתי מגננות של משפחתונים שאין לי אליהם לא זיקה פוליטית כזאת ולא אחרת, ונכון שיש לי מחוייבות עמוקה גם כלפי נעמת וגם כלפי ויצו וגם כלפי אמונה וכל מי שזרק כאן רמזים לחלל האוויר מוטב לו שיקח אותם בחזרה כי מדובר כמובן בשקר מוחלט.
שלי יחימוביץ': נאמרו כאן גם דברים במהלך הישיבה כאילו לפרק את המוקש הזה של נעמת וויצו ואמונה כי הם ארגונים חזקים, אז בואו לא נתעסק איתם, נחריג אותם מהחוק ונחיל אותו רק על אלה שלא נמצאים פה כדי עם איזה שהוא כוח לעמוד על שלהם.
שלי יחימוביץ': אני מסתייגת גם מהדבר הזה.
שלי יחימוביץ': אני שמחה שצירפתן את הכוח שלכן, זאת בדיוק הדוגמה איך הכוח שלכן יכול למנוע פגיעה גם בגנים ומשפחתונים שאין להם כאן נציגים להיות להם לפה ולכן ההפרד ומשול הזה לא מקובל עלי בכלל.
שלי יחימוביץ': לא מקובל עלי גם המקח והממכר, מטף אתם תקחו על עצמכם, פעמון מצוקה תקחו על עצמכם, אנחנו לא בשוק פה וכל הדברים האלה צריכים להיעשות במימון המדינה.
שלי יחימוביץ': יש לי הצעה, להוריד מסדר היום את החוק הזה כפי שהוא עכשיו, הוא בלתי ישים לחלוטין, אני לא אתן לו לעבור, אני אומרת כאן חד וחלק, מוסרית, פוליטית, אני אפעיל כוח מוסרי וכוח פוליטי ואני לא אתן לחוק הזה לעבור כמו שהוא.
שלי יחימוביץ': אם הוא יתקבל בהסתייגויות שהשמיע כאן חבר הכנסת גפני, קודם מימון ואחר כך יישום, אני אהיה מראשונות הלוחמות לחוק הזה, אבל ככה הוא לא יעבור.
שלי יחימוביץ': אני אומרת שבואו נוריד אותו כרגע מסדר היום, בואו נוביל יחד חוק שאפתני ובלתי אפשרי שהוא, כולנו יודעים, הוא הנכון והוא הצודק.
שלי יחימוביץ': זה חוק חינוך חובה חינם לגיל הרך.
שלי יחימוביץ': אני לא אכנס כאן בכלל לתאר את היתרונות של הדבר הזה, לילדים, להורים, למשק, כולנו פה מכירים את המטריה, או לחילופין ובמקביל סיבסוד עמוק של משפחתונים וגנים לגיל הרך.
שלי יחימוביץ': בשעתו פעם אחרונה כשבדקתי את הנושא הזה התברר שהעלות של סיבסוד עמוק של מעונות גנים ומשפחתונים מגיל חצי שנה הוא 1.7 מיליארד שקלים בשנה, אני חושבת שהתמורה שתהיה למשק היא לאין שיעור גבוהה יותר.
שלי יחימוביץ': נכון שאני מדברת כאן, אני יודעת שכולכם מעוניינים בזה, נכון שזה נשמע דמיוני אבל אולי הגיע הזמן להתחיל, למרות ההתנגדות הטוטאלית של האוצר, להתחיל לקחת את המטרה השאפתנית הזאת על עצמנו במקום להטליא תלאים בכל מקום.
שלי יחימוביץ': אני מבקשת שיובל יעקובי מהאוצר יענה כאן לכל התהיות שנשמעו ויגיד לנו האם האוצר מוכן לקחת על עצמו בסעיף תקציבי מתקציב המדינה ל-2009 לממן את כל הדברים שמועלים כאן בחוק.
נעמי לנגוס: אני רק רוצה להזכיר שאני מייצגת את האגודה הישראלית למען הילד בגיל הרך ששמה דגש על טיפול בילדים מגיל שלוש ומטה והדגש הזה נובע מהעובדה שבמדינת ישראל כנראה נולדים ילדים בני חמש ומעלה, משרד החינוך בכלל לא מתייחס לילדים הצעירים.
