GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק קדמן: היתה חוות דעת של המכון הפתולוגי באבו כביר שזו תוצאה מהתעללות, בית המשפט החזיר אותו הביתה ואחרי כמה חודשים התינוק הזה חזר מלא כוויות לבית חולים.
יצחק קדמן: שם לא ערערו, העובדים הסוציאליים צעקו עד השמים, פקידי הסעד אפילו ברמה המחוזית, אמרו 'מוכרחים לעשות משהו, לערער על החזרת התינוק הזה הביתה, זה מסכן את חייו', לא עזר כלום, לא הוגש ערעור.
יצחק קדמן: כי אין כח אדם?
יצחק קדמן: אני לא מבין את זה.
חנה סלוצקי: נושא הייעוץ המשפטי והערעורים הוא נושא בעייתי.
חנה סלוצקי: אני רוצה לומר שכל הנושא של העמדות החברתיות ואמירות שנאמרות, גם כאן בכנסת, כפי שדר' קדמן ציין, משפיעות גם על שופטים.
חנה סלוצקי: אי אפשר להתעלם מהנקודה הזאת.
חנה סלוצקי: אני אומרת במלוא האחריות, אני לפני 30 שנה הגנתי טוב יותר על ילדים ממה שאני מרגישה שאני מגינה היום.
חנה סלוצקי: עם כל ההתפתחויות ועם כל השירותים שיש לנו ועם כל התכניות והכל, בהחלט יש לנו מחסום היום בבתי המשפט לנוער בנושא הזה של להגן על קטינים.
חנה סלוצקי: אני חוזרת ואני אומרת, יש לנו בעיה אמיתית עם הנושא של שיפוט, כי קטלו את השופטים ואמרו שהם חותמות גומי והם בעצם עושים כל מה ששירותי הרווחה מבקשים ואז ישנה העברה לקיצוניות השנייה וילדים נפגעים ואכן הם נפגעים.
חנה סלוצקי: : אני לא זוכר שהיתה אמירה כזאת בכנסת.
יצחק קדמן: יש חבר כנסת אחד, לא ממפלגתך, שאמר---
נאדיה חילו: אני חושבת שיש עוד חברת כנסת.
יצחק קדמן: באחת ממהדורות החדשות הוא אמר 'אני קורא למשפחות, גם אם הן במצוקה, לא לגשת לעובדים סוציאליים, כי הם יחטפו להם את הילדים'.
יצחק קדמן: : למה?
יצחק קדמן: מה זה למה?
יצחק קדמן: כי הוא מאמין שכנראה עובדים סוציאליים חוטפים ילדים.
חנה סלוצקי: חברת כנסת נוספת, שאנחנו מכירים אותה והיא מאוד נלחמת על האוכלוסייה, אמרה גם באמצעי התקשורת וגם כאן, חד משמעית, לא לפנות לשירותי הרווחה, כי שירותי הרווחה לוקחים את הילדים והם לא מטפלים, הם לא מקצועיים.
חנה סלוצקי: היא אמרה את הדברים לא פעם אחת.
חנה סלוצקי: אנחנו יודעים בדיוק מי הם האנשים.
חנה סלוצקי: לגבי הפקת לקחים – אנחנו החלטנו שבמקרים בהחלט קשים שבהם אנחנו מרגישים שהיו כשלים, והמערכת היום מאוד מורכבת, מאוד מסובכת, גם קשה לנו עם אוכלוסיות שונות, גם עם הנושאים של המשטרה, אני חושבת שאין חוק היום לגבי זכויות ילדים, שלא מכניסים את פקיד הסעד לחוק הנוער, ואי אפשר לציין שלא ניתן להעמיס על אותה קבוצה של אנשים, של עובדים סוציאליים עוד ועוד ועוד.
נאדיה חילו: אני גם הבנתי שהתקנים שניתנו עכשיו, 220 תקנים, אחרי השביתה, הם לא מיועדים לפקידי סעד.
חנה סלוצקי: ממש לא.
נאדיה חילו: אני שאלתי את השר שאלה ישירה בשבוע שעבר והוא אמר שזה הולך לרשויות המקומיות, לא שלא חסר שם, ושאלתי מתי יהיה תגבור של פקידי הסעד וחוקרי הילדים, ואמרו שעובדים על זה, ונכון שיש מחסור, אבל לא היתה תשובה חד משמעית מבחינת המספר ומבחינת משהו שהולך להיפתר בתקופה הקרובה.
חנה סלוצקי: אני יודעת, לכן אני מוכרחה לומר שלפעמים אני נלחמת בכנסת על שיבינו שפקיד הסעד לא יכול בו זמנית באמת להתמודד עם כל המטלות, עם כל המשימות שניתנות לו, ואין ספק שאחת הסיבות, ויושבים כאן מעיריית ירושלים, ואני הייתי רק לפני שלושה שבועות-חודש בעיריית ירושלים, והבכי ששמעתי מהעובדים ומה שמוטל עליהם ומה אנחנו מחייבים אותם לעשות, הוא בלתי ניתן לביצוע.
שושנה טצינר: אני מנהלת הלשכה שמטפלת במשפחה.
שושנה טצינר: אני זאת שצולמתי במצלמה הנסתרת.
