GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ציפי בר: ראשית אם מישהו פה באמת מתעניין וחושב על עתידה של העבודה הסוציאלית וחושב על חוסנה של מדינת ישראל, הוא לא נמדד רק בחוסן הבטחוני והצבאי הוא נמדד גם בחוסן החברתי, ומה ששמעתם כאן זה קמצוץ ממה שאנחנו יודעים.
ציפי בר: מכאן צריכה באמת לצאת קריאה שמתוך הבית הזה חייב משהו להשתנות.
ציפי בר: זה לא יכול להימשך כך, שמתוך הבית הזה שהוא מהווה את הדוגמה והמודל בחברה הישראלית יצאו בצורה כל כך בוטה ולא נכונה ובלי בדיקת עובדות כנגד.
קריאה: משהו בעניין המודל.
ציפי בר: עובדה שיש השפעה מאוד גדולה גם על הציבור הרחב וגם על התקשורת וכדומה, כי התקשורת באמת מחפשת משהו פיקנטי, ולצערי הרב מספקים את זה עם אינטרסים לא מובהקים בשביל החברה.
ציפי בר: כן צריך לעשות כאן מעשה שמשהו ישתנה, לצאת עם איזו קריאה לשנות את המצב, אני חושבת שיש לנו דו שיח מאוד טוב עם השר, שסוף סוף יש כבר שר.
אבי גור: אין לכם דו שיח עם בתי ספר ומשרד החינוך, המעסיק הכי גדול במדינה, מיליוני מורים ותלמידים ביחד חווים התעללות, משתיקים מורים שרוצים לדווח, משתיקים תלמידם שרוצים לדווח, כמו שהיה פעם עם סמים, כל הכבוד למשטרה הם פתחו את הנושא, את אותו דבר צריך לעשות בנושא הזה, לפתוח אותו, כדי שמנהל בית הספר יהיה גאה שהוא דיבר עם פקיד סעד, ולא שפקיד סעד לא מגיע לבית הספר שנים.
אבי גור: כואב לנו, אתם עושים עבודה נפלאה והמערכת הכי גדולה לא תומכת בכם, משרד החינוך והרשות המקומית.
ציפי בר: מה שמפריע לנו, זה שאנחנו בקריאה לא מתוך קפריזה בשני נושאים מאוד מהותיים, מאוד משמעותיים ושהם באמת יבחנו את עתידה של העבודה הסוציאלית בכלל בארץ הזאת, למה?
ציפי בר: כי הרבה מאוד עובדים כבר נושרים, לא יכולים לעמוד במראות, לא יכולים לעמוד בתנאים, שלא לדבר על רמת השכר שהיא מאוד מאוד משפילה ונמוכה והיא חייבת גם שינוי, ולא על זה אנחנו נלחמים עכשיו, אנחנו נאבקים על שני דברים.
ציפי בר: ראשית שנוכל לעבוד בבטחון, כפי שנאמר כאן, תוקפים עובדים בבתי משפט, הורים, הרי הורה שאתה מוציא ממנו את ילדו ברור שהוא לא ישב בשקט, ברור שהוא יחפש כל אלטרנטיבה לפגוע באותו עובד למרות שהוא יודע במקום מסוים כן מגנים על הבן שלו, אבל אתה פוגע בו.
ציפי בר: הקריאה שלנו שבאמת תהווה שינוי בדעת הקהל, וזה צריך לצאת גם מפה.
נאדיה חילו: אלו דברים חשובים ואני רוצה לעבור לאבי גור שמייצג כאן את ההורים, ואני רוצה לציין שהוא משתתף באופן קבוע בכל הדיונים שמתקיימים בועדה הזאת וזה חשוב.
נאדיה חילו: לידיעת החברים שנמצאים, קמה גם מועצה ארצית להורים שהוועדה לזכויות הילד לא מזמן גם חנכה ונתנה חסות למועצה הארצית של ההורים וגם הם מוזמנים קבועים לועדה הזאת.
נאדיה חילו: אני חושבת שהיא הצלע הנוספת ומאוד חשוב לראות את ההורים כשותפים בסוגיה הזאת כי בהחלט ההורים אמורים להיות גם שותפים ופרטנרים וזה לא שני צדדים של המתרס אלא זה צד אחד וזה טובת הילד, צריך לרתום כל דבר וכל גורם שעשוי לסייע בעניין הזה.
אבי גור: חשוב לציין את מועצת ההורים.
אבי גור: אני נתתי את נאום הסיכום שם, זה היה לפני כחודש, ודיברתי על הנושא של שיתוף פעולה.
אבי גור: הדבר הראשון שאני רוצה לעשות זה להגיד לכם תודה, תודה על כל העוז ועל היוזמות שאתם לוקחים ועל השעות הבלתי רגילות שאתם עובדים.
אבי גור: אני מכיר פקידי סעד אישית, ואני מכיר עובדים סוציאליים, ולא לדבר על זה שגם במשפחה שלי יש עובדים סוציאליים, אני מכיר את הנושא הזה ואני רואה את זה עשרים וארבע שעות, אבל יחד עם זאת אני חייב להצביע על תופעות ארציות כי אנחנו מטפלים בנושא ארצי.
אבי גור: אני רואה שהגופים הכי גדולים במדינה הם משרד החינוך והרשויות המקומיות, אני מציין בפניכם תופעה שבעבר עובדים סוציאליים היו בבתי ספר, היום הם לא בבתי ספר, וצריך מטעם משרד הרווחה והשירותים החברתיים, לחשוב על איזה שיתוף פעולה בין שני הגורמים הגדולים האלה במדינה.
אבי גור: אני יכול לספר לך אדוני המשנה למנהל הכללי, שיש מורים שמדווחים ואחרי זה ישנן שמועות בחדר המורים "למה תמיד שומעים על הצרות מהמורה הזה?
אבי גור: " זה מורה רגיש, הוא רוצה לדווח, הוא רוצה לקדם, הוא מקיים את חובת הדיווח שיצחק קדמן רוצה לקדם אותה, זה נתקע ואני חושב שניתן לעזור לזה אם תעלו את הנושא למודעות ציבורית.
אבי גור: אם עובדים סוציאליים יתחילו לבקר בבתי ספר יותר, אם יהיו שעות שהעובד הסוציאלי יהיה, כמו שיש פרוייקט של שוטרים בקהילה, אני אומר לכם זה עשה מהפכים בבתי ספר, שעובד סוציאלי יהיה בשעה קבועה בבתי ספר בישראל, אתה תשיג מהפך בכל הנושא הזה של ההתעללות.
אבי גור: התעללויות רבות זה בין הילדים לבין עצמם, זה נעשה במסגרת בית הספר וזה נעשה במסגרת שהמורים יודעים עליה.
אבי גור: יש קציני ביקור סדיר, ישנם מורים שאכפת להם, צריך לעודד אותם, צריך להגיד להם תודה, ואני אומר לכם תודה.
מנחם וגשל: ראשית אנחנו מאוד מסכימים איתך.
מנחם וגשל: אני רוצה לומר שיש לנו קשר עבודה רציף ושוטף עם משרד החינוך, זה לא מספיק צריך להגביר אותו, ומה שאתה אומר אני גם חושב, ואנחנו ביחד עם נציגי משרד החינוך מסכימים.
מנחם וגשל: היום עובדות שלוש ועדות מטעם שרת החינוך ושר הרווחה,
מנחם וגשל: בנוגע לנושא של הצעירים, על נושא של נוער ועל הנושא של מוגבלים, שלושת הוועדות האלה הן ועדות משותפות שאמורות להציע לשני השרים דרכים לשיתוף פעולה והדברים שלך יושמעו גם שם.
חנה שטרום כהן: אנחנו נמצאים בתחנות בריאות הנפש, במערך בריאות הנפש הציבורי של משרד הבריאות ובמשך שנים נאבקים בתהליך ייבוש של התחנות.
חנה שטרום כהן: דיברו על כך שאי אפשר לעשות עבודה בלי כוח אדם, כמו שאחת מהעמותות אמרה, אנחנו יום יום נמצאים במשפט, אנחנו לא יודעים מה לעשות קודם, או לקבל את המקרים שכבר התפוצצו, או לטפל בקשר שלנו עם פקידי סעד, לשכות רווחה, להגיע לקהילה לאתר את הילדים ואת המשפחות בסיכון כדי לעשות עבודת מניעה.
חנה שטרום כהן: אנחנו לא יכולים לטפל בכל מה שאנחנו צריכים לטפל, כי כל האלימות לא נובעת מסתם שעמום.
חנה שטרום כהן: מאחורי זה יש בעיות רגשיות, לא פעם אנחנו רואים שבעיה של אדם מבוגר או ילד עם עצמו, עם בעיותיו הנפשיות, באים לביטוי שהוא הופך מישהו אחר לשק האגרוף שלו כדי לשפר את הרגשתו הטובה, חייבים שתהיה עבודת מניעה וטיפול וצריך לזה כוח אדם.
חנה שטרום כהן: לא רק שמייבשים אותנו במשך שנים, עכשיו עם התכנית לרפורמה בבריאות הנפש הרצון להעביר את מערך בריאות הנפש לקופת חולים.
חנה שטרום כהן: כל עבודת המניעה, טיפול באוכלסיות שאין להם הבחנות פסיכיאטריות אבל יש להם כל מיני מצוקות פשוט לא יהיו בסל, המודל הרפואי לא יאפשר את העבודה שאנחנו עושים ויש לנו עבודה מאוד אינטנסיבית גם עם פקידי סעד, עם לשכות רווחה, בתי ספר, קידום נוער ובתי משפט.
נאדיה חילו: אנחנו כועדה נתנו משקל לנושא הזה וקיימנו דיונים בעניין הזה ויש לנו עמדה.
נאדיה חילו: ברור שאנחנו נמשיך לעקוב אחרי הנושא הזה וגם להלחם שאותם מסגרות שיש להם ושצברו הרבה מאוד ניסיון מקצועי שלא יפגעו.
נאדיה חילו: גם אם יש רפורמה אפשר לחשוב על שילוב כל המסגרות, עד רבה, שאותן מסגרות וכל הניסיון המקצועי שצברו יוכלו להשתמש בזה לטובת הילדים.
חנה שטרום כהן: במסגרת התהליך של כן רפורמה לא רפורמה ואיזו רפורמה, התחנות ממשיכות להיות מיובשות והמצב הולך ומדרדר, ואני מבקשת שאם אפשר לצאת מהוועדה בקריאה להכניס עכשיו משאבים כספיים, לעלות את התקינה כפי שדיברו בכל התחומים, גם בתחנות בריאות הנפש.
חנה שטרום כהן: לא יכול להיות שיחזקו את התחנות כבני ערובה כדי לאפשר להעביר את הרפורמה, צריך שהוועדה ביחד עם היושבת ראש תצא בקריאה שכבר היום יחזירו תקני כוח אדם כדי שיהיה אפשר יהיה לטפל ולא להפקיר את האוכלוסיה.
נאדיה חילו: אני מודה לך חנה שטרום כהן ואני חושבת שהנושא שהעלת הוא חשוב, אומנם הוא לא עניינה של הישיבה הספציפית הזאת, אנחנו כבר דנו ויצאנו בקריאה כזאת.
נאדיה חילו: אני רוצה להודות לכל המשתתפים ואני רוצה לסכם את הישיבה ולהתחיל בנקודה מאוד חשובה שהוועדה רוצה בהחלט להביע הוקרה והערכה לעבודתם של העובדים הסוציאליים בכל התחומים מפקידי סעד, חוקרי ילדים, קציני מבחן, חסות הנוער ונערות במצוקה.
נאדיה חילו: כולם עושים עבודה נאמנה, קשה, נאבקים יום יום נגד עוולות חברתיות קשות ביותר, וגם אם מתגלים מקרים כאלה ואחרים שאני רוצה להאמין שהם חריגים בהחלט זה לא אומר שזה מאפיין את עבודתם של העובדים הסוציאליים ואני במקרה הזה מכירה מקרוב ואני בכלל לא מקבלת את ההשתלחות שאנחנו מידי פעם נתקלים בעיקר נגד פקידי סעד.
נאדיה חילו: אני רוצה לציין בנוגע לחיוב השינויים שאנחנו רואים שמאז שניכנס שר הרווחה והשירותים החברתיים יש שיפור במצב מצד אחד, ומצד שני אנחנו יודעים שקיים עדיין מחסור בכוח אדם, ואני אציין באופן ספציפי חלק מהתחומים שחסר בהם כוח אדם במיוחד.
נאדיה חילו: מנחם וגשל ציין שבחסות הנוער, קציני מבחן וחוקרי ילדים שמצד אחד צריך להשלים את התקנים שמוקפאים ומצד שני להוסיף כוח אדם, הוועדה בהחלט קוראת לתוספת כוח אדם בכל התחומים הנוגעים בילדים ולטובת הילדים, בין אם זה אלימות, אלימות מינית, קורבנות, ובכל החלק הזה שנוגע לילדים.
נאדיה חילו: אני שמחה מצד אחד שיש יותר גילויים בעניין הזה, זה לא אומר שלא היו מקרים בעבר אבל זה בהחלט דורש מענים טיפוליים וכוח אדם.
נאדיה חילו: אנחנו נוציא, שוב, אני אומרת שוב כי כבר יצאו מכתבים בעניין הזה, אנחנו נפנה פעם נוספת גם לאוצר ולגם לנציבות שירות המדינה כדי לזרז את האישור של תקנים וגם להקצאת משאבים כספיים להתמודדות עם התופעות האלה.
נאדיה חילו: אני רוצה גם לקרוא למשטרה בעניין הזה, לבקש לתת עדיפות.
נאדיה חילו: נציג המשטרה אתה ציינת שאתם נותנים אבל אני רוצה בכל זאת לשים דגש שההנחיה תצא ממש לכל התחנות לתת עדיפות מוגברת גם בנושא שיש קורבנות של ילדים או פגיעות, וגם בנושא של עובדים סוציאליים מותקפים, הן שתי סוגיות שלפעמים יש בינהן קשר אבל לעיתים הן עומדות בפני עצמן ואנחנו מבקשים מכם להגביר את הטיפול ולתת לו עדיפות.
נאדיה חילו: אני רוצה לקרוא למערכת המשפט, כולנו מכאן, אני חושבת שאנחנו עשינו את זה כמה פעמים, אני מצטערת שהם מוזמנים אבל אינם משתתפים, אבל כפי שהבטחתי חנה סלוצקי, אם את תעבירי אלי, ותעבירו אלינו את ההחלטות של השופטים עם שמות, אנחנו כועדה יכולים לעשות את מה שגורמי המקצוע לא יכולים ספציפית לעשות.
נאדיה חילו: אני כועדה יכולה לפנות ויכולה להתייחס פרסונאלית כשיש מקרים כאלו, כולל לשר המשפטים ולמנהל מערכת בתי המשפט, אני מבקשת שתעבירו לנו את הנושאים האלה.
נאדיה חילו: הוועדה קובעת גם שילדים שעדיין ממתינים בתורים לחקירות וגם לקציני המבחן, מדובר רק בשישה חוקרי ילדים.
נאדיה חילו: אבל העיכוב הוא במתן ההתייחסות, כלומר אני כוללת בעיכוב את החקירה, טיפול והכל.
נאדיה חילו: התייחסות במקרים כאלה פוגעת באופן מאוד קשה בטובתם של הילדים.
נאדיה חילו: אני רוצה לקרוא מפה לכל המערכות כולל מערכת החינוך להירתם ולמצוא את הדרכים לשיתוף פעולה במקרים האלה, אני שוב מציינת שטובת הילד, גם בעייני וגם בעיני הוועדה תמיד עומדת במרכז וכך צריך להמשיך.
נאדיה חילו: אנחנו כועדה נמשיך לעקוב אחרי המקרים האלה.
נאדיה חילו: זה לא המקרה היחיד שמובא בפני הוועדה, יש גם פניות אישיות שאנחנו לא מביאים לועדה, אלא ממשיכים לטפל בצינורות המקובלים, גם כתופעות כלליות.
נאדיה חילו: אנחנו בהחלט נמשיך לעקוב אחרי העניין ולנסות להתמודד ולנסות לקדם פתרונות, ולא רק כפריסה של התופעות אלא פתרונות ושיפור המצב בעניין הזה.
נאדיה חילו: בוקר טוב אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה לזכויות הילד.
נאדיה חילו: אני רוצה לציין שהישיבה שמתקיימת היום היא חלק מסדרה של מספר ישיבות שמתקיימות בכנסת מטעם מרכז השלטון המקומי.
נאדיה חילו: אני בחרתי לקיים שתי ישיבות.
נאדיה חילו: בישיבה הראשונה שעניינה מאוד חשוב, הוגש דוח בשבוע שעבר לגביי נושא האלימות באופן כללי.
נאדיה חילו: הדוח הצביע על כשלון מערך החינוך למיגור האלימות והמלחמה בתופעה הזו, בעיקר בקרב צעירים ובני נוער.
נאדיה חילו: אנחנו ננסה בישיבה הזו לתת הפעם הסבר ותאור של התופעה.
נאדיה חילו: לדעתי ולדעת רוב המשתתפים מהמשרדים השונים יש את אלמנט הפריצה ויודעים מה צריך לעשות הלאה כדי לנסות לקדם ולראות איך הפעולה של המשטרה והרשויות המקומיות עובדים בשיתוף הפעולה לגביי הנושא הזה.
נאדיה חילו: אני רואה בזרוע השלטון המקומי זרוע ביצועית חשובה, וגם את השיתוף הפעולה עם המשרד לבטחון פנים.
נאדיה חילו: איך תוכניות שנעשות במשרד מצליחות למגר ולהפחית ולהיות אפקטיביות?
נאדיה חילו: אני רוצה להתייחס באופן ספציפי לתכנית "מצילה".
נאדיה חילו: זוהי תכנית "עיר ללא אלימות" שגם הופעלה השנה, ויש לראות איך אנחנו מעצימים את התכנית הזאת.
נאדיה חילו: נמצאת איתי הגברת שולה אגמי מהמרכז לשלטון מקומי, היא נציגה מאוד חשובה ששנים עוסקת בתחום הזה, בתופעות אלימות ובעוד תפקידים נוספים ותחומי אחריות נוספים.
נאדיה חילו: היום היא נציגת השלטון המקומי, היא חברת מועצת עיריית תל אביב-יפו, חברת הנהלה נבחרת, אבל לצורך העניין פה היא מטעם השלטון המקומי והיא ממונה על מניעת אלימות והטרדה מינית במרכז לשלטון המקומי.
נאדיה חילו: קיימות בשלטון המקומי עוד ממונות אבל היא גם פעלה מאז שנבחרה ומאז שהיא לקחה אחריות על הנושא הזה.
נאדיה חילו: היא אחראית ארצית, ויש בכל רשות מקומית שאיפה שתהיה ממונה.
נאדיה חילו: ברוב הרשויות יש ממונות, אנחנו נשמע ממנה דיווח בשלב מאוחר יותר על פעילותיה ועל יתר פעילויות השלטון המקומי בתחום הזה בכל רשות ורשות.
נאדיה חילו: עד שיגע השר, אני אנהל את הישיבה עם המשתתפים ועם הדוברים, כשיגיע השר אנחנו ניתן לו את רשות הדיבור וננסה לקדם אחר כך.
נאדיה חילו: אני מבקשת מכל מי שמתייחס, שמעבר לפריסת התופעה יש להציג את תכנית הפעולה או איך אנחנו מתקדמים, מטפלים, תוקפים את התופעה הזאת, אם זו מניעה, טיפול, אכיפה בכל התחומים כדי שבסוף הישיבה אנחנו צריכים להגיע להמלצות שישמשו את המשרדים השונים ואת הרשויות השונות כחלק מתכנית העבודה השנתית.
שולה אגמי: אני יכולה לומר שאני התחלתי ביחד עם נאדיה חילו את כל הנושא הזה של האלימות ומניעת אלימות והטרדה מינית בתוך המרכז לשלטון מקומי.
שולה אגמי: אני ממשיכה את ההמשכיות שלך ואני חושבת שזה כבוד גדול.
שולה אגמי: עד היום פנינו לכל הרשויות כדי שימנו ממונות בנושא מניעת אלימות והטרדה מינית, לצערי, עד היום קיבלנו מתוך מאתיים חמישים ושש רשויות מאה שמונים ממונות, אני עדיין ממשיכה להתעקש מאחר שאני חושבת שבכל רשות חייבת להיות ממונה.
שולה אגמי: שנית אני יכולה לומר שיש לנו פעילות מדהימה עם כל הממונות, רק לאחרונה סיימנו קורס של ממונות הטרדה מינית על מנת לראות ולתת להן כלים איך להתמודד בתוך הרשות בתופעה הזאת.
שולה אגמי: כיום אנחנו מתכננים גם קורס בנושא הממונות למניעת אלימות.
שולה אגמי: אני יכולה לומר לך שלצערי בתוך בתי הספר היום, למרות שאנחנו מטפלים בנושא האלימות, לצערי זה הולך וגובר ונעשה יותר גרוע.
שולה אגמי: זאת תופעה מאוד קשה, אבל אני יכולה לומר ש"מצילה" נכנסה לרשויות בצורה מדהימה, ופה אנחנו בחרו את הנושא של איך להרחיב ואיך לקבל תקציבים לכל הדבר הזה כדי לתגבר את "מצילה" בתוך הרשויות והרחבת הפעילות.
שולה אגמי: תודה לרחל סעדה שאני חושבת שהיא עושה פה עבודה נהדרת.
נאדיה חילו: כן בהחלט, לרחל סעדה מנהלת הוועדה שבאמת עושה עבודה נהדרת ,היום יש לנו שתי ישיבות, לא קל לארגן אותן.
נאדיה חילו: אתמול אירע מקרה מאוד מצער בתוך בית הספר, זה קרה אתמול וזה לא אומר שאין מקרים כאלו גם במהלך השנה.
נאדיה חילו: תלמיד רצח תלמיד, נכנס לבית הספר בצפון ובויכוח מאוד פשוט תלמיד רצח תלמיד.
יהודה סקר: אין מאבטח בבתי הספר האלו.
נאדיה חילו: אני רוצה כאן בפתח דבריי לקורא לשרת החינוך ולמערכת החינוך עצמה להקפיד מאוד בתוך מסגרות בתי הספר,להפעיל תכניות מניעה, תוכניות הסברה, וגם את מה שאתה ציינת אדוני נציג ההורים, גם שמירה וחיפוש על תלמידים, זה מאוד מצער אותי המקרה הזה, ובכלל הנושא של האלימות באופן כללי בקרב תלמידים ובבתי ספר שבשנה האחרונה על פי נתוני דוח מבקר המדינה, המערכת הציבורית נכשלה בעניין הזה, וזה לפי כל הנתונים הנמצאים בידינו.
נאדיה חילו: אני רוצה לעבור למנהל הכללי של "מצילה" או ממלא המקום, אתם תחליטו מי יציג את פרויקט "מצילה".
נאדיה חילו: אני מבקשת את הפרויקט, את שיתוף הפעולה ובעיקר את המינוף של העניין הזה.
יעקב גז: למען האמת אני לא הכוונתי להרצות על פרויקט מסוים, אלא התכוונתי להציג את האגף ובדגש של שיתוף הפעולה עם הרשויות המקומיות, בעצם זה הכל סביב הרשות המקומית, בעצם בלי הרשויות אין לנו מה לעשות.
יעקב גז: אני אציג במספר דקות את עיקרי הפעילות שלנו, ואת הרעיון המכונן של העבודה המשולבת עם הרשויות המקומיות.
יעקב גז: אני אציג במצגת, התמונות שאתם תראו זה רקע ימי, אבל הם צולמו בחורף האחרון ב- 30 בינואר ביום השלג והסערה הגדולה, הכל אותנטי מדובר על תל אביב במקרה.
יעקב גז: ייעוד האגף הוא חיזוק הבטחון האישי של התושבים באמצעות הנעת תהליכים מערכתיים והדגש הוא על מערכתיות וקהילתיות ממוקדים במניעה יזומה המצמצמת גורמי פשיעה ואלימות תוך העצמת הקהילה וחיסונה.
יעקב גז: קצת היסטוריה על האגף והפריסה שלו.
יעקב גז: האגף הוקם כמועצה ציבורית בשנת 1985, והוא חי כמועצה ציבורית עם יושב ראש ומנהל כללי עד 1999.
יעקב גז: בשנת 1999 הוקם במקומה אגף קהילה למניעת פשיעה במשרד לבטחון פנים, ובמתכונת הזו הוא עובד מאז 1999.
יעקב גז: מבחינת הפריסה שלנו, הרחבנו את הפעילות ב- 2008 בעוד עשר רשויות והיום אנחנו נמצאים בשבעים ושלוש רשויות וחמישה עשר פנימיות נוער מהחינוך ההתיישבותי, כאשר אבני היסוד של האגף זה החזון המשותף של צמצום או מניעת פשיעה והאלימות בקרב נוער.
יעקב גז: זהו החזון המשולב שיש לכולם ועל זה אין חולקים, עיגון משאבים ושותפויות זה שם המשחק שלנו, כשנסתכל על המשאבים שיש לנו, נראה שאין שום סיכוי להרים תכנית אפקטיבית בלי עיגון משאבים ושותפויות, כשאני אומר שותפויות אני מדבר בעיקר על משרדי ממשלה, ובתוך המשרד לבטחון פנים אני מדבר על המשטרה בעיקר על מחלקת הנוער.
יעקב גז: יושבים פה נציגם גלית זיו אשור, ואלון גרוסמן, וכמובן עם מעכ"ם.
יעקב גז: ברמה היישובית ברמה הקהילתית אנחנו עובדים מול מפקדי התחנות, קציני הנוער וקציני עכ"ם שנמצאים בכל ישוב שאנחנו נמצאים בו.
יעקב גז: מעבר לכך יש לנו גם שיתוף פעולה עם משרדי הממשלה השונים, שעיקרם הם משרד החינוך, רווחה, בריאות, משפטים, קליטת עליה, משרד לענייני גמלאים שהם בתקופה האחרונה נכנסו לשיתוף פעולה איתם, משטרת ישראל, הרשות למלחמה בסמים שהוא שותף מרכזי ויקר, והמנהל לחינוך התיישבותי שכבר אמרתי דרך הפנימיות, הגדלנו את מספר הפנימיות היינו שלושה עשר פנימיות וכעת אנחנו חמישה עשר פנימיות, כך שהמספרים שאתם רואים בשלושת המפרשיות האלה הם שנים עשר ערים שהם "עיר ללא אלימות", שבעים ושלושה זה "מצילה" ומאתיים חמישים וחמש זה סך כל הרשויות במדינת ישראל, זה נותן לנו פרספקטיבה על הפריסה.
נאדיה חילו: איך מאתיים חמישים וחמש, שבעים ושלוש זה "מצילה"?
יעקב גז: אני אומר שסך הכל רשויות המוכרות על ידי השלטון המקומי הם מאתיים חמישים וחמש.
נאדיה חילו: מתוכם שבעים ושלוש "מצילה" ושנים עשר שהם "עיר ללא אלימות" ושהן לא בתוך השבעים ושלוש.
יעקב גז: חלקן כן.
יעקב גז: אם נחזור לתפיסה של האגף בעצם כך זה התחיל וככה זה חייב להמשך, אנחנו מדברים על מנהיגות והובלה של ראש רשות, ראש עיר, ראש מועצה, מועצה אזורית או מקומית.
יעקב גז: אנחנו מאמינים שאם ראש הרשות מוביל את התכניות אז יהיה לזה גם אפקט וגם תוצרים, ובעצם כך יהיה עיגון משאבים של כל הגופים שעובדים בתוך הרשות.
נאדיה חילו: אתה יכול לומר לנו בכמה משפטים את הקריטריונים של בחירתם של רשויות לתכנית "מצילה" וגם לתכנית "עיר ללא אלימות".
יעקב גז: נושא האחריות של המשטרה, כתפיסת עולם גם בעולם המערבי וגם אצלנו.
יעקב גז: ברור לכולם שהמשטרה לא יכולה לטפל בכל וזה גם לא מתוקף תפקידה, ולכן אנחנו מטילים את האחריות בתחום המניעה על עצמנו, על הציבור, על הקהילה.
יעקב גז: האכיפה כמובן שזה תפקידה של המשטרה.
יעקב גז: בתחום המניעה אין ספק שמעורבות התושבים ואחריות התושבים היא שיכולה להביא לתוצאות הרצויות.
יעקב גז: הנושא השלישי הוא: תפירת חליפה מותאמת לישוב.
יעקב גז: יושב כאן ראש עיריית אשקלון, ויש לנו גם שם "מצילה", וגם באשדוד.
יעקב גז: התכניות של אשדוד לא מתאימות לתכניות אשקלון למרות ששתיהן ערי חוף, שתיהן באותו סדר גודל ושתיהן די קרובות, אבל בשני הישובים יש תכניות שונות, אני מדבר על תפירת חליפה בהתאם לצרכי הישוב ולבעיות הישוב.
יעקב גז: אני אחזור לנושא הקריטריונים.
יעקב גז: היות ואנחנו מדברים על מצב של חוסר במשאבים, וכדי להביא למצב שרשויות יבחרו על פי קריטריון שוויוני ואחיד אנחנו דרך השלטון המקומי מפיצים לכל ראשי הרשויות במדינת ישראל "קול קורא", וב"קול קורא" אנחנו מציינים מה זה "מצילה" ואנחנו מציעים לאותה רשות אם היא כן רוצה להצטרף כשותפה לתכניות "מצילה", אני מדבר על matching , זאת אומרת על כל שקל שלנו הרשות צריכה לשים שקל.
יעקב גז: אנחנו בוחנים ועושים סקר באותו ישוב על פי קריטריונים של פשיעה, מצב סוציאוקונומי, עולים, מספר בני נוער, יש נוסחה אחת שהיא מאושרת, ויש נוסחה מקובלת על היועץ המשפטי של ועדת המכרזים, ואגב זה זהה ל"עיר ללא אלימות", ממש באותה שיטה.
שלמה מולה: יש בעיה תקציבית, הוא אומר שאין לו כסף, ואז התכנית שם אינה פועלת?
יעקב גז: אין לו, זה נכון, כשאני מדבר על "מצילה" הסכום הממוצע הנדרש לפעילות של "מצילה" זה מאה עשרים אלף שקלים בממוצע, ישנם ישובים שזה שמונים אלף שקלים בשנה, וישנם ישובים ששם זה בין מאה חמישים אלף למאה שישים אלף זה לפי גודל הישוב.
יעקב גז: אנחנו מבינים שהבעיה היא לא כספית, הביעה היא בעיה של מודעות, של רצון, של ראש הרשות.
יעקב גז: אם ראש הרשות רוצה שתהיה לו "מצילה", זה לא תלוי רק בראש הרשות זה תלוי גם בתקציב שיש ל"מצילה" באותה שנה.
יעקב גז: לכל "מצילה" יש את התקציב שלה, ובכל שנה, לפחות בשנתיים האחרונות השר דואג להגדיל את התקציב כדי להיכנס לעוד רשויות.
יעקב גז: למשל השנה נכנסנו לעוד עשר רשויות, ולזה תוקצבו מיליון שקלים נוספים מעבר לתכנית של "עיר ללא אלימות".
יעקב גז: אני חושב שאם נתמקד בסוגיה הכספית לגבי "מצילה" זו בעיה, אבל לגבי הרשות אין בעיה, זו דעתי.
יעקב גז: אחרי שאנחנו מקבלים את ה"קול קורא" ומדרגים את כל הרשויות, אנחנו מניחים את הרשימה המאושרת על ידי ועדת מכרזים כתלוי בתקציב ואנחנו נכנסים לרשות, זו שיטת העבודה.
נאדיה חילו: הייתי רוצה שתתגים לי במספרים, כי אנחנו נתייחס לזה גם כשיבוא השר.
נאדיה חילו: כמה מתוך שבעים ושלוש רשויות הן במגזר הערבי?
נאדיה חילו: אנחנו יודעים את נתוני הפשיעה, וכמה מתוך שניים עשר ב"עיר ללא אלימות"?
נאדיה חילו: איך החלוקה הגאוגרפית.
יעקב גז: אני אתחיל בתשובה הקצרה יותר, בנושא "עיר ללא אלימות".
יעקב גז: "עיר לא אלימות" זו תכנית שהוקמה והתחילה לפעול החל מאוגוסט שנה שעברה.
יעקב גז: היא התחילה עם שש רשויות, השר העלה לעשר ואחר כך הכניסו את אילת ואחריה הכניסו את העיר לוד, הפריסה היא לפי ישוב, עיר ערבית בדואית: רהט, שלוש ערים מעורבות: עכו, רמלה ולוד, הערים בצפון: נצרת עלית, טבריה וחדרה, במרכז: נתניה, בת ים, רמלה ולוד שכבר ציינתי, באזור ירושלים: מעלה אדומים ובאזור הדרום: אשקלון ורהט וזה הסך הכל.
נאדיה חילו: מבחינת השבעים ושלוש, תן לי את החתך.
יעקב גז: אני רק רוצה לומר כמה מילים לגבי הישובים הלא היהודים.
יעקב גז: יש לנו תכנית מיוחדת לישובים הלא יהודיים שהתחילה לפעול בשנה שעברה.
יעקב גז: בישובים הלא יהודים בכל הארץ אנחנו נכנסים בשיטה אחרת.
יעקב גז: למשל בחמישה ישובים יהודים מעורבים שנכנסנו השנה, נכנסנו במקביל לעוד חמישה ישובים לא יהודים כדי להדביק את קצב הכניסה אליהם.
יעקב גז: אנחנו נמצאים בתשעה עשר רשויות לא יהודיות כאשר יש לנו את תכנית "האשכולות", של "מצילה".
יעקב גז: אנחנו נכנסים בקצב מוגבר יחסית למגזר כדי לצמצם את הפערים.
נאדיה חילו: מה ההבדל בין "מצילה" לבין תכנית "אשכולות", למה זאת לא אותה תכנית?
יעקב גז: ראשית תכנית "מצילה אשכולות" זאת התכנית הלא יהודית.
יעקב גז: המיוחד ב"אשכולות" זאת שיטת הכניסה ושיטת העבודה, כי אנחנו מתאימים את זה לישובים קצת יותר קטנים, רשויות שהן קצת יותר קטנות.
יעקב גז: אני אתן דוגמה, אני לא יכול לעשות "מצילה" ברחניה וקמה, ראשית כי שניהם צ'רקסים, הם מרוחקים בינהם אבל האחד זה ארבעת אלפים תושבים והשני אלפיים תושבים.
יעקב גז: לשניהם אני שם רכז "מצילה" אחד, כי אני חייב להתאים לפי אופי האוכלוסיה, לפי ההרכב הדמוגרפי כי אחרת התכנית שאני עושה באשקלון או בחיפה אינה יכולה להתאים.
יעקב גז: בשפרעם לדוגמה, אני לא יכול לעשות את מה שאני עושה בשפרעם בערבה וזה ברור.
נאדיה חילו: אני באופן אישי וגם אני אגיד את זה כשהשר יהיה כאן, המלצתי בזמנו מתוך ידיעה ברורה ונתונים ברורים שקיבלתי מהמשטרה באזור יפו.
נאדיה חילו: כשעושים את הנתונים הסטטיסטיים לצערי בעניין הזה, הרבה פעמים האזור של יפו כעיר מטשטש מבחינת תל אביב כי אלו נתונים אחידים, אבל מבחינת בידוד הנתונים של יפו בנושא של הפשיעה, לדעתי ועל פי כל הקריטריונים מצדיק להכניס את הנושא של "עיר ללא אלימות", כי נתוני הפשיעה הם גם של נוער שם, ויאמר לנו קצין הנוער אם יש לו באופן ספציפי או באופן כללי נתונים מאוד מאוד גבוהים.
נאדיה חילו: אני יודעת שאתם לא הגוף המוסמך לקבל החלטה כזאת, אבל אני אומר גם לפרוטוקול וגם לנוכחים, אנחנו בהחלט נמשיך לפעול בכיוון הזה, לפחות שאם לא בשנה הזאת אז באמצע השנה או לקראת התכנית הבאה.
שולה אגמי: אשר בן ברוך היה איתנו, באחת הוועדות של ההיגוי של "עיר ללא אלימות", והצעתי את יפו ואפילו נתתי את הנתונים.
שולה אגמי: שלמה אהרונישקי הסכים איתי כיושב ראש הוועדה, אך משום מה ברגע שהוא התחלף יפו ירדה מהפרק ואין לי מושג למה, שאלתי את השר ואת כולם למה יפו ירדה, וזה נכון מה שנאדיה חילו אמרה שכללו ביחד עם תל אביב.
יעקב גז: אני מוכרח מצפונית להגן על הצדק ועל השוויוניות.
יעקב גז: אני מוכרח משום שיפו היא חלק מתל אביב.
יעקב גז: מצילה" פועלת ביפו, אני יודע ואני ער לזה שיפו יכולה להיפגע בגלל הכללתה בתוך תל אביב, אבל זה מחיר השוויוניות והצדק, זהו המחיר, אני לא אומר שלא צריך לתת לזה טיפול, אבל אני אומר זה המחיר.
נאדיה חילו: כשמדובר בין למחיר למחיר, המחיר היותר גבוה הוא של פגיעה בילדים ונוער, בנוגע לפגיעות ואלימות אני על המחיר הזה מוכנה לוותר לטובת המחיר השני ובהחלט לבודד לפחות לצורך העניין, וזו תהיה ההמלצה שלי, ויש לי קשר עם מפקד התחנה ישבתי איתם והנתונים ממש מזעזעים בנושא הזה.
גונן ירום: אני מרכז את ועדת השרים למאבק באלימות.
גונן ירום: לגבי הכניסה של רשויות לתכנית "עיר ללא אלימות", אני חייב לציין לפי הכרותי את ועדת אהרונישקי.
גונן ירום: בעבר, הרשויות שנכנסו לתכנית "עיר ללא אלימות" נכנסו בהתאם לקריטריונים, בהתאם לכללי השוויון והמנהל התקין, כל רשות שפנתה וענתה "לקול קורא" שבזמנו ועדת אהרונישקי פרסמה לכלל הרשויות במדינת ישראל, כל הרשויות האלה דורגו, קיבלו ניקוד והרשויות שנכנסו לתכנית הן הרשויות שקיבלו את הניקוד הגבוה ביותר בהתאם לקריטריונים, כלומר נעשה הליך שוויוני לחלוטין.
נאדיה חילו: אני יודעת את זה, ואני מסכימה לכל מילה, אבל זה בכלל לא סותר, אני חוזרת ואומרת, אני לא רוצה להסב את הדיון רק על יפו, אבל חשוב לי לחדד את הנקודה הזאת.
נאדיה חילו: הנתונים של תל אביב הם: הממוצע מטשטש את הנתונים של יפו, מאחר שזה שלטון מקומי, אבל במקרים האלה צריך לבודד, הקריטריון הוא קריטריון, הוא מקצועי ואני בעד קריטריון, והפרמטרים מאוד ברורים, אבל לא יכול להיות שנתוני תל אביב מטשטשים גם כשאתה לוקח את הנתונים של יפו כרבתי, שזה כשישים וחמישה אלף תושבים.
נאדיה חילו: אני בטוחה שהיא תדורג במדרג האלימות בין הגבוהים ביותר, וזה לא רק בזה, המאבק שלי, אני לא מאשימה כאן, אני רוצה רק להאיר ולשים את הדגש, המאבק שלי בעניין הוא לא רק בנושא המניעה.
לילי הלפרין: השר הכריז בכנס נגד אלימות, שמהשנה הבאה מספר הערים יגדל לשישים.
נאדיה חילו: אנחנו הצגנו את "מצילה, ואת "עיר ללא אלימות".
נאדיה חילו: שמענו ממנהל האגף וממלא המקום סקירה על הנושא, שמענו ספציפית גם לגבי יפו, על המדרג, אילו קריטריונים, אלו ערים נכנסו ומספרם, אני הצבתי כאן שאלה לגבי העיר יפו, כיפו ולא כתל אביב, אני חושבת שאדוני גם מודע לזה כי אני פניתי אליו בשנה שעברה, כי הנתונים של יפו ללא תל אביב מטשטשת את הנתונים, הם מאוד מאוד גבוהים, ואמרה חברתי חברת מועצת העיר, הגברת שולה אגמי הממונה על נושא האלימות במרכז השלטון המקומי שהנתונים גם ידועים לה בהיותה מעורבת גם בשכונות ביפו.
נאדיה חילו: השאלה אם בדברייך תוכל להביא לנו בשורה בעניין הזה של יפו וכניסתה בצורה מסודרת לאחת מהתכניות, אם ב"מצילה" או ב"עיר ללא אלימות"?