נעמי לנגוס: רציתי להדגיש בנוסף שיוצאים פה מתוך מספר שגיאות, הרעיונות הם יפים אבל השגיאות די בולטות.
נעמי לנגוס: למשל, מה שהרב גפני אמר, שאת הארגונים שפעלו ארבעים או עשרים שנה וכולם היו מרוצים, להוציא מהחוק.
נעמי לנגוס: מי אמר שהיו מרוצים ומי אומר שאנחנו רוצים לשמר שגיאות שהיו קיימות אז.
נעמי לנגוס: אותו דבר גם בנושאים אחרים.
נעמי לנגוס: נקודת המוצא היא כאילו שעד עכשיו היה טוב, סטנדרטים שהיו, לא היו סטנדרטים לכן אי אפשר להישען על סטנדרטים שלא היו.
441: מה שקורה פה היום זה מאוד מאכזב מבחינת הנסיגה אחורה.
441: כבר שנתיים דנים בחוק הזה, החוק הזה הוא חוק שלא בא מתוך גחמה, זה חוק שבא בגלל שכולנו פה בחדר הזה יודעים ויודעות מה מצב החינוך בגילאים האלה.
441: ולכן החוק הזה חוקק.
441: אחרי שנתיים שמדברים פתאום יש כל מיני מצבים שקשורים לתקציב שלכן לא צריך את החוק הזה.
441: את החוק הזה צריך ודחוף.
441: הנקודה עם החוק הזה היא לא רק נשים ואימהות עובדות, הנקודה עם החוק הזה היא איכות החיים של ילדים וילדות במעונות ועל זה צריך לשמור.
441: אני מתפלאה מאוד על הגישה של נעמת שפתאום מסיבות תקציביות אז לא נורא, אז יהיו שלושים ילדים בחדר, אז לא יהיה גדר במעון, פתאום יש נסיגה, לא נורא כי אי אפשר מבחינה תקציבית.
441: המעונות, הארגונים צריכים ללכת עם החוק הזה ולדרוש מהממשלה שתבוא ותממן את החוק הזה ולא ליצור, אבל מה שעושים פה זה ליצור אווירה כנגד החוק וזה הדבר הנורא ביותר להיכנס אליו.
441: גם הטענה של חברת הכנסת שלי יחימוביץ, בעוד שנתיים היא תגיד שאין תקציב להחלת חוק מתחת לגיל שלוש ושוב נלך עשר שנים אחורה.
441: חייבים לאשר את החוק הזה, היישום שלו במילא יהיה באופן הדרגתי, אף אחד לא אמר שהוא לא יהיה באופן הדרגתי, ידוע שהוא יהיה באופן הדרגתי אבל את החוק הזה חייבים לאשר היום.
תמרה ארז: היו פה שני סוגי דוברים, חלק שהסבירו מדוע אין לתמוך בחוק כמו שהוא או בגלל הקשיים שהוא מעלה והם ישנם, אחרים שאמרו חייבים את החוק הזה ובואו נראה איך מחילים אותו מרמת מינימום שמתחתיה אסור לקיים מסגרות לילדים.
תמרה ארז: אני רוצה להטות את הכף ולקבל פה מחוייבות שעושים את החוק עכשיו עם צוות מצומצם שיקבע מה הם תנאי המינימום שגם אם האוצר נותן מעט אפשר יהיה את המינימום הזה לקיים.
תמרה ארז: ותדע כל אם ששולחת את ילדה האם במסגרת שלה יש תנאי מינימום, האם יש תנאים בינוניים, מעל המינימום, או יש תנאים מומלצים על פי סטנדרטים.
תמרה ארז: ואז ההורים ילמדו להשמיע את קולם ואולי יושגו תקציבים נוספים לשיפור עוד מסגרות, אבל לסגת לרמה שהיתה לא מקובל עלי ולא נכון לילדים.