שושנה טצינר: מה שרציתי להעיר שבמקרה הזה שלושת הילדים שהתראיינו כאן, שברחו מהבית, אנחנו ניהלנו שנים מאבק משפטי כשההורים פנו לכל הערכאות שאנחנו כאילו הוצאנו את הילדים ואנחנו לא מחזירים אותם, הם פנו לבתי המשפט לנוער, הם פנו למבקר המדינה.
שושנה טצינר: שבעה עובדים סוציאליים טיפלו בשלושה הילדים הגדולים האלה, שבעצמם ברחו מהבית, ואנחנו סידרנו אותם בפנימיות ואנחנו היינו בקשר, כי ההורים נידו אותם ולא היה להם שום קשר עם ההורים, אנחנו היינו ההורים שלהם, ויצא בכתבה שהם הצילו את עצמם ולא יודעת מי טיפל בהם.
שושנה טצינר: אחד העובדים שלנו אפילו לקח את הנער הזה הביתה אליו, פשוט נתן לו חדר ושנה וחצי הוא גדל אצלו והוא הופיע להציל אותו מבתי משפט, כי הוא עשה עבירות פליליות ותמיד הצלנו אותו והלכנו לפנימייה.
שושנה טצינר: זאת אומרת, בילדים האלה השקענו, ואפילו לבג"צ, ההורים הלכו נגדנו לבג"צ שכביכול אנחנו עזרנו לילדים האלה בניגוד לחוק.
שושנה טצינר: ימים ולילות, דוחות ומכתבים.
נאדיה חילו: מה שאת אומרת שהכתבה בעצם לא איזנה גם את החלק של ההתייחסות והטיפול שלכם.
נאדיה חילו: אני הייתי מציעה לכתוב להם.
שושנה טצינר: יש לנו בעיה רצינית לגבי הקטינים, שהבוגרים הלכו והתלוננו שלא טיפלנו.
שושנה טצינר: יש לנו בעיה רצינית, כאשר באמת יש מידע, נגיד מאחים, שקטינים נפגעים, עושים להם חקירה במשטרה והם מכחישים ואנחנו נתקלים בזה המון.
שושנה טצינר: ברגע שילדים בחקירה מכחישים, אין לנו מספיק הוכחות לבוא לבית המשפט כדי להוכיח שאמנם הילדים האלה...
שושנה טצינר: אנחנו גם קיבלנו חוות דעת מאוד חיוביות על הילדים האלה, היינו במעקב עם בתי הספר.
שושנה טצינר: דיברנו עם הילדים במסגרות, קיבלנו כל הזמן חוות דעת שהילדים בסדר וההורים בסדר, וההורים היו בטיפול של קציני מבחן וקיבלנו חוות דעת מצוינת שההורים משתפים פעולה.
נאדיה חילו: מה בכל זאת הפקת הלקחים מהמקרה, מבחינתכם?
ארלט מויאל: אני מנהלת אגף הרווחה בבני ברק.
ארלט מויאל: קודם כל אני רוצה להודות, למרות שדר' קדמן אמר לי ש'זאת לא הבמה להוציא את הדברים שאת רוצה להגיד', אני חושבת שפעם אחת יש לי אפשרות להוציא את מה שיש על לבי ואני אעשה את זה דווקא בבמה הזאת.
ארלט מויאל: עלו הרבה מאוד נקודות כאן שהרגשתי שדורכים לי על היבלת.
ארלט מויאל: אנחנו עובדים מאוד מאוד קשה, בעומס אדיר ואנחנו מותקפים מכולם, גם מההורים, גם מהתקשורת שבאמת, אני לא יודעת אם היא מרפה את ידינו, כי אנחנו מחויבים בראש ובראשונה לאנשים שאנחנו מטפלים בהם.
ארלט מויאל: לנו יש איזה שהיא שריטה כנראה, כי אנחנו, העובדים הסוציאליים, מי שעומד לנגד עינינו תמיד זה אותם האנשים שזקוקים לעזרה שלנו ואנחנו רואים את זה כשליחות ועושים לילות כימים ונמשיך לעשות את זה, למרות הכל, אבל אנחנו מצפים מהבית שלנו שבאמת יתמוך בנו, כי אמר יצחק 'בואו, אל תיקחו ללב, אתם יודעים, ככה זה עובדי ציבור', אבל אני אמרתי, אנחנו לא מלאכים, אנחנו אנשים ואנחנו זקוקים מפעם לפעם לאיזה שהוא חיזוק, כדי להמשיך ולעשות את אותה עבודת קודש שאנחנו עושים יום יום.
ארלט מויאל: : הנהלת העיר, ראש העיר, תומכים בכם?
ארלט מויאל: ראש העיר תומך בנו.
ארלט מויאל: אני רוצה להתייחס לנקודות האלה.
ארלט מויאל: אני חושבת שהאוכלוסייה החרדית עברה כברת דרך.
ארלט מויאל: מה שאותו חבר כנסת אמר לא מייצג את מה שהרבנים אומרים, אני אומרת את זה חד משמעית.
ארלט מויאל: : לא, הוא לא מ'יהדות התורה'.
ארלט מויאל: יהדות התורה לא אומרת את זה.
ארלט מויאל: חבר הכנסת גפני, אני חושבת שאנחנו עשינו כברת דרך בקשר עם הרבנים ועם מנהיגי הקהילה כדי לסלול דרך לעבודה.
ארלט מויאל: אני חושבת שאנחנו הרווחנו מזה הרבה מאוד.
