GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דני ז'ורנו-פרסיאדו: בשנת תשס"ב היו 210 ילדים בגננים טיפוליים-תקשורתיים, ובשנת תשס"ז היו 366 ילדים היו בגנים האלה.
דני ז'ורנו-פרסיאדו: כלומר, יש עלייה מאוד גדולה.
דני ז'ורנו-פרסיאדו: אני מביאה את הנתונים האלה מתוך ועדת דורנר.
דני ז'ורנו-פרסיאדו: אלה הנתונים שהציגה גברת לאה רוזנברג, ואני מביאה לפניכם.
דני ז'ורנו-פרסיאדו: אני רוצה לציין את העלייה במספר הילדים, את העלייה באיתור בגיל הרבה יותר צעיר וגם בפתיחת מסגרות חדשות, שלא בהכרח מתוקצבות בהתאם בכל משרדי הממשלה.
דני ז'ורנו-פרסיאדו: אני יכולה להגיד, שמבחינת האבחון בסך הכל יש שביעות רצון מהתהליך האבחוני.
דני ז'ורנו-פרסיאדו: לצערנו, לא בכל הגנים הטיפוליים הילדים מקבלים את ה-11 שעות שהם צריכים לקבל.
דני ז'ורנו-פרסיאדו: עדיין יש פער מאוד גדול בין הרצוי למצוי, וצריך להסדיר את העניין הזה.
דני ז'ורנו-פרסיאדו: בנוסף, יש בעיה לגבי גילאי 6-7.
דני ז'ורנו-פרסיאדו: עבורם אין כמעט כלום.
דני ז'ורנו-פרסיאדו: בנוסף לכל הטיפולים שהוזכרו כאן, יש את הטיפול של הפסיכולוג החינוכי, והראייה שלו היא יותר אקולוגית, יותר הוליסטית.
דני ז'ורנו-פרסיאדו: ניתן סיוע לצוות המקצועי שעובד שם, וגם עזרה להורים.
דני ז'ורנו-פרסיאדו: זו הסתכלות הרבה יותר מערכתית-כוללנית.
נאדיה חילו: אני רוצה לשמוע את ליאורה ברק.
ליאורה ברק: אני מייצגת את הפסיכולוגים במכונים להתפתחות הילד, במרכזים וביחידות לגיל הרך, והם הראשונים ביחד עם הצוות הרב מקצועי שבכל מרכז ומכון כזה מאבחנים את הילדים.
ליאורה ברק: אני רוצה להעיר לגבי ההערה שנשמעה כאן, כאילו האבחון לא נעשה כמו שצריך.
ליאורה ברק: אני חושבת, שהאבחונים שנעשים במרכזים ובמכונים הם מצוינים.
ליאורה ברק: אני חוששת, מאותם אנשים שהולכים לקבל אבחונים פרטיים.
ליאורה ברק: אז יש לנו עלייה מאוד גדולה של ילדים אוטיסטים.
ליאורה ברק: אנחנו לא מוצאים שיש עלייה כזו גדולה, לפחות לא באזור שאני עובדת בו.
ליאורה ברק: אנחנו מאוד זהירים במיון, אנחנו מאוד זהירים באבחון.
ליאורה ברק: אנחנו לוקחים קצת זמן.
ליאורה ברק: אנחנו לא אחרי שעה מודיעים שהילד הוא אוטיסט.
ליאורה ברק: אנחנו משקיעים באבחון הרבה יותר זמן.
ליאורה ברק: יש לנו את הכלים שלנו, כל הכלים שפרופ' אור-נוי רשם.
ליאורה ברק: אנחנו מאוד זהירים באבחון, ואנו מאשרים את האבחון אחרי התייעצות מרובה.
ליאורה ברק: הילד מקבל את כל הטיפולים שהוא צריך.
ליאורה ברק: אנחנו גם דואגים, שגם כאשר הוא הולך לגן של חינוך מיוחד של משרד החינוך, הילד יקבל את כל הטיפולים שמגיעים לו.
ליאורה ברק: אנחנו דואגים לזה שהוא יקבל את זה שם או במסגרת המכון שלנו.
ליאורה ברק: אני חושבת, שיש עלייה גדולה מאוד במספר ילדים אוטיסטיים.
ליאורה ברק: לצערי הרב, אני חושבת שחלק גדול מאוד מהילדים האלה הם אינם אוטיסטים, אלא עם כל מיני רצפים אחרים של בעיות התפתחות.
ליאורה ברק: לפעמים ממהרים לתת את התווית הזו.
נאדיה חילו: אני נותנת את רשות הדיבור לעו"ד ציפי נגל-אדלשטיין.
ציפי נגל-אדלשטיין: מכל הגורמים שנמצאים כאן, אנו שומעים שאכן יש בעיה.
ציפי נגל-אדלשטיין: יחד עם זה, רב הגלוי על הנסתר.
ציפי נגל-אדלשטיין: כלומר, שיש דברים קיימים במערכת.
ציפי נגל-אדלשטיין: נעשתה עבודה קשה של הרבה מאוד שנים עם אנשים מקצוע בכירים, שטיפלו בנושא כראוי.
ציפי נגל-אדלשטיין: אכן חוזר המנכ"ל שהוצא ביולי השנה, הוא חוזר מצוין, הוא ממקד את הנושא של האבחון.
ציפי נגל-אדלשטיין: חייבים לאכוף את החוזר הזה.
ציפי נגל-אדלשטיין: היום לא כל הגופים ברחבי הארץ מודעים לכך, שהחוזר הזה קיים.
ציפי נגל-אדלשטיין: גם גופים שמודעים לכך טוענים שיש להם חוסר במשאבים, כדי לתת את הדוחות המתבקשים מתוך החוזר.
ציפי נגל-אדלשטיין: אנחנו יודעים, שהרבה מאוד מהמכונים להתפתחות הילד אינם מוכנים לתת את האבחון הפסיכולוגי-הקליני הנדרש.
ציפי נגל-אדלשטיין: אנחנו כעמותות שנותנות את השירותים, נתקלים בבעיה הזו באופן ישיר.
ציפי נגל-אדלשטיין: אנחנו מגישים למכונים את הבקשה, והם אומרים לנו: מצטערים, אנחנו לא יכולים לתת את זה.
ציפי נגל-אדלשטיין: לכן, צריכה להיעשות עבודה של משרד הבריאות מול המכונים, לחייב אותם להגיש את הדוח הזה.
נאדיה חילו: פרופ' אור-נוי, למה החוזר שלכם לא נאכף?
אשר אור-נוי: משרד הבריאות איננו יכול לאכוף את המימוש של חוק בריאות ממלכתי.
אשר אור-נוי: אנחנו יודעים ולא יכולים לעשות שום דבר, כי לפי חוק בריאות ממלכתי רק ההורה רשאי להתלונן, ואז זה נדון בבית משפט לענייני עבודה.
אשר אור-נוי: אני חייב לציין, שבית המשפט נמנע מלפסוק בשאלות הקריטיות, של מי אחראי למתן טיפול בילדים אוטיסטיים.
ציפי נגל-אדלשטיין: לא ניתן להעמיד אותנו בסיטואציה, שבה משרד הבריאות דורש מאיתנו אבחון מסוים כאשר הוא בעצמו לא יכול לאכוף את האבחון.
ציפי נגל-אדלשטיין: בנוסף, יש בעיה עם האחידות וההרמוניה בין כל המסמכים הנדרשים מההורים שאמורים לקבל שירות מסוים.
ציפי נגל-אדלשטיין: ועדת השמה דורשת משהו אחד, משרד הבריאות דורש משהו אחר.
ציפי נגל-אדלשטיין: חייבים לאכוף את הנושא של האחידות.
ציפי נגל-אדלשטיין: הקריטריונים הם ראויים, אבל צריך לאכוף את האחידות.
ציפי נגל-אדלשטיין: הבנתי כי הנתונים שהוצגו נועדו כדי להראות את הגידול, אבל מדובר בהרבה מאוד גנים תקשורתיים.
ציפי נגל-אדלשטיין: אולי לאה יכולים לתת את הנתונים של מספר הגנים התקשורתיים.
ציפי נגל-אדלשטיין: יש עדיין עשרות בודדות של גנים תקשורתיים, אבל מדובר בהרבה מאוד ילדים שלא מקבלים את הטיפול.
ציפי נגל-אדלשטיין: הבעיה היא גם ברמת הרשויות המקומיות, שמתקשות להכניס עמותות לטיפול, גם בכך שהילדים וההורים לא מודעים לכך שהטיפול הזה הוא טיפול שהם זכאים לו.
ציפי נגל-אדלשטיין: במקרה הורה שומע מהורה אחר, והוא מגיע לטיפול.
ציפי נגל-אדלשטיין: צריך להביא את הדברים האלה לידיעת ההורים, כי הילדים זכאים לטיפול.
דורית בן יוסף: אני רוצה לעזוב את המספרים, ולדבר על החוויה של כאמא.
דורית בן יוסף: האבחון הוא