תמר אלמוג: אני די מצרה על כך שהחוק הזה לא התקדם בקצב שרצינו, אני רק רוצה להזכיר שהאחריות על פעוטות מגיל לידה עד שלוש מוטלת על משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה והראייה לכך היא שגם כרגע, גם כיום, נכון להיום בלי החוק ברגע שיש מקרה של פגיעה בילד במעון באחת המסגרות ולא משנה אם הוא ציבורי עם סמל או בלי סמל, המשרד נתבע לתת פיצויים ומגיע גם לתביעה לבית המשפט, בכל פגיעה כזאת אנחנו מגיעים.
תמר אלמוג: לא לשכוח מאיפה התחלנו ואני רוצה להזכיר דווקא את חבר הכנסת מלכיאור וחבר הכנסת רן כהן בדיון הקשה על רקע ההתעללות בילדים במעונות לפני 4-5 שנים כשהיינו עוד במשרד העבודה והרווחה, יש חיצי ביקורת מאוד קשים כנגד המשרד על כך שהוא לא מפקח ולא מיישם את החוק כהלכה ואני מזכירה לכולם שבכלל בלי החקיקה החדשה קיים חוק פיקוח על המעונות מ-1965 שמחייב את המשרד לפקח על המעונות.
תמר אלמוג: אנחנו יכולים לא ללכת לחקיקה הזאת ולהתקין שם את התקנות.
תמר אלמוג: לאורך השנים המשרד לא יכול היה לעמוד במשימה הזאת ולא פיקח כראוי גם על המסגרות הציבוריות עם סמל בגלל מגבלות כוח אדם ובגלל זה חברנו להצעת החוק של חברי הכנסת שבראשם חבר הכנסת מלכיאור ובהסכמה של הממשלה, כל משרדי הממשלה שהיו קשורים, הלכנו למהלך הזה.
תמר אלמוג: כאשר המטרה של החוק היא אחת, המטרה היא לחייב לא רק את הארגונים שמקבלים סמל מעון והיום יש 200 ארגונים, אנחנו לא מדברים על שלושת ארגוני הנשים הוותיקים והמובילים, אנחנו מדברים על כך שלאורך העשור האחרון, העשור וחצי, נוספו למערכת עוד הרבה מאוד מפעילים, חלקם טובים, חלקם פחות, חלקם בינוניים, חלקם חדשים, יש היום כ-200 ארגונים מפעילים, לא כולם יש להם את הידע והנסיון ואני כמי שעומדת בראש המערכת הזאת - - -
טליה לבני: אם יש לך את היכולת אז תלכי תבדקי ותפקחי.
תמר אלמוג: הדילמה של המשרד, והיו הרבה דיונים אצלנו בהנהלת המשרד, האם להתקין את התקנות ולבוא בדברים עם משרד האוצר כדי לקבל את הכלים הראויים בשביל לפקח על כולם, או לחילופין ללכת לחקיקה חדשה שבעקבותיה גם ינתנו הכלים האלה לפיקוח.
תמר אלמוג: אני מבקשת להזכיר לכולם שמטרת החוק היא לחייב את כל מי שמטפל בילדים עד גיל שלוש לעמוד בדרישות המינימליות ביותר שהיום המשרד מחייב את הארגונים שמקבלים סמל מעון.
תמר אלמוג: אנחנו לא מתיימרים עכשיו לדרוש מעבר לזה.
תמר אלמוג: הוראות המעבר הועברו לכולם, יש נכון גם שאיפה, ואני חושבת כמי שעומדת בראש מערכת כזאת, יש לי גם את השאיפה לסטנדרטיזציה של המערכת הזאת כי התנאים המינימליים האלה הם לא מספיק ראויים, זה לא מספיק שרק האם תלך לעבודה ויהיה לה מקום במעון, זה חשוב שגם הילד, הרבה אנשים לא שמים לב לדבר אחד, שזה שהילד אכל שתה ישן וחזר הביתה בשלום זה כאילו דבר אחד, אף אחד לא מסתכל על הנזקים הרגשיים וההתפתחותיים שנגרמים לתינוקות האלה כשהם נמצאים בתנאים לא טובים.
שלי יחימוביץ': למה זה כל כך לא מידתי, למה עכשיו פתאום את שולחת למשפחתונים מכתב שמבחני התמיכה מתחילים מחדש אחרי שההרשמה כבר הסתיימה.
שלי יחימוביץ': איזה הגיון יש בזה.