ארלט מויאל: : האגף שלכם התקדם התקדמות, הבעיה שמשטרת רמת גן הרבה פעמים הורסת את זה, כמו שהיא התנהגה השבת, עם סיפור אחר.
ארלט מויאל: ברשותכם, יש לי אפשרות להציג את הדברים.
ארלט מויאל: אני חושבת שכברת הדרך שעשינו, הרבנים היום עוזרים לנו הרבה מאוד בקידום תהליכים חשובים ביותר בטיפול במשפחות.
ארלט מויאל: אני יכולה להגיד שהם רגישים מאוד לילדים בסיכון והם עוזרים לנו, ובמקרה הספציפי הזה לא רק אנחנו נתבענו על ידי המשפחה בעזרת סוללה של עורכי דין והגענו עד בג"צ, גם הרבנים נתבעו יחד איתנו, באותה רמה.
ארלט מויאל: אני התביישתי.
ארלט מויאל: אותה משפחה תבעה את הרבנים, תבעה את אנשי החינוך, המורה יועצת שאספה אליה את הילדה כדי לא להשאיר אותה ברחוב, ותבעה אותנו באותה רמה.
ארלט מויאל: אני התביישתי להפריע לרבנים לבוא לבית המשפט ולתת עדות, כי באמת הרגשתי שלא רק שהם עושים בהתנדבות והם תומכים בנו והם עוזרים לנו, אלא אנחנו צריכים להטריח אותם ולהביא אותם באמת על לא עוול בכפם, בעניין הזה.
ארלט מויאל: בבג"צ המשפחה קיבלה על הראש ויש שמה מכתב ששירותי הרווחה והקהילה פעלו בצורה יוצאת מן הכלל.
ארלט מויאל: לעצם שאלתך, אם יש לנו הפקת לקחים מהמקרה הזה, אני חושבת שאנחנו, ואני לא יכולה להגיד שבעומס שאנחנו פועלים בו אנחנו עושים את הכל מאה אחוז, אבל במקרה הזה אנחנו פעלנו מאה אחוז, יותר ממאה אחוז, ואני חושבת שמה שיצא בכתבה באמת.
ארלט מויאל: .. שמו אותנו במקום.
ארלט מויאל: ..
ארלט מויאל: אני באתי למחרת, הרי אנחנו צריכים לטפל בילדים, אנחנו ממשיכים לטפל במשפחה, אנחנו עשינו כברת דרך מאז ועד היום, אנחנו כל הזמן מטפלים, משנת 2002 ועד היום נעשו פעולות אדירות עם המשפחה הזאת והגעתי לעובדים וראיתי אותם פשוט בייאוש, 'מה עשינו?
ארלט מויאל: הרי את הילדים האלה אנחנו טיפחנו וגידלנו וחיתנו' ושבועיים לפני היינו בחתונה של אחת הבנות שהיתה שם, ובאמת הלכנו במקום ההורים שלה, ואחר כך קיבלנו על הראש.
ארלט מויאל: אבל זה היה יום אחד, למחרת התאוששנו והמשכנו למען הילדים ולמען המשפחות.
נאדיה חילו: אני ממש רוצה לחזק אתכם, אני גם אגיד את דבריי בסיכום.
נאדיה חילו: : שני דברים.
נאדיה חילו: דבר אחד, מה שאמר דר' קדמן ומה שנאמר פה קודם על ידי גב' סלוצקי, על כל הנושא הזה, אנחנו יודעים שהממשלה פחות ופחות מטפלת בחלשים ויותר ויותר עוזרת לחזקים.
נאדיה חילו: המציאות הזאת של שביתת העובדים הסוציאליים, המציאות הזאת שיותר ויותר משפחות נזקקות להגיע לשירותי הרווחה ובחלק גדול מהמקרים פשוט אין מענה, הם לא יכולים ליצור יש מאין, מה שנאמר פה קודם, שאין אפילו סיוע משפטי שיוכל לעזור כדי להגיש ערעור לטובת הקטין ולטובת הקרבן, זה פשוט מזעזע.
נאדיה חילו: במדינה מתוקנת דבר כזה היה מרעיש את הכותרות, אבל אנחנו עוסקים בכותרות מסוג אחר וזה יקבל אולי כותרת קטנה באיזה שהוא מקום בעיתון וזו תעודת עניות לממשלה, צורת ההתייחסות לעובדים הסוציאליים, לפקידי הסעד, לאגפי הרווחה, למחלקות הרווחה בעיריות השונות והתופעה הזאת היא תופעה שראויה לכל גינוי.
נאדיה חילו: הדבר השני, לגבי בני ברק, שזה החלק שהספקתי לשמוע.
נאדיה חילו: אני מבין שאין אגפי רווחה אחרים שנמצאים כאן.
נאדיה חילו: יש.
נאדיה חילו: : סליחה.
נאדיה חילו: אבל אני רוצה להתייחס לעניין הזה של אגף הרווחה בעיריית בני ברק, מכיוון שהוא באמת נוגע כמעט במישרין, לא רק, אבל אגף הרווחה בעיריית בני ברק מטפל בכל התושבים, זו עיר גדולה, אבל הוא מתמקד בציבור החרדי, מכיוון ששם זה ריכוז גדול ועיר ותיקה.
נאדיה חילו: כפי שאמרה הגב' ארלט מויאל, יש התקדמות ענקית בציבור החרדי בעיר הזאת, ענקית, פשוט לא להכיר את מה שהיה קודם ואת מה שקיים היום.
