GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנא סוייד: לעלות מספר גרמים וזה גובה של מספר מטרים, כל נפילה, כל טעות זה בעצם יכול לעלות בחיים, אני חושב שעניין התשתיות זה עניין חשוב מאוד, גם בבית, גם בחצר ואני לא אשכח גם ברשות הרבים, ברשות הציבור, אני מכיר מקרים שבהם ילדים נדרסו על ידי משאיות כיוון שאין מדרכה בישוב, כלומר התשתיות, ואני גם מדבר על בורות מים ומהמורות שהרשות המקומית לא מצליחה לגדר או להעמיד שם תמרורים או כל מיני והיד נטויה בספירה של המקרים האלה, אני חושב שתשתיות וגם חינוך וגם התשתיות לא מגיעות בחינוך, פה אנחנו מדברים באמת על הקצאת משאבים, על כסף, בלי כסף אי אפשר, אנחנו נדבר כאן דברים יפים ונהייה נחמדים וכל אחד יוסיף איזו פיסת אינפורמציה ונצא מרוצים, אבל בסופו של דבר אם אנחנו לא משקיעים את הכספים ואת המשאבים שום דבר לא יקרה באופן משמעותי ומהותי, לכן העניין של תשתיות גם ברשות הפרט וגם ברשות הרבים.
חנא סוייד: האכיפה, החלק השלישי – אם מחנכים ואם מספקים תשתיות, ואנשים לא נשמעים ולא מושגות תוצאות, יש מקום לאכיפה גם, זאת אומרת שגם צריך לאכוף את הכללים, או את הנורמות גם על הרשויות המקומיות על האחריות, גם ברשות הפרט וגם ברשות הרבים, וכל זוג הורים שיודע, שבעצם יודע שיש מפגע בטיחותי, אמרתי למשל מדרגות ללא מעקה, הוא צריך להיענש על זה כי אחרת אנחנו לא נתקדם עם החינוך, ניתן לו חינוך אבל אם אנחנו לא נאכוף את החוק והנורמות אנחנו בסופו של דבר נמשיך לחיות עם אותה תופעה.
חנא סוייד: אנחנו צריכם באמת input בדיון הזה לפעולות ממוקדות גם אם לא ימחקו את כל התופעה אבל הם ישנו במידה מסוימת.
נאדיה חילו: תודה רבה, אני עוברת לנאסים עאסי, ממונה ארצי, הוצגה התכנית, אני בכל פעם מנחה, אני רוצה להתקדם להמלצות ולראיה עתידית למיגור התופעה.
נאסים עאסי: ראשית אני רוצה להודות לכל הנוכחים, לחברת הכנסת יושבת ראש הוועדה על היוזמה המבורכת הזאת, הגיע הזמן לדון באחד הנושאים היותר חשובים במדינת ישראל ובחברה הערבית וזה תרבות ילדים, אתם ראיתם, יש לכם את הנתונים אצלכם, אני לא אלאה אתכם ואדבר על נתונים כי הנתונים נמצאים וניתן לקרוא אותם.
נאסים עאסי: מהנתונים האחרונים ניתן להגיד ולהצהיר שהילדים בחברה הערבית הם ילדים בסיכון, אנחנו שומעים הרבה מאוד מילים על ילדים בסיכון אבל בהגדרה של היפגעות ילדים, כל ילד בחברה הערבית הוא ילד בסיכון, בגלל כל הנתונים אנחנו מדברים על שיעור גבוה בפגיעות ילדים ותמותת ילדים, אנחנו מדברים על היחס, הילדים הערביים מהווים כ- 25% והשאר 75%, במות מהווים 41% ממוות ילדים כי רוב התאונות קורות בחברה הערבית, 38% מהאשפוזים הם בחברה הערבית.
נאסים עאסי: כמובן שצריך להדגיש שמאחורי המספרים האלה, אנחנו מדברים הרבה על מספרים ושמעתי שמדברים הרבה על כך, מאחורי המספרים האלה יש כמובן ילדים, יש הרבה משפחות, הזמנתי את אחת הבנות שנפגעה באחת הפגיעות הכי קשות והיא נמצאת ויושבת כאן והיא רוצה לשתף אתכם במה שהיא חוותה, חווה וזה הזמן לבקש דקה לתת לילדה.
קריאה: ילד בן 4 מהנגב נהרג מפגיעת משאית.
נאסים עאסי: לצערנו התאונות קורות וקוראים על הנתונים והתאונות האלה בכל עיתון ובכל מקום, השאלה שצריכים לשאול את עצמנו האם אנחנו עושים די בשביל למנוע את הדברים, אנחנו יודעים ש- 95% מהתאונות ניתן למנוע אותן, אני שוב, אני הבאתי בחורה שחוותה תאונה מאוד קשה לפני כ- 15 שנה, אולי אני אתן לה להגיד מספר מילים ולספר על החוויה שעברה, כאן אני רוצה לבקש רשות מיושבת הראש אם ניתן לאפשר לבחורה בשם שאקרה שהיא כאן ואז אני אסכם בכמה מילים.