תמר אלמוג: גבירתי זה לא קשור לחוק.
תמר אלמוג: זה קשור למנגנון הסיבסוד.
שלי יחימוביץ': יש כאן התעמרות.
שלי יחימוביץ': הן לא יודעות אם הן יתחילו את השנה או לא יתחילו את השנה בגלל הנחיה הדרקונית הזאת שאחרי ההרשמה פתאום משהו משתנה במבחני התמיכה.
שלי יחימוביץ': תעבדו בצורה מסודרת, תנו להם התראה של שנה, אתם כאילו מחפשים סיבות להקשות עליהם את החיים.
שלי יחימוביץ': זה בלתי סביר.
תמר אלמוג: זה לא קשור לחקיקה, אני מוכנה להסביר לך אחר כך אם תרצי בהרחבה.
שלי יחימוביץ': כבר ביקשתי הסבר מזמן ולא קיבלתי.
שלי יחימוביץ': בכתב.
תמר אלמוג: היום ראיתי את המכתב, הייתי בחופשה, ראיתי את המכתב שלך היום לראשונה.
תמר אלמוג: מדובר בהנחיות ובסטנדרטים מאוד מינימליים שאני כמי שעומדת בראש מערכת כזאת רוצה לשפר אותם ושואפת לשפר אותם.
תמר אלמוג: הארגונים יכולים להעיד שמהלך כזה כבר נעשה בעבר לפני שנתיים, שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אימץ את ההמלצות של ועדת רוזנטל ובעקבותיה גם שופרה התקינה באופן חלקי בשתי כיתות וזה היה במימון ממשלתי.
תמר אלמוג: אז זה שאמרו שהמדינה לא עושה כלום, אני מבקשת להזכיר, השנה חילקנו 17 מליון ש"ח לרשויות שבונות מעונות יום, אנחנו עכשיו בתהליך של אישור תמיכות למפעילי מעונות שחלקם יושבים כאן לשיפוצים והצטיידות והתאמתם לפרוגרמה ולדרישות משרד הבריאות.
תמר אלמוג: אז את זה אנחנו עושים בד בבד יחד עם הדרישות.
תמר אלמוג: אף אחד לא מתיימר להטיל על הארגונים משהו, גם פעם שעברה הזכרתי, אפילו כשמבקר המדינה פנה אלי ודרש מהמשרד שהארגונים יקיימו גם פוליסת תאונות אישיות במעונות, אז אני נתתי הנחיה והוראה והרשאה לגבות את ה-30 שקלים האלה כדי לאפשר רכישת הפוליס הזאת.
תמר אלמוג: כשאנחנו מבקשים לחצן מצוקה אנחנו גם כל הזמן חושבים על איזה מטפלת יכולה להיקלע למצוקה קשה.
שלי יחימוביץ': למה מוקד 100 כבר לא מספיק?
שלי יחימוביץ': מה רע במוקד 100 שמסובסד על ידי העיריות ממילא?
תמר אלמוג: אני אמרתי לרכזות שכל אמצעי שמבטיח את אותו מנגנון של סיוע מיידי, כי המטפלת היא לבד עם חמישה ילדים, הוא מקובל עלינו ואין עם זה בעיה.
שלי יחימוביץ': כי הלחצן מצוקה זה לחצן מצוקה לחברות שמירה פרטיות, שחס וחלילה המדינה לא תבוא בשעה שצריך אותה.
תמר אלמוג: אני חושבת שהמשרד עשה כל שניתן כדי לעמוד במטלה שמוטלת עליו בנושא הזה של לפקח על ילדים מגיל לידה עד שלוש ואני מקווה שהחוק יעבור ונוכל ליישם את זה הלכה למעשה.
יובל יעקובי: היה פה דיון ארוך אז אני לא יודע לאיזה חלקים שלו להתייחס.
שלי יחימוביץ': לשאלה שלי תתייחס.
שלי יחימוביץ': השאלה שלי היתה, האם משרד האוצר מתכוון לממן את העלויות שנזכרות בחוק.