נאדיה חילו: נכון שהיו שני דברים, היתה אווירת חשדנות והיה גם ניסיון להדחיק שיש בעיה כזאת, שזה ממש בושה למשפחה ולחברה מסביב, להדחיק את זה, לנסות לסיים את זה בשקט, בלי שהחברים יידעו, השכונה תדע, המשפחה תדע, המשפחה המורחבת יותר תדע.
נאדיה חילו: הלכנו בזה צעד ענקי קדימה.
נאדיה חילו: היום גם הרבנים מדריכים בכיוון הזה, גם אגף הרווחה בעיריית בני ברק שעושה מלאכת קודש.
נאדיה חילו: אין לגבי העניין הזה ויכוח.
נאדיה חילו: יש הרבה ויכוחים, יש לי ויכוחים עם העירייה על כל מיני נושאים, על דבר אחד יש קונצנזוס, שאגף הרווחה עושה את עבודתו נאמנה.
נאדיה חילו: האגף הזה באמת עושה מלאכה נאמנה.
נאדיה חילו: אני לא ראיתי את התכנית של אמנון לוי, בסדר.
נאדיה חילו: אגב, לא מתווכחים עם התקשורת.
נאדיה חילו: ממשיכים הלאה.
נאדיה חילו: לא נורא, לא נורא.
נאדיה חילו: תראו את אולמרט, התקשורת תוקפת אותו כל הזמן, הוא לא מתפטר.
ארלט מויאל: אנחנו לא פוליטיקאים, אנחנו עובדים סוציאליים.
ארלט מויאל: : אני לא מצדיק את זה, אני לא ראיתי את זה, אני לא יכול להביע דעה על זה.
ארלט מויאל: יכול להיות שהיו שם חלקים שהם כן נכונים, יכול להיות שלא נכונים, הנושא הוא, גב' מויאל, כמו שאת אמרת כל הזמן, אתם צריכים לעשות את מלאכתכם, להיות שלמים עם מצפונכם שאתם עושים את הדבר הנכון ביותר, עושים את זה במסירות עם הכלים שעומדים לרשותכם ואפילו מעבר לעניין ואני יודע באמת על כאלה באגף הזה שעושים גם מזמנם הפרטי וגם מביתם הפרטי, מה שלא תמיד במחלקות אחרות זה קיים, במחלקה שלכם זה קיים.
ארלט מויאל: אני שמח על הדיון הזה ואני מקווה שהממשלה, או שהיא תוחלף, או שהיא תשנה את דרכה.
ארלט מויאל: תודה רבה.
רות מטות: הייתי רוצה דווקא להתחיל מהתקשורת, כמו שחבר הכנסת גפני סיים, משום שאנחנו ספגנו באמת מכות מאוד קשות לאחרונה בהתמודדות עם התקשורת וכן כתבנו תגובות והגבנו וקיבלנו חזרה תגובות.
רות מטות: בעיניי זו מלחמה עקרה, מלחמה אבודה.
רות מטות: לתקשורת יש את כל היכולת להכפיש, לצלם באמת בצורה נוראית, צילמו עובדת שלנו בהיחבא, למרות שהיא עושה עבודת קודש, שמו את התמונה שלה עם הכפשות מפה עד להודעה חדשה, בלי יכולת שלנו אפילו להגיב לעניין, בלי להודיע לנו שהם הולכים לעשות כזה דבר.
רות מטות: מי שפגע בילדים זה לא אנחנו, אני מוכרחה להגיד.
רות מטות: באיזה שהיא סיטואציה הזויה, הורים פוגעים בילדים שלהם, שמונה ילדים, ילד אחד שוכב עדיין צמח מחוסר הכרה בבית החולים, אגף הרווחה, אני מוכרחה באמת לציין לשבח, ודיבר על זה קודם דר' יצחק קדמן, בניגוד לכל התנגדות אפשרית, הוצאנו ילד שעליו דווח לנו על ידי תושבים שהוא עובר התעללות בתוך המשפחה, כשצי של עורכי דין נכנס לתוך הבית, אנחנו נכנסנו עם משטרה ועמדנו מול התקפה מאוד קשה, כולל טלפון און-ליין ליועצת המשפטית של משרד הרווחה ששאלה 'למה אתם מוציאים צו חירום?
רות מטות: ' אמרתי 'אין לי בעיה, שהעורך דין עם האמא, עם אשתו של עורך הדין, כולם שיבואו לבית החולים, אבל שיגידו שהילד הזה לא מוכה, אז בסדר גמור, נחזיר אותו חזרה, אבל שיבואו קודם כל לבדיקה בבית החולים'.
רות מטות: בזכות הביטחון שלי, בזכות הניסיון שלי.
רות מטות: אדם אחר, אני חושבת, לא היה עומד בפרץ הזה.
רות מטות: ולצערי, אני מצרה על כך שרק ילד אחד הוצאנו, כי רק עליו דווח, והילד השני באותו לילה הגיע למצב של צמח, באותה משפחה עם שמונה ילדים, במשפחה החרדית.
רות מטות: אבל אני מתארת לכם סיטואציה אחת.
רות מטות: מסיטואציה כזאת, שאנחנו מצילים את הילדים ומוציאים אותם, אנחנו נמצאים במצב של להערכתי כבר חודש התקפה אינטנסיבית עלינו בתקשורת, שבגלל שאנחנו עירייה חרדית, אנחנו לוקחים את הילד לפנימייה חרדית, אלף ואחד דברים.