שאקרה: שלום לכם אני שאקרה, כשהייתי בת שנתיים חוויתי תאונה קשה, סבלתי ממנה ועד היום אני סובלת, אני מאמינה שאם היתה מודעות די מספיקה לכל הדברים לסכנות ולתאונות היה אפשר היה למנוע תאונות כאלה, אני מודה לכל מי שתורם למען יצירת חברה בטוחה ועולם בטוח לילדים ובראשם ארגון "בטרם".
מיכל חמו לוטם: שאקרה היתה ילדה בת שנתיים, היא שיחקה באמבטיה, ההורים החזיקו באמבטיה, כמו הרבה משפחות, סודה קאוסטית שזה חומר שפותח סתימות, זה בסיס מאוד חזק, והיא חשבה כמו כל תינוק שזה ממתקים והיא הכניסה את זה לפה.
נאדיה חילו: יש לנו עכשיו עוד תינוק שבלע והוא נאבק עכשיו על חייו.
נאסים עאסי: אני מסכם בשתי מילים, אני רוצה לומר שאנחנו מדברים על מגיפה, אנחנו מדברים על תופעה שניתן למנוע אותה, אנחנו מדברים על כ- 170 ילדים שמתים כל שנה, אנחנו מדברים על כל יומיים שמת ילד, אני לא רוצה להלאות אתכם בנתונים, הנתונים נמצאים אצלכם, אל לנו לשבת בידיים, אנחנו יודעים שיש הרבה שותפים, אני אסכם ואקרא לשותפים שלנו שנחזק ידיים ונמשיך לעבוד יחד כי יש הרבה שותפים להצלחה ולדרך הזאת.
נאסים עאסי: אני חושב שכמו שבמדינות עולם מפותח, גם בישראל נדרשת תכנית פעולה ארצית כעקרון, אנחנו מדברים על תכנית פעולה רב מערכתית שצריכה להיכנס לכל משרדי הממשלה, צריך לשלב אסטרטגיות מנהליות, אנחנו מדברים על שילוב תשתיות, קידום חינוך.
נאדיה חילו: זה כבר נאמר ואנחנו נגיע לזה גם בהמלצות, אני רוצה להודות לך בשלב הזה ואני רוצה לעבור לנציג בטיחות בדרכים, יש שני נרשמים ואתם תחליטו, יש את מופיד מרעי ואת יוסף אבו מוך, נציג אחד מפאת קוצר הזמן.
30816: אני מנהל אגף מגזרי ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים, אני רוצה להציג בקצרה את מה שאנחנו עושים, גברתי יושבת הראש של הוועדה, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ראתה את הנתונים שהוצגו כאן, הוצגו הנתונים והוחלט על תכנית חירום על ידי המנהל הכללי של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, יאיר דורי וגם שר התחבורה שאול מופז, מלבד התקציב השוטף שעובר לרשויות המקומיות בתקציב של מע"צ (הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים), הוחלט לתקצב את המגזר הלא יהודי בתקציב יחודי של 22 מיליון שקל לטובת תכנית חירום שמתבצעת כרגע, כלומר השנה התחילה התכנית הזאת, מתוך 22 מיליון שקל הפננו 18 מיליון שקל לשיפור התשתיות, לא כולל התשתיות של מע"צ, אני מדבר שיפור התשתיות ואני אתייחס לאיזה תשתיות, ועוד 4 מיליון לגורם האנושי.
30816: בהיבט התשתיות יצאה לדרך תכנית "בטרם", אנחנו עובדים איתם בצמוד, תכנית שמקיפה את כל המגזר הערבי, את כולם, חולק להם תקציב, זה כולל בניית מדרכות, סימון מעברי חציה, הצבת תמרורי תנועה, חניה ותנועה בסביבות בתי ספר וזה הדגש, בעיקר איפה שהילדים נמצאים בתחומי הרשויות כדי לאפשר תנועה בטוחה להולכי הרגל ובעיקר לילדים.
30816: בתחום הגורם האנושי.
נאדיה חילו: אני רוצה לשאול לגבי התשתיות, לפני שאתה עובר, האם חלק מהתכנית כשאנחנו מדברים על תשתיות זה הקמת מתקנים או שיפוץ מתקנים של משחקים שכמעט אינם קיימים אבל אם קיימים לשפץ אותם, כי הוכח ואיני יודעת אם מישהו הזכיר את זה במחקר, שחלק מבילוי זמן הפנוי של הילדים או אי מילוי זמן פנוי באופן נאות עם מתקנים, זה אחד הגורמים המאוד רלוונטיים המביאים לפגיעות בילדים.
30816: תכנית שיפור התשתיות מתמקדת איפה שיש ריכוז הולכי רגל וילדים, זה בתי ספר, באזור השווקים או במרכזי הישובים או הכפרים, איפה שיש ילדים וריכוז הולכי רגל השיפור מתבצע שם על ידי תמרור, צביעת מעקות, בטיחות ביציאה מבתי ספר שלא כולם ירוצו לכביש וכן הלאה.
נאדיה חילו: אבל לגבי מתקנים, משחקים?
30816: אני לא יודע למה את מתכוונת, אם זה גני ילדים אז כן.