יובל יעקובי: יכול להיות שבעולם בלי מגבלה תקציבית הדבר היה נכון לחוק לימוד חובה חינם או רק לחוק חינם לגילאים האלה, נכון להיום הממשלה תומכת בתחום הזה של מסגרות לפעוטות מגיל אפס עד שלוש בשתי זרועות.
יובל יעקובי: אחת, יש בסביבות 600 מליון שקל במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ועוד 150 מליון שקל במשרד הרווחה שרובו ככולו הולך לסיבסוד תשלומי ההורים.
שלי יחימוביץ': אני לא מבקשת מניפסט הגנה על כל מה שהאוצר עושה לטובת המשפחתונים והילדים, אני מאוד קונקרטית, החוק הספציפי הזה על כל רכיביו, האם אתם תישאו בעלות התקציבית שלו.
יובל יעקובי: הזרוע השניה היא פיקוח על השירות הזה, פיקוח על המחיר הזה וברגע שאיזה שהוא חוק משית עלויות נוספות על המסגרות האלה, ועדת תעריפים שמתכנסת אחת לשנה לוקחת בחשבון את כל התשומות, את כל העלויות של הפעלת מעון כזה ונותנת לזה ביטוי בוועדת התעריפים, כך שהתעריף אמור לשפות את המסגרות על הייקור שיש להם כתוצאה מהחוק הזה.
שלי יחימוביץ': כלומר ההורים ישלמו את זה.
יובל יעקובי: ההורים או המדינה.
יובל יעקובי: ברגע שיש גם תוספות תקציב מצד הממשלה לסיבסוד שהותם אז באופן טבעי הם יכולים גם לתמוך בהורים גם בתעריף גבוה יותר.
משה גפני: זאת תשובה מאוד מלומדת.
משה גפני: זאת אומרת שאין מבחינתך שום בעיה שאנחנו נכתוב בחוק הזה שהחוק יכנס לתוקף כשהמדינה מסבסדת אותו.
משה גפני: נכון?
שלי יחימוביץ': זאת היתה פרשנות מאוד מעניינת.
משה גפני: אין לכם התנגדות, זה מה שאמרת.
יובל יעקובי: כן, אולי בנוסח קצת שונה ממה שאתה אמרת, פשוט להוסיף את המילה לא.
יובל יעקובי: לא יהיה איכפת לי שבחוק הזה יהיה כתוב שתוספת העלויות כתוצאה מהחוק הזה תבוא לידי ביטוי בוועדת התעריפים.
שלי יחימוביץ': תודה רבה, אנחנו מודים לך.
יובל יעקובי: אני לא חושב שצריך להתייחס בציניות למה שאמרתי.
יובל יעקובי: אני מתכוון לכל מילה.
שלי יחימוביץ': קיבלנו תשובה לשאלה.
שמואל דוד: אדוני היושב ראש, שמעתי את כל הנכבדים שדיברו קודם ואני בניגוד למה שנאמר שאפשר לנסות להפריד את החוק בין התחום התקציבי לתחום המחירים, אני חושב שאי אפשר.
שמואל דוד: כל סעיף וסעיף בחוק הזה יש לו נגיעה תקציבית ובשום פנים ואופן אנחנו כארגונים, אמנם עד עכשיו קראו לזה ארגוני הנשים, בתקופה האחרונה התחילו לקרוא לזה הארגונים המפעילים כי הצטרפו לזה כמה גברים, כל השינויים הנדרשים ואם אני אנסה לתמצת, בראש וראשונה יפגעו במקומות בהם הילדים באים מבתים במדרג סוציו אקונומי נמוך, בהם לא יהיה הצדקה או יכולת להפעיל מעונות יום, אני לא מדבר על איזורים של פריפריה אלא מקומות גם יותר רחוקים, לא יהיה שייך להחזיק או להפעיל מעונות יום והילדים האלה הם בראש וראשונה יפגעו ואם אנחנו רוצים להגיד שטובת הילד לנגד עינינו אז שומה עלינו לשים עין על אותם ילדים שהוריהם לא יכולים לשלם 3,000 ו-4,000 שקל ואני אבשר לכם שיש כאלה.
שמואל דוד: מנסיון העבר שיש לנו, דיברנו על מסמך הסטנדרטים שכולנו היינו שותפים בו, כל הארגונים ביחד, שכולם דיברו על דברים טובים.