רות מטות: מצלמים אותו בתקשורת, מזיקים לו, לילד, חושפים אותו, מסיתים אותו לכאן ולכאן, הוא נעשה מבולבל, הוא כבר לא יודע עם מי הולך, עם האבא, איתנו, עם הדוד, לאיזה כיוון?
רות מטות: חוקרים אותו חקירת ילדים בתקשורת.
רות מטות: פשוט לא יאומן הדברים שגורמים, כשבשורה התחתונה הילד הזה מזוהה על ידי ילדים אחרים.
רות מטות: הוצאנו אותו מירושלים, למקום שייטיב איתו, והוא נכנס למצוקה נפשית כל כך קשה.
רות מטות: אני מתארת פה סיטואציה כפולה, גם העובדים שלנו, שבאמת אנחנו עובדים סביב המשפחה הזו ימים ולילות, מרגישים מאוימים.
רות מטות: העובדת באותו הלילה, כשאני הוצאתי אותה למשפחה הזאת, אמרה לי בטלפון 'רותי, אני פוחדת שאחר כך התקשורת תעשה לי חגיגה, אם אנחנו טועים'.
רות מטות: אמרתי לה 'הלוואי ואנחנו טועים והילד הזה באמת לא עבר התעללות', אבל תבינו שזה בלתי אפשרי לעמוד מול תקשורת צולבת כזו וזה משפיע בוודאי ובוודאי על בית המשפט.
רות מטות: המשפחה הזאת נמצאים עם סוללה של שלושה עורכי דין מולנו, ואיתנו אף עורך דין.
יהודה סקר: למה אין לכם עורך דין?
רותי מטות: דיברה על זה קודם גב' חנה סלוצקי, אתה נכנסת עכשיו.
נאדיה חילו: היא בדיוק התייחסה לזה לפני כמה דקות.
רותי מטות: אני רוצה רק להתייחס לעניין של עבודה מול חרדים.
רותי מטות: אנחנו בעיריית ירושלים עובדים מול ועדת רבנים.
רותי מטות: יש הרבה מאוד חצרות, זה מאוד מאוד לא פשוט ובירושלים בפרט יש הרבה מאוד חצרות והרבה מאוד רבנים פוסקים, יש לנו ועדת רבנים שמתווכת בינינו לבין המגזר החרדי.
רותי מטות: אני חושבת שאנחנו עשינו עבודה מאוד מאוד מקיפה, יסודית ורצינית עם ועדת הרבנים שמתווכת בינינו.
רותי מטות: אנחנו סביב זה מגלים, חושפים הרבה מאוד משפחות ומקבלים את התמיכה של האוכלוסייה החרדית.
רותי מטות: זה עדיין, להערכתי, קצה קצהו של הקרחון, יש בוודאי עוד משפחות רבות מאוד שלא מדווחות.
ז'יזל קול: אני פקידת סעד מעיריית תל אביב.
ז'יזל קול: אני חושבת שהעמיתות שלי פה התייחסו כמעט לכל הנקודות, אבל אני כן רוצה להתייחס לנקודה של דר' קדמן על התקשורת דווקא וההשלכות שלה עלינו, עובדי השדה ועל רפיון הידיים שאנחנו חשים.
ז'יזל קול: חשוב לי להעלות את הקול הזה.
ז'יזל קול: עובדות לא רוצות להיכנס לתפקיד של פקידי סעד לחוק נוער, גם בגלל המעמסה שדיברה עליה גב' חנה סלוצקי וגם בגלל ההתמודדות המאוד מאוד קשה בשטח.
ז'יזל קול: בניגוד לאיזה שהם קולות ששמעתי פה, זה נכון שרוב התקנים שקיבלו לא ילכו לפקידי סעד לחוק נוער ואני שמחה על כך, אני חושבת שאנחנו צריכים גם הרבה עובדים סוציאליים והרבה עובדי שדה ואני חושבת שאם יהיו לנו עובדי שדה, עובדים סוציאליים ועובדי משפחות מיומנים, אנחנו נוכל לצמצם אולי את העבודה שלנו ואת המעורבות שלנו, כי להם יש את עבודת המניעה.
ז'יזל קול: מה שקורה בתקשורת גם בהחלט משפיע על ההליכים לבית המשפט, ולא רק שעומדת סוללה של עורכי דין מאוד מיומנת, גם כשעומדים עורכי דין מאוד זוטרים מהסיוע המשפטי, ההליכים בבית המשפט, גם אם בסופו של דבר אנחנו מקבלים החלטות, הם מאוד ממושכים.
ז'יזל קול: אני פקידת סעד כבר הרבה שנים, אבל יותר ויותר אנחנו נכנסים להליכי הוכחות, מה שלא היה לי בעבר וזה גם פוגע באפיון של בית המשפט לנוער, שבעבר כל הליכי הראיות בו היו שונים, אנחנו היום נדרשים להרבה מיומנויות משפטיות שאין לנו, שכל תהליך ההכשרה שלנו לא כולל.
שוש צימרמן: גם מבחינתנו יש שינוי מאוד משמעותי במודעות ובנכונות להיחשף לנושא הזה ולהתוות נכון לפי התפיסות של האוכלוסייה החרדית.