נאדיה חילו: בזמנו בתכנית הם תרמו לזה, ציבוריים.
30816: גני ילדים כן, אם יש משחקי ילדים במקומות אחרים זה שייך לרשות המקומית.
30816: בתחום הגורם האנושי מה שנקרא, המודעות ושיפור המודעות של האנשים, תושבים, אנחנו עורכים מבצעי הסברה להורים, מציבים שילוט חוצות, הפצת עלוני הסברה גם להורים וגם לילדים באמצעות מערכת החינוך, אני אדבר גם על החיבור שלנו עם מערכת החינוך, מתבצעת הכשרה של אחיות בקופות חלב בנושא בטיחות בדרכים בהתקני ריסון לילדים שזו בעיה קשה גם במגזר הלא היהודי, והן הופכות להיות סוכנות השינוי שלנו מול האוכלוסיה.
30816: בסופו של דבר אנחנו רוצים להגיע לכל ילד ולכל הורה ולכל אימא.
ג'מאל זחאלקה: כשאתה אומר הלא יהודי אתה מתכוון למגזר הערבי.
30816: כללי, יש גם צ'רקסים שאינם ערבים, אני מדבר באופן כללי.
30816: ג'מאל זחאלקה תודה שאתה מסביר לי.
30816: אני רציתי לדעת אם ההגדרה שלי היא לא יהודי.
נאדיה חילו: אני מבקשת לשאול אותך, אמרת 22 מיליון, לפי ההערכה שלך כדי לכסות בצורה טובה את הצרכים הקיימים, הסכום הזה מכסה איזה חלק?
נאדיה חילו: כמובן הערכה, וכמה דרוש כדי לכסות את הנושא הזה כמעט מלאה בהתחשב בצרכים של האוכלוסיה הערבית.
30816: ברשותך אני רוצה לסיים את מה שאנחנו עושים ומה בתכנית הלאה, אנחנו עושים כפי שאמרתי כנסים והכשרות של אמהות, עשינו בנצרת כנס שהגיעו לשם כ- 1,000 אמהות, דיברנו רק על בטיחות עם האמהות, וזה הולך להיות כמובן בכל המגזרים, גם במגזר הערבי, גם בתוכו יש מגזרים, ההגדרה היא מגזרית אבל תוך המגזר יש הגדרה של אזורים, למשל בדרום איפה שנמצאת האוכלוסיה הבדואית יש לנו תאונות יותר מאשר בצפון, וכן הלאה, את כל זה אנחנו לוקחים בחשבון.
30816: אנחנו עושים פעילות משותפת עם משרד החינוך, יוסף אבו מוך נמצא פה, בכל בתי הספר, אנחנו מתקציבים להם תקציבים, ומקציבים שעות לימוד לבטיחות, הולכים לעשות אפילו בגרות בנושא של בטיחות בתנועה בבתי הספר וזה בתאום עם משרד החינוך, אנחנו עושים כנסים לאנשי דת, לקחנו את אנשי הדת כולם, אגב כמרים, שייכים, איממים והם הופכים להיות גורם מטיף, אני הייתי בהרצאה של איממים בנושא בטיחות בתנועה של נשים עם הילדים שלהם, זה היה תענוג לשמוע אותו, איך הוא מטיף והמסר פשוט עובר בנושא הזה' גם מפיקים חומר כתוב בערבית, לסיכומו של דבר יש תכנית רב שנתית שהיא לא יורדת מהתכנית הזאת, אנחנו מתכוונים בשנה הבאה לצאת במבצע חירום נוסף עם תקציב בנוסף לתקציב השוטף, כך שהתכנית הרב שנתית מקיפה גם את המגזר הלא יהודי בנושא בטיחות בדרכים.
יוסף אבו-מוך: אני ממשרד החינוך, אני מפקח על מה שנקרא חינוך ובטיחות בדרכים במגזר הערבי, משרד החינוך רואה את הנושא הזה, נושא בעדיפות ראשונה, נושא שעוסק בהפנמת דפוסי התנהגות נכונים והתכניות לימודים שבהם אנחנו מכשירים מורים ועובדי הוראה מהגן ועד לסמינר, הכשרת רכזי בטיחות בית ספרית בכל בית ספר, יש לנו כמעט ב- 80% מבתי הספר במגזר הלא היהודי רכזים שקיבלו הכשרה ומופקדים על הנושא.
נאדיה חילו: כמה מכלל בתי הספר מכסה התכנית?
נאדיה חילו: התכנית שהצגת, מה גודל האוכלוסיה המכוסה היום בתכניות שהצגת.
יוסף אבו-מוך: באחוזים כמעט 60%, 65% וזה כל שנה מתאסף לא נעצרות, בכל שנה יש לנו מחזור של גננות ושל רכזים ועכשיו מורים בתכניות אחרות, אם זה בתכניות לכיתות ה', משמרות הזהב, חינוך תעבורה בכיתות יא', ויש לנו תכניות שהן בשיתוף של מבצעי הסברה ושיתוף עם הרשות הלאומית, שזה יחד עם משטרת ישראל, הנושא הזה מורכב מאכיפה, הסברה, וחינוך, שלושת הגופים יחד מנסים לשנות את המצב הקיים למצב יותר טוב.