שמואל דוד: על שינויים בתקינה ודברים שבהם אף אחד מאיתנו לא יכול להגיד שאנחנו לא רוצים לעשות את זה, אבל גם השר בישיבה ביחד עם הארגונים המפעילים וגם אחרי זה בישיבות מקצועיות עם המנכ"ל יחד עם תמי היתה הדגשה ברורה, כל נושא הסטנדרטים, כמה שיהיו טובים, לא יחולו אם לא יהיה לזה תיקצוב.
שמואל דוד: אז אנחנו עוד פעם חוזרים, אנחנו בסך הכל נבזבז את הזמן כשיושב פה נציג של האוצר שאומר, אני לא יודע להתפתל במילים שהם אומרים - - -
משה גפני: אין צורך, הוא אמר לא.
שמואל דוד: התוצאה היחידה שיכולה להיות אם רוצים לקדם את הנושא של חינוך בגיל הרך זה או לנסות להחיל את חוק חינוך חינם לגיל הרך שעליו דיברנו בעבר, או לחילופין לנסות לבנות את החוק הזה ביחד עם הארגונים באופן פעיל ולאחר מכן להגיד יש לנו חוק, יש לו תיקצוב, בוא ננסה להחיל אותו.
שמואל דוד: אבל לא להגיד שיהיה חוק ואחרי זה נמצא תיקצוב ואחרי בואו תתמודד הארגונים עם מה שאנחנו יצרנו.
מיכאל מלכיאור: אני רוצה לנסות לסכם את כל הדברים ששמענו.
מיכאל מלכיאור: אני גם רוצה להזכיר איפה זה התחיל ואולי בכל זאת נוכל להגיע לאיזה סיכום שנוכל לעבוד על זה ולא לעשות פה הצבעה.
מיכאל מלכיאור: אמרתי בתחילת הישיבה, אני לא מתכוון ללכת ראש בקיר, גם זה לא נכון מהותית, כשיש השגות מהותיות לא להתחשב בהם.
מיכאל מלכיאור: אנחנו סיכמנו את זה גם בישיבה הקודמת.
מיכאל מלכיאור: אני מסכים שאין פה מישהו, הרעים והטובים אבל זה הולך לשני הכיוונים, אני כן רוצה להדגיש, איפה שהתחלנו, התחלנו בחוק שלא קויים, החוק של 1965.
מיכאל מלכיאור: נתנו למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה מפקחים או מפקחות לכל הארץ וראינו תוצאות ממש הרסניות.
מיכאל מלכיאור: הבעיה שאנחנו נמצאים במקביל במקום הכי נמוך בעולם המערבי בשני מישורים, גם במישור של הכיסוי של מעונות והסיבסוד הממשלתי למעונות וגם בכל המישור שקשור לפיקוח ולסטנדרטים של הטיפול בילדים במדינת ישראל.
מיכאל מלכיאור: זה הרסני.
מיכאל מלכיאור: אז ברור לגמרי שאני הייתי המאושר באדם, אני אשמח מאוד, אמרתי את זה גם בישיבה הקודמת, אני אשמח מאוד ליזום הצעת חוק, אני אשמח מאוד אם אחרים גם יהיו בתוך היוזמים ואני בטוח שהמדינה תרוויח מזה גם איכותית גם מוסרית וגם כלכלית, של מעונות חינם או עם סיבסוד רציני מאוד מצד מדינת ישראל.
מיכאל מלכיאור: יחד עם זאת אני אומר לכם כמוש אמרתי קודם, אנחנו נצטרך לשבת פה ולהגיע להסכמות.
מיכאל מלכיאור: יחד עם הנסיון להעביר חוקים אחרים וטובים.
מיכאל מלכיאור: לדעתי אפשר, צריך לחשוב על זה, צריך לשבת ולראות.
מיכאל מלכיאור: לי לא מפריע להגיע גם לעימות עם האוצר גם אם זה אומר שהממשלה תיסוג מתמיכתה, ממילא האוצר באיזה שהוא שלב נסוג, אני לא יודע אם האוצר בפנים או לא בפנים היום.
מיכאל מלכיאור: גם אנחנו נסוגנו בנקודה מרכזית אחת אבל גם אחרי הנסיגה שלנו בנקודה אחת היתה תמיכה של האוצר ואחר כך האוצר נסוג.
מיכאל מלכיאור: יכול להיות שזה לא משנה, אני מזכיר ששר התעשייה, המסחר והתעסוקה אמר שהוא מוכן לקחת על עצמו גם להביא להצבעה בממשלה וגם אם יש דעה של האוצר שמתנגדת בכל זאת האוצר מחוייב להחלטות הממשלה.
מיכאל מלכיאור: לא מפריע לי אם אנחנו נגיע לדבר מוסכם ונכון, לא מפריע לי אם זה דורש תקציב נוסף.
מיכאל מלכיאור: המשפחתונים בינתיים הם לא חלק מהחוק, זה לא שאנחנו מפילים על המשפחתונים דבר נוסף במקום להפיל על כל שאר הארגונים, זה לא כך, כי הם לא חלק מהחוק, לפי הסיכום האחרון.
מיכאל מלכיאור: אני לא שבע רצון מזה, אני חושב שזה חבל אבל זה הסיכום, אנחנו עושים פשרות לכל אורך הדרך.
מיכאל מלכיאור: אני חושב שאם אנחנו נצא בלי כלום אנחנו ממש עושים עוול עצום גם לילדים וגם להורים, אני לא חושב שזה יהיה נכון ואני לא חושב שזה נחוץ.
מיכאל מלכיאור: גם בהכירי את כל העמדות שיש מסביב לשולחן ואת הבעיות האמיתיות, אני חושב שניתן להגיע להסכמות.
מיכאל מלכיאור: יכול להיות שבאיזה שהוא שלב בחקיקה הלכנו על, אני הבנתי שזה הדבר שהיה מוסכם על כולם, על רמה של סטנדרטים שכרגע המערכת לא יכולה להפעיל ולכן דיברנו גם בפעם הקודמת שזה לא, אני לפחות כמציע ואני יודע שהמציעים האחרים גם יהיו במקום הזה, שאנחנו נעשה סגירה וזה לא אומר שנוותר על האידיאל אבל האידיאל יהיה מתי שהתיקצוב לאידיאל יהיה במקום.
מיכאל מלכיאור: אני מציע ככה, לא נעשה עכשיו הצבעה על הענין, זה אומר שלא נספיק את זה במושב הנוכחי, אבל יש לנו, מאחר ואנחנו בכל זאת לפני שניה ושלישית אז יש לנו קצת זמן, נשב לעומק, אני מקווה שנגיע לדברים מקובלים גם על נציגי הארגונים שהם המובילים את התחום הזה, לא רק ארגוני הנשים, כולל גם ארגונים אחרים ואין פה רצון להפיל על מישהו סטנדרטים אחרים, אם נעשה חקיקה זה גם ככה ראוי, אז החקיקה תהיה על כולם, זה יכול להיות בהדרגתיות שונה, אני חושב שיש נקודה בזה שעד עכשיו ידענו שלפחות מבחינת כל הסטנדרטים הפיזיים והפדגוגים הארגונים עמדו בדברים והיו סף יותר גבוה ממה שכל מיני אחרים שחלק עשו וחלק לא עשו, אבל זה היה מקרי יותר ותמיד ראינו במעונות של הארגונים הגדולים מודל איך הדברים היו צריכים להתנהל.
מיכאל מלכיאור: אני אשמח מאוד שבמקביל לעבודה הזאת שתיעשה גם בסיכום וגם שנגיע להסכמות, שאנחנו נעשה חקיקה נוספת שהיא תשים את מדינת ישראל איפה שראוי למדינת ישראל להיות.
אורי אריאל: חברים, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.
אורי אריאל: יש לי בקשה מכולם, היות ואני לא מורגל בניהול הישיבות פה, תעזרו לי.
אורי אריאל: העזרה שלכם תתבטא בשתי צורות, האחת, שתדברו בקיצור ולעניין, כמו שאתם ודאי עושים.
אורי אריאל: שתיים, אם תוכלו לא לחזור, אני יודע שתמיד אומרים 'אני רק רוצה להדגיש' ואז מתחיל הכל.