שוש צימרמן: בשנתיים האחרונות אנחנו הכשרנו את כל היועצים החינוכיים במגזר החרדי, וכל הזמן מספרם עולה, בקורס ארוך טווח בנושא.
שוש צימרמן: בבני ברק וגם במודיעין עילית יש ועדה בין משרדית שמתאמת בין כל הגורמים בקהילה ויש ביחידה למניעת התעללות מזה שנתיים שני מדריכים חרדים ארציים, אז גם מבחינה זאת אני רואה שינוי גדול.
שוש צימרמן: כמובן שזה לא סוף הדרך, אבל צריך גם להגיד על הדברים שכן קורים.
יצחק קדמן: אני רוצה רק שלא נצא מפה עם מסקנה שכל המערכות מתפקדות והכל בסדר וכמו שלפעמים עושים, המסקנה היחידה שנשארת שהתקשורת אשמה.
יצחק קדמן: אני לא מייצג פה את התקשורת, אבל אסור שנעשה לתקשורת מה שהתקשורת עושה לפקידי הסעד.
יצחק קדמן: יש גורמים אחראים בתקשורת, יש תקשורת שעוזרת רבות לשירותי הרווחה לחשוף בעיות קשות מאוד שבלי התקשורת לא היו עולות על סדר היום הציבורי, לא רק ייעוץ משפטי חסר לעובדים סוציאליים בשטח, חסר להם גם ייעוץ תקשורתי.
יצחק קדמן: חלק מהבעיות נוצר מזה שלעובדים סוציאליים אין מושג איך לעבוד עם התקשורת.
יצחק קדמן: זה לא יעזור, התקשורת נמצאת פה ואם נעצום את העיניים היא לא תיעלם, ולפעמים יש לה תפקידים מאוד חשובים.
יצחק קדמן: היה ראוי מאוד שבשירותי הרווחה יקדישו גם מחשבה, גם כח אדם וגם תשומת לב לדרך שבה הם עובדים מול התקשורת.
יצחק קדמן: הרבה מאוד מאי ההבנות, לא כולן, אבל הרבה מאוד היה נפתר לו היתה לאנשים מיומנות כיצד לעבוד עם התקשורת.
יצחק קדמן: להגיד כל פעם, 'מפאת הסודיות, אינני יכול למסור תגובה', כפי שהרבה פעמים דוברים עושים, הוא דבר לא נכון.
יצחק קדמן: אני לא מציע לאף אחד לוותר על הסודיות, אני לא מציע לאף אחד לוותר על הפרטיות של הלקוחות שלו, אבל צריך גם את המיומנות לעבוד עם התקשורת ולא רק לצעוק 'הם רעים', כך אנחנו לא נקדם שום דבר.
נאדיה חילו: לפני שאני מסכמת, אני חושבת שמה שקרה במהלך השנים, בכלל בשירותי הרווחה, ואני לא יודעת אם גב' חנה סלוצקי תסכים איתי, הרקע שלי הוא גם משם, יש הרבה התפתחות לשיטות טיפול חדשניות, לטכניקות, התפתחות מאוד חיובית, מה שלא היה פעם.
נאדיה חילו: מה שבפנים ומקצועי וכלים מקצועיים והתמודדות ומערכים שונים של שיטות טיפול והתאמות וסלקציות והכל, אבל החלק של החיבורים כמו הדוברות, החלק של להוציא החוצה, השיווק, הייעוץ המשפטי, כלומר יש שוני מסוים במציאות בכלל בחוץ ומבפנים היתה התפתחות אבל החלק הזה של החיבור וההתאמה עם מערכות נוספות, לדעתי, פחות התפתח, ואין מה לעשות, היום, בעידן תקשורת מאוד מאוד חושפנית, בעייתית, צריך לחשוב.
נאדיה חילו: אני לא הייתי מציעה לתת כלים מקצועיים תקשורתיים, אולי צריך לחשוב על שילוב אנשי מקצוע ספציפיים בתוך מערכים מקצועיים, כדי שייתנו את המענים ואת החיבורים.
נאדיה חילו: אי אפשר לאמן את כל פקידי הסעד, כמו הייעוץ המשפטי, אי אפשר לאמן את פקידי הסעד שיהיו גם יועצים משפטיים, אבל להעמיד לרשותם את הכלים האלה.
חנה סלוצקי: אני רוצה רק להעיר שדובר המשרד שלנו באמת מסיים את תפקידו עכשיו.
חנה סלוצקי: יצחק קדמן: אני לא התכוונתי לשום פרסונה.
חנה סלוצקי: היום כל ארגון של שניים וחצי אנשים, יש לו יועץ תקשורת.
חנה סלוצקי: אני חושבת, אישית, שעם תקשורת כמו של היום, אסרטיבית כזאת ומאוד חמורה ומחפשת סיפורים ולא לעומק האמת, צריך להיות מערך, זה לא מספיק דובר של משרד.
נאדיה חילו: ואני רוצה להתחיל, ולא במקרה, שהוועדה משבחת את העובדים הסוציאליים ואת עבודתם המאוד נאמנה ואת פקידי הסעד שעובדים הרבה פעמים בתנאים מאוד קשים ובמחסור בכלים ובכח אדם.
נאדיה חילו: אני חוזרת על זה מדי פעם ואני חושבת שצריך לציין את זה.