נאדיה חילו: השאלה הנוספת שלי כדי להתקדם, בימים האלה אני יודעת שמשרדים יושבים ומגבשים את התכניות לקראת שנת התקציב הבאה, והאם בשנת התקציב הבאה ישנן תכניות להרחבה מ- 60% או תקציבית או פעולה בתחום הזה, לקראת שנת הלימודים הבאה?
יוסף אבו-מוך: ישנה תכנית שהיא לא רק של משרד החינוך מהתקציב שלו, אלא גם מתקציב משרד התחבורה והרשות הלאומית, אני מקווה שבישיבה שתתנהל, ישנן תכניות אחידות כדי להגדיל ולהרחיב את מספר התכניות, יש תכניות שנבנו למגזר, ויש תכניות שהותאמו גם כן למגזר.
חנא סוייד: יש לך הערכה לתקציב שאתם משקיעים בתכנית הזאת, מבחינת כוח אדם מבחינת כלי עזר, המחשה, מיליון שני מיליון?
יוסף אבו-מוך: אני לא נמצא בישיבות האלה שמתנהלות בענייני תקציבים.
חנא סוייד: כמה אנשים?
יוסף אבו-מוך: במגזר יש לנו כמעט 65% מבתי הספר, לגבי כוח אדם יש לנו מנחים של התכניות, יש לנו כ-25 מנחי תכניות, מנחי בתי ספר, מנחי מורים.
נאדיה חילו: אתם יכולים להוסיף לי בעניין הזה לגבי התכנית של 2009 שנת הלימודים, מבחינת המשרד שלכם והאחריות שלו לתגבור מערך החינוכי, בתחום שאתם מופקדים, אני מדברת על עתידי, אני מתקדמת לקראת שיפור מצב.
30816: עתידי, את יכולה לקבל מאיתנו את התקציב, מה אנחנו מתקציבים את משרד החינוך כללי, כמה הם לוקחים למגזר הערבי.
נאדיה חילו: הוועדה הזאת מייחסת חשיבות מאוד מאוד גדולה לנושא של מסגרות בתי הספר שהם בעצם גם המסגרות שרוב הילדים, אוכלוסיה מאוד רחבה של ילדים צורכת את השירות הזה, מעבר לפגיעות, שכל אחד שנמצא כאן מסכים על התמונה העגומה, על הפעולה שנעשית היום, אתה פה סקרת ופה נסקר, אלו הן פעולות באמת מבורכות ואנחנו רוצים לשאוף ולהוביל למערך כולל, כל אחד בתחום שלו להרחבת הפעילות הזאת, כדי לנסות למגר את התופעה, אני כיושבת ראש הוועדה שואלת את השאלות כדי לתכנן את הפעולות שלי, מה אני יכולה לעשות בעניין, אני יכולה לפנות למשרד האוצר, יכולה לפנות לממשלה למשרדים נוספים ולבקש תוספת תקציב לעניין הזה, לכן אני מנסה לקבל מכם נתונים לגבי תמונה עתידית או תכנון עתידי של שנת הלימודים הבאה 2009, מה גודל המשאבים שיש לכם היום בתכנון?
נאדיה חילו: האם המשאבים מורחבים?
נאדיה חילו: כשאני מדברת על משאבים אני מתייחסת על משאבים, כוח אדם, תכניות פעולה, כל המשאבים, אם יש אני מבקשת לדעת, אם, והכמות שאתם יכולים להגיד אני מבקשת לדעת.
נאדיה חילו: הוא רק ישלים ואתה תענה לי על הנקודה הזאת.
יוסף אבו-מוך: אני רק רציתי להשלים, עם שגופים חיצוניים שעוסקים בקהילה הערבית יש שיתוף פעולה, אם זה "בטרם" או כל מיני גופים, אפשר שיקומו גופים מהמגזר שהם מבינים את הבעיות של המגזר הערבי והם גם יכולים לעזור לשינוי המצב, אפילו לפנות לראשי הרשויות, לעשות תכנית מקיפה כללית לגבי כל מה שקורה.
30816: אנחנו בשמחה נבוא ונוכל להציג לך בהמשך, מתוקצבות שנוגעות למשרד החינוך ובפרט למגזר הערבי, בנוסף הרשות הלאומית הקימה את האגף למגזרים שהוא במיוחד יטפל באוכלוסיות שבהן יש סיכון גבוה, יש תכניות ובשמחה נבוא ונציג לכם אותן.
חנא סוייד: איזה עוד מגזרים?
חנא סוייד: אתה אומר מחלקת מגזרים.
30816: זו לא מחלקה, זה אגף מגזרים, זה המגזר הלא יהודי, המגזר החרדי, על כל זה אני אחראי, המגזר החקלאי, קשישים, עולים חדשים והמגזר הלא יהודי הוא חלק מהמגזרים שאני מדבר עליהם.
30816: היהודי והערבי זה בתוך המגזרי, הכל כלול.
נאדיה חילו: הגברת עירית לבנה, ממונה על החינוך לבריאות, רותם זהבי ממונה לבטיחות, תחליטו מי מכם בבקשה.
רותם זהבי: אני מנהל בטיחות ארצי במשרד החינוך, אני אומר שהנושא הזה הוא בהחלט מדאיג מאוד וחייב להיות על סדר היום, הפערים הם עצומים, מבחינת נתונים של נפגעים אנחנו אוספים את התאונות שיש במערכת, אנחנו לא יכולים להצביע על פערים מהותיים לבין המגזר היהודי לערבי בהיבט של התאונות, אבל כשאנחנו חוקרים אירועים לעומק, כאשר מבצעים וממנים וועדות בדיקה שבודקות אירועים קריטיים כמו האירוע שהיה בשבת או האירוע שהיה לפני שבוע ומשהו שנהרג ילד בקלנסוואה מסל שנפל והרג אותו, אנחנו מוצאים בעיות אקוטיות שקשורות לתפקוד הרשויות בנושא של אחזקה, טיפול בליקויים ומפגעים וכדומה, ואז השאלה שנשאלת כלפינו כלפי המשרד, איך אנחנו מסייעים להם, את זה את שואלת, איך מסייעים כדי לסגור את הפער הזה וכדומה.
ג'מאל זחאלקה: השאלה אליכם איך אתם מאפשרים לימודים בבתי ספר לא בטיחותיים?
ג'מאל זחאלקה: הרוב המכריע של בתי הספר הערביים אינם בטיחותיים, הם לא עומדים בסטנדרטים של הבטיחות.
נאדיה חילו: אני רוצה לחדד את השאלה, כל אחד יש לו את האחריות, לשלטון המקומי, וראשי הרשויות לכל אחד משקלו ואחריותו, את מה שאני רוצה לדעת מבחינתכם, כמשרד וכאחראים על התחום הזה במשרד, העשייה שלכם, ההשקעה שלכם ואיך אתם רואים את חלקכם בעתיד, התמונה היא עגומה וכולנו מסכימים, אני לא צריכה שמישהו פה יספר לי על מספרים, השאלה לגבי הפעילות שלכם, מה אתם היום עושים?
נאדיה חילו: מה אתה כמשרד מתכוונים בשנת הלימודים הבאה לעשות להתקדמות בנושא הזה והירתמות למאבק הכולל שיש לכל אחד חלק בו, אני לא הולכת לעשות הנחות לאף גורם שיש לו חלק בעניין.
רותם זהבי: אני תכף אסביר, זה במספר מעגלים, ראשית אנחנו בודקים ומלווים את הרשויות כמובן הערביות במגזרים השונים, בנושא של מבדקי בטיחות בתוך בתי הספר כדי שאם יש מפגעים הם מיד מטופלים, ויש לנו יועצים מטעם המחוז שהולכים ומלווים את הרשות בבדיקה וכדומה, ואם יש דברים קריטיים מיד הם מטופלים, כולל לעיתים שסוגרים מוסדות חינוך, זה דבר אחד.
רותם זהבי: עניין שני, יש מידי כל קיץ מוזרמים מטעם משרד החינוך כספים.
ג'מאל זחאלקה: כמה בתי ספר נסגרו?
ג'מאל זחאלקה: סליחה זה הדבר הכי חשוב.
רותם זהבי: אין לי כרגע נתון, אם תרצה.
נאדיה חילו: לחברי הכנסת יש פריבלגיה לשאול שאלות, אבל אני רוצה לנסות מעבר לנתונים.
ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת ראש, אנחנו צריכים לתשאל אותם, יש עבודת וועדות בכל העולם, לא רק בכנסת ישראל, זה תשאול, אני צריך להפציץ אותו בשאלות, אחרת הישיבה לא שווה כלום.
נאדיה חילו: השאלה שלי רותם זהבי, איזה תקציב או איזה משאבים, איזה כלים יש לכם ומה אתם מפעילים ומה התכניות?
רותם זהבי: לפני כשנתיים הוקצו 100 מיליון שקל לטובת בטיחות, החצרות וליקוי בטיחות.
נאדיה חילו: זה כללי?
רותם זהבי: זה לכל בתי הספר בארץ, לכל הרשויות.
נאדיה חילו: כמה הוקצה לאוכלוסיה הערבית.
רותם זהבי: אני לא יודע לפלח כמה, והשנה איני יודע כמה יקצה האוצר לזה, זה לא משהו שהוא בתוך תקנה, זה הסכם שבכל שנה, זה יכול להיות 100 מיליון, זה יכול להיות אחר, זה מחולק לפי איזה מפתח של מספר תלמידים, מספר כיתות וכדומה, וכך גם יהיה בשנה הבאה, כל שנה יש כספים לקראת הקיץ לטיפול לטובת מפגעים וטיפול בחצרות וטיפול במפגעי בטיחות, השאלה אם זה מספיק?
רותם זהבי: בוודאי שזה לא מספיק, פה צריכה להיות עבודת מטה משולבת של כל משרדי הממשלה בהיבט של הבריאות, של התחזוקה, תשתיות וגם של משרד החינוך, ישנם עוד מעגלים שאנחנו מטפלים בהם.
נאדיה חילו: אני רוצה להתעכב כי השבוע קיבלתי פניה מרשות מקומית, מגננת אנונימית שפנתה אלי ואמרה שהיא לא יכולה בתור גורם מקצועי, זה יכניס אותנו ואני לא רוצה לדון במקרה, אלא בהיבט הכללי של מתקנים שאינם בטיחותיים, ואכיפה מטעמכם לגבי מתקנים שאינם בטיחותיים בבית ספר כזה או אחר, איזה כלים היום עומדים לרשותכם?
נאדיה חילו: מה נעשה?
נאדיה חילו: והאם אתה יכול לתת לנו אפילו אינדיקציה ראשונית של השנה האחרונה, במקום מסוים האם נאכף החוק הזה או התקנות?
רותם זהבי: יש תודעה הולכת וגוברת, אני מזכיר לך את הדיון שערכת לפני כמה חודשים בנושא מתקני משחקי הילדים, כאן בשולחן הזה, ונאמר לך, גם משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה, וגם מכון התקנים וגם אנחנו, שיש תודעה הולכת וגוברת, גם במגזר הערבי, אנחנו הכשרנו אנשים מהמגזר הערבי שעוזרים ברשויות לטפל בנושא הזה של טיפול במתקני משחקים, אותה גננת שפונה אליך פשוט תפני אותה אלי, אל רותם זהבי, ואני אגיד לה מה לעשות, אנחה אותה ואעזור לה ואם צריך אני אשלח לה יועץ בטיחות שיגיע אליה לגן.
רותם זהבי: בכל מקרה יש התקדמות, ההתקדמות היא איטית וקשה לראות את זה, לאנשים שחיים את היומיום ורואים את התאונות האלה קשה מאוד לראות את זה, אבל בפרספקטיבה של ארבע, חמש, שבע שנים, אנחנו יכולים לראות שיש התקדמות, מה אנחנו נעשה בשנה הבאה?
רותם זהבי: מה אנחנו נעשה בשנים הבאות?
רותם זהבי: אנחנו נמשיך להכשיר, אני עושה השתלמויות, עשיתי לפני כחודש השתלמות במחוז צפון ולפני כחודש וחצי עשיתי במחוז דרום, מנהלי בטיחות של הרשויות של המגזרים מגיעים להשתלמויות האלה ומספרים איזה פעולות הם עושים בתוך בתי הספר, בתוך הרשות, מבדקים, מציגים הישגים, מציגים גם תאונות, איך הם מטפלים בהם וכדומה,אני הולך לבדוק את האירוע הזה שעליו סיפרתי בקלנסוואה, אין לי ספק ששם יהיו לי הפקת לקחים, לכן העבודה, מכלול הפעולות מגוון וכולל פעולות רבות שכלולות בהכשרה, הכשרת בעלי תפקידים, הזרמת כספים וסיוע וכמובן סיוע מקצועי.
ג'מאל זחאלקה: אני חבר ועדת החינוך, הנושא הזה עלה עשרות פעמים בוועדת החינוך, אני דרך אגב מבקש מנושא הבטיחות לא לברוח ולמהול את הדברים, הנושא הספציפי של נושא בטיחות בית הספר, לפי הסטנדרטים בבתי הספר, צריך לעבור לדיון כי יש כאן שטח הפקר, בודקים, קציני בטיחות שבאים לבתי הספר, אין לי שום טענה נגדם הם עושים עבודה סופר מקצועית, ולקרוא את הדוחות שלהם, אם לא נכנסים לבית ספר אחד ומוצאים בו ליקויים, הבעיה שלנו שלא עושים מספיק בדיקות בבתי ספר, הבעיה השניה מה עושים עם הדוחות שמתקבלים, לעיתים רבות זורקים אותם לפח הזבל, אני מקבל תלונות, כחבר וועדת החינוך, לא רק אני גם הרבה חברי כנסת, אני בטוח שכל אחד, וועדי הורים שולחים לנו על המצב הבטיחותי, מגיע אליהם דוח הבטיחות שעשה קצין הבטיחות, הם אומרים "אנחנו מגיעים לבית הספר וכל הליקויים נמצאים עדיין", זו הבעיה, והשאלה פה לא צריך התקדמות איטית, לא אתה, משרד החינוך.
נאדיה חילו: אם יש לך תשובה, משרד החינוך, אני רוצה להמשיך לנהל את הדיון בצורה מסודרת.
ג'מאל זחאלקה: כל חבר בוועדת חינוך יודע שאנחנו קיבלנו החלטה בוועדת החינוך, אנחנו לא מקבלים שום אחריות של גורם בתוך בית הספר, האחריות הכללית היא של משרד החינוך, משרד החינוך כל מה שקורה בבית הספר זה באחריות משרד החינוך, משרד החינוך צריך לדאוג שהרשויות יבצעו, זה העניין, אתה לא יכול להגיד שאם מתרחשת עכשיו תאונה בבית הספר להגיד שלזה אחראי זה, האחריות הכללית היא של משרד החינוך, זה חינוך וזה של משרד החינוך, זה נושא חשוב מידי מלהטיל אותו לרשויות אחרות, השאלה פה, אני חושב גברתי היושבת ראש שצריך לעשות ישיבה נפרדת לנושא הזה, הוועדה לזכויות הילד עם וועדת החינוך עם השרה יולי תמיר, שתבוא כי זה נושא שצריך לעבור בו פאזה, אם קצין בטיחות עורך דוח צריך לכבד את הדוח שלו, וצריך להפעיל סנקציות, צריך להעניש, אי אפשר לעבור על הנושא הזה, כשאני שולח את הילדים שלי לבית הספר ממלכתי.
נאדיה חילו: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, אני מסכימה איתך שהנושא הזה הוא נושא מאוד רחב ומצריך דיון, הוועדה הזאת כבר קיימה דיון מאוד ספציפי בעבר ומיוחד על הנושא של בטיחות המתקנים בתוך בתי הספר ומחוץ לבתי הספר ואנחנו נבדוק את האפשרות לקדם דיון בעניין הזה עם ועדת החינוך.
נאדיה חילו: אם יש מישהו ממשרד הבריאות לתת את ההתייחסות של היבט טיפות חלב, רופאי ילדים והרפואה המונעת או אחיות בריאות הציבור, שמענו את החינוך ומיצנו אבל יש פן נוסף שהוא תינוקות, ובעניין הזה זה לא משרד החינוך ויותר מערכת הבריאות וההורים, הסביבה המשפחתית, אם את יכולה לומר לנו מה נעשה ועל המשאבים ואיך אתם רואים את העניין.
מירי כהן: אני גם מרכזת את המועצה לבטיחות בית ופנאי, זו הסוגיה שנופלת על הנושא הזה, רק להתחיל, לפני מספר שנים ראה משרד הבריאות שנושא מניעת היפגעות שאינו נופל בקטגוריה של תאונות דרכים, כי לזה יש גוף יעודי במדינה שמטפל בזה, וקצת נושא של תאונות עבודה, המוסד לבטיחות וגהות, הנושא של פגיעה בעיקר בית ופנאי נופל בין הכיסאות, אין איזה גורם ממלכתי, אין איזה גוף שלוקח את הנושא הזה תחת אחריותו וכדומה, אנחנו יצאנו ביוזמה לאגד את כל הגופים, את כל הגורמים שמטפלים בנושא, כלומר שיש להם נגיעה למניעת תאונות, אנחנו חושבים כפי שנאמר פה, אני לא אחזור על מה שנאמר, כמעט כל התאונות או כל התאונות הן תאונות ברות מניעה, תאונות שצריך למנוע אותן.
נאדיה חילו: מתי יצאתם ביוזמה?
מירי כהן: לפני מספר שנים הקמנו את המועצה הלאומית בטיחות בית ופנאי שמטפלת לא רק בנושא של ילדים, ילדים הם הבייבי שלנו אבל לא רק, גם הקשישים גם אוכלוסיות אחרות, יש שם נציגים, חוץ כמובן מ"בטרם" שהוא גורם דומיננטי, שותף במועצה, במועצה הזו יש נציגים מכל המשרדים הממשלתיים הרלוונטיים, יצאנו בקריאה לכל המשרדים, לכל הגופים, יש נציגות של משרד החינוך, נציגות של קופות החולים, משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה, הממונה על התקינה כי נושא התקנים הוא נושא מאוד חשוב לצורך העניין, מגן דוד אדום, כיבוי אש, משטרה וכדומה, ישנן הרבה גופים ואני לא אמנה כרגע את כולם.
מירי כהן: אנחנו חושבים שצריכה להיות כאן תכנית רב תחומית, רב משרדית, רב גופית כדי לאגד את הנושא הזה.
נאדיה חילו: הגוף הזה שאת ציינת שהוא מאגד את כל הגופים, מה תכנית הפעולה שלו?
נאדיה חילו: והאם יש לו תקציבים?
מירי כהן: זה מועצה, בעצם אין לה סמכות סטטוטורית, זה גוף מייעץ למשרד הבריאות ולגופים נוספים בנושא של המניעה.
מירי כהן: אני רוצה לומר שבצרוף מקרים מדהים יש היום דיון במועצה לבטיחות בית ופנאי, ואני אגיד שהנושא היום מבלי שום קשר לדיון היום כי זה נקבע עוד קודם, הנושא של הדיון של המועצה זה תכניות התערבות לצמצום היפגעויות במגזר הערבי, ממש בצרוף מקרים מוחלט.
חנא סוייד: יש במועצה חברים שהם ערביים?
מירי כהן: יש לנו חברים אבל המועצה פועלת בעצם בתתי וועדות שזו בעצם תכנית העבודה של המועצה, בכל תחום, בכל נושא יש בעצם וועדה שמונתה שהיא צריכה להגיש את ההמלצות של אותו גוף לוועדה, יש וועדה בנושא מערכת החינוך, יש וועדה בנושא של סביבת הבית ועוד.
נאדיה חילו: השאלה פה האם בתוך הוועדות או תתי הוועדות ישנם נציגים מקצועיים או ציבוריים מהאוכלוסיה הערבית.
מירי כהן: בתוך הוועדות יש, במועצה עצמה, בעצם כל משרד שלח את הנציג שלו, לא אנחנו קבענו אלא כל משרד שלח לנו את הנציגים הרלוונטיים, אנחנו מזמינים אנשים בתחום הספציפיים בכל נושא, היום למשל, בדיון היום האנשים שהם שותפים פעילים בנושא הזה, שתורמים לנו הרבה ופעילים גם בתתי הוועדות, כי המנדט של המועצה בעצם לבוא עם המלצות של תתי וועדות למועצה שהם יצאו כהמלצה, ובכל וועדה יש נציגים רלוונטיים, אני לא זוכרת כרגע, למשל היום בדיון מי שמציג אני יכולה לתת לכם את ההמלצה לדיון, מר ג'אברין טייב – הצגת תכנית למניעת היפגעות בילדים.
נאדיה חילו: אני שוב שואלת, הרי להציג נתונים ותמונה ומה המצב, לשבת ולדון זה חשוב, זה אמצעי זו אינה המטרה, אני שוב מנסה לנסות ולהתקדם לקראת ייעול, שיפור או המלצות, האם הגוף הזה, המועצה שאת קראת לה, זה בסדר, היא שותפה, מקצועית, משרדים, תת וועדות הכל טוב ויפה, מבחינת עשייה ותכניות התמודדות עתידיות למיגור או מאבק בתופעה הזאת, מעבר לזה, שוב בשורה התחתונה.
מירי כהן: המועצה הזאת היא אינה מועצה סטטוטורית, היא מועצה מייעצת כמו שאר המועצות הלאומיות של משרד הבריאות, אבל אני אומרת כל הפעילות של המועצה נגזרת בעצם מהפעילות של משרד הבריאות, כי משרד הבריאות למשל פתח במיזם משותף עם פעילות של "בטרם" בכלל, בנושא של היפגעות ילדים בכלל, משרד הבריאות מממן, שותף בתקצוב של פעילות "בטרם" כי לעשות את העבודה בלי קמח אי אפשר לעשות, אנחנו נתקצב את זה בתקציב שנתי.
נאדיה חילו: מה התקציב שלכם?
מירי כהן: 3.3 מיליון, מיזם משותף של משרד הבריאות, בעצם נכון ל"בטרם".
נאדיה חילו: את יכולה להצביע לי על הנתח של האוכלוסיה הערבית?
מירי כהן: אני לא יכולה לדעת, אני לא יודעת, אני לא יודעת אם זה צבוע לפי זה, יכול להיות אני אבדוק ואני אוכל לומר לכם, אני יכולה לומר לכם דבר נוסף, מעבר לפעילות הישירה שנעשית, כמיזם משותף כתכניות משותפות של "בטרם", שיש שם דגש רחב, אני לא צריכה לומר לכם כי זה כבר נאמר כאן, לגבי המגזר הערבי בכלל, משרד הבריאות פעיל באופן ישיר, כפי שאת ציינת בטיפות חלב באמת, אנחנו חושבים שטיפות חלב זה אחד הגורמים המשפיעים, סוכני השינוי והפעילות המרכזיים שיכולים להגיע לאוכלוסיה, לכן אנחנו מאוד פעילים, אגב בגלל החשיבה הזאת הפעילות של מניעת היפגעויות של ילדים במגזר הערבי בתאונות דרכים, אחד האמצעים המרכזיים נעשה באמצעות טיפות חלב.
קריאה: יש תכניות לבטל את טיפות החלב.
קריאה: כל דבר טוב רוצים לבטל אותו.
נאדיה חילו: אני רוצה שוב להתעכב, אני יודעת שאחיות טיפות חלב הן מאוד נגישות, אבל אני גם יודעת, העומס שמוטל הוא מאוד מאוד גדול, אני יודעת שתמונת המצב היום, שבקושי הן יכולות לתת מענה לצרכים הבריאותיים של חיסוני חובה, ומעט מאוד, על פי האינפורמציה שבידי, ומתוך למידה של הנושא הזה גם בוועדה וגם פעולה ממשית, כי אני גם ניהלתי מרכז שעסק בעניין הזה, לאחיות בריאות הציבור אין את האפשרות היום להפעיל בנוסף לכל העומס את תכניות המניעה, בעבר היו כל מיני תכניות שתוקצבו בחלקן, כמו תכנית הורים ואני יכולה לתת לך גם רשימה, השאלה שלי היום, אני לא יודעת מה תמונת המצב היום, האם התכניות האלה, משרד הבריאות יש לו ספציפית לא בתוך העבודה הפנימית של האחות, כי זה לדבר ולא לעשות, אני לא מאשימה את האחיות שעושות בעניין הזה עבודה מאוד מאוד נפלאה, אבל העומס לא מאפשר להם, אני שואלת האם אתם מתקצבים תכניות מניעה ספציפיות או שעות או משאבים, ספציפית לנושא הזה?
נאדיה חילו: ואם כן מה גודל התקציב?