נאדיה חילו: אני חושבת שגם המשטרה, בתחום הנוער, ואני גם מגיעה מהתחום הזה של קצינת מבחן וחוקרת ילדים, בהחלט עברתם כברת דרך מאוד ארוכה בנושא של חיפוש כלים והתאמת המערך שלכם והכנסת אלמנטים גם טיפוליים בנוסף לאלמנטים של אכיפה והתפקיד העיקרי וגם בזה אני רוצה לשבח.
נאדיה חילו: הפנייה שלנו היא גם לשר יצחק הרצוג, שר הרווחה והשירותים החברתיים, בקריאה לתגבר את כח האדם של פקידי הסעד לחוק נוער.
נאדיה חילו: אנחנו ממליצים שלשירותי הרווחה המקומיים יהיה גם ייעוץ, לתגבר את הייעוץ המשפטי ושיהיה להם ייעוץ משפטי זמין.
נאדיה חילו: אני פונה לייעוץ המשפטי, דרכך, גב' סלוצקי, בבקשה להיות יותר מודעים ולפעול, להגיש גם ערעורים על החלטות של בתי משפט, כמו הדוגמה של הילד שציינת עכשיו, בהחלט לבחון ולהיות עם יד על הדופק ועם מודעות יתר להגשת ערעורים על החלטות בית המשפט לנוער במקרים שאנשי המקצוע בעצם טוענים שיש סיכון לקטין.
נאדיה חילו: זה גם קשור להחלטה קודמת, כי כדי להגיש ערעור, גם צריך מערך של אנשי מקצוע.
נאדיה חילו: אנחנו קוראים לשני הצדדים, לשפר את התקשורת בין המשטרה לשירותי הרווחה בכל הקשור לילדים בסיכון.
נאדיה חילו: אני מודעת לזה שמתקיים דיאלוג מתמיד, אבל אנחנו בהחלט חושבים שצריך להגביר את המאמצים לתקשורת וגם לקבוע דפוסים מובְנים לתקשורת, זה הרבה מאוד מקל ומביא לביצוע המחויבות בצורה יותר ברורה.
נאדיה חילו: אנחנו מבקשים מהמשטרה, לגבי הנוהל שאתם עכשיו עובדים עליו, ותוך פרק זמן שאני לא רוצה לציין אותו, אלא אם תגיד לי חודש-חודשיים, גם לקבל את הנוהל הזה בוועדה ואנחנו גם מבקשים להפיץ את הנוהל החדש לכל מערכות הרווחה ואולי גם לקיים בעניין הזה---
אלון גרוסמן: גברתי מתכוונת במידה ויהיה שינוי, אז בוודאי, אנחנו נעדכן.
נאדיה חילו: ברור, עם המיקוד המאוד ברור לגבי הגשת תלונה של ילדים.
נאדיה חילו: אתה ציינת שישנה חשיבה, אבל אולי גם לחשוב איך להבנות משהו ספציפי וסלקטיבי, אני לא רוצה להגיד בתוך מחלקת הנוער או מחלק הנוער, כי אלה החלטות פנימיות שלכם, אבל בהחלט לחשוב על מערך פנימי מאוד מוגדר, מאוד ברור שכל הגורמים יידעו שזה המערך ואנחנו בעניין הזה פונים לשר דיכטר ומבקשים שבעת שיוגשו המלצות, גם לתת חשיבה על תגבור כח אדם ייחודי למשימה הזאת.
נאדיה חילו: אני רוצה להודות לכל המשתתפים והמשתתפות על הדיון ואני נועלת את הישיבה.
מיכאל מלכיאור: יש לנו עכשיו להעביר חוק קטן, פשוט, חשוב בקריאה שנייה ושלישית.
מיכאל מלכיאור: אני רק רוצה להזכיר את ההיסטוריה.
מיכאל מלכיאור: אני הצעתי את החוק הזה לפני המון זמן, בכנסת הקודמת, ב-3.5.2004.
מיכאל מלכיאור: עברו למעלה מארבע שנים.
מיכאל מלכיאור: יש דברים שהם כמו לידת תינוק.
מיכאל מלכיאור: עכשיו מה שיותר חשוב אנחנו העברנו את זה במליאה בתמיכת הממשלה כמובן ברציפות, אחרי שהעברנו את זה בסוף הכנסת הקודמת בקריאה ראשונה.
מיכאל מלכיאור: אנחנו לא רוצים שזה יקרה עוד פעם כי זה גם אי אפשר.
מיכאל מלכיאור: אין דבר כזה שנקרא רציפות של עוד כנסת.
מיכאל מלכיאור: אם הוא לא עובר עכשיו אז אנחנו מאבדים אותו.
מיכאל מלכיאור: אני עשיתי הסכם לפני למעלה משנה בתיווך של מי שהיתה אז יושבת ראש ועדת זכויות הילד שלי יחימוביץ, עשיתי הסכם שאני מקפיא את הטיפול בחוק שהוא חוק של ועדה לקריאה שנייה ושלישית אחרי שקיבלנו את הסכמת הממשלה לרציפות, אז אני מקפיא את זה.
מיכאל מלכיאור: ניתן לזה לעבוד כניסוי למשך שנה ואז אחרי השנה אנחנו מביאים את זה לקריאה שנייה ושלישית.
מיכאל מלכיאור: אני עמדתי בצד שלי בהסכם וגם האוצר ומשרד הרווחה גם כן, כולם עמדו במה שהם התחייבו ובאמת הפעילו את זה במשך שנה.
מיכאל מלכיאור: אני קיבלתי דיווח במשך השנה הרבה פעמים וגם הפורום שעובד עם מעונות היום השיקומיים ובאמת היה רצון טוב של כולם שהדבר הזה יצליח ואני באמת מברך על כך.
מיכאל מלכיאור: ועכשיו עבר הזמן ואנחנו פשוט רוצים להשלים את העבודה כדי שנסגור את המעגל ונקבל את החוק בקריאה שנייה ושלישית, ואני שוב מזכיר שאם הוא לא עובר עכשיו בשבוע הבא, שנייה ושלישית אז בכלל החוק הוא נפל.
מיכאל מלכיאור: אי אפשר יהיה יותר להפעיל את החוק הזה.
מיכאל מלכיאור: אז לכן הנחיצות בישיבה הזאת היום.
מיכאל מלכיאור: אני שמח שאחרי דחייה קטנה שביקשו במשרד הרווחה אנחנו מתכנסים ונעבור על החוק ואם אין איזה הערות של הפרטים פה אז נעביר את זה בהצבעה בקריאה שנייה ושלישית ובשבוע הבא נעביר את זה במליאה.
מיכאל מלכיאור: יש איזה הערות לפני שאנחנו מתחילים.
אנואר חליף: אני אנואר חליף נציג משרד האוצר.
אנואר חליף: לגבי החלטת ועדת שרים בעניין להחיל דין רציפות על הצעת החוק בכפוף לסיכום בין חבר הכנסת המציע לבין נציג משרד האוצר.
אנואר חליף: אנחנו לא מכירים סיכום כזה.
אנואר חליף: ועדיין הנוסח הזה לא תואם איתנו ויש לנו בעיה תקציבית איתו.
אנואר חליף: הוא מחייב מציאת מקור תקציבי.
אנואר חליף: זה עולה כמעט 35 מיליון שקל.
אנואר חליף: ונציג קופת חולים כללית יכול לפרט בדיוק מה שהוסבר לנו כששאלנו מה העלות התקציבית ואם זה לא עושה איזשהו נזק תקציבי לקופות.
אנואר חליף: ומתברר שזה כן.
אנואר חליף: והבנתי גם ממשרד הרווחה שזה עולה כסף.
מיכאל מלכיאור: אתה חשבת שזה לא עולה כסף?
מיכאל מלכיאור: בשביל מה הגעתי לכל הסיכומים עם האוצר אם זה לא עולה כסף?
מיכאל מלכיאור: אף אחד לא הציע שזה עולה 35 מיליון שקל אבל נשמח אם אתם תקציבו לעניין 35 מיליון שקל.
אנואר חליף: זהו צריך שיהיה מקור.
מיכאל מלכיאור: המקור.
מיכאל מלכיאור: מה זה המקור.
מיכאל מלכיאור: מי הפעיל את זה השנה?
מיכאל מלכיאור: מאיפה הגיע הכסף השנה?
מיכאל מלכיאור: כמה זה עלה השנה ההפעלה של התוספת של מאה עשרים ילדים?
אנואר חליף: אבל זה יותר ממאה עשרים מכסות ממה שהבנתי.
מיכאל מלכיאור: תפסת מרובה לא תפסת.
מיכאל מלכיאור: אנחנו לא רוצים לתת יותר בשלב הזה, יכול להיות שנחוקק עוד חוקים בעתיד, אנחנו לא רוצים לעשות יותר ממה שהוסכם עם האוצר במשרד הרווחה.
מיכאל מלכיאור: אז אם יש משהו בניסוח פה, אנחנו בכוונה הנחנו סעיף פה כדי לענות על הבעייתיות שיכולה להיות פה.
מיכאל מלכיאור: אז שמנו סעיף 6.
מיכאל מלכיאור: בסעיף 6 יש קביעה שמנהל אגף השיקום במשרד הרווחה או מי שהסמיכו לכך וגם מנהל מחלקת התפתחות הילד במשרד הבריאות הם אלו שבעצם קובעים את הגזרה של כמה רחב רוצים לתת את החוק הזה.
מיכאל מלכיאור: אז נכון שבפרשנות מאוד מרחיבה הם יכולים להרחיב את זה עד כדי סכום כפי שאתה אמרת.
מיכאל מלכיאור: אבל זה ברור לגמרי שמשרד האוצר יגיד למשרד הרווחה שאנחנו לא מאפשרים לכם להרחיב את זה מעבר למה שהוסכם ולכן אנחנו לקחנו את הסעיף המקביל לזה, אם אתם רוצים לשנות משהו בניסוח אני מוכן לדבר על זה.
אנואר חליף: אם אנחנו כבר מדברים על ניסוח אני חושב שהצעת החוק עכשיו היא מגדילה את מספר המכסות מעל 120 וזה מה שהבנתי מאנשי המקצוע.
אנואר חליף: אין לי יכולת לחשב את זה.
מיכאל מלכיאור: אז בוא נעבוד על הניסוח.
מיכאל מלכיאור: נראה אם יש ניסוח שיותר מרחיב ממה שאנחנו התכוונו, ממה שהוסכם בינינו, אני אתכם.
יוסי בראל: אני ד"ר בראל משירותי בריאות כללית ואני רוצה להתייחס באופן כללי להצעה.
יוסי בראל: אני אגיד שני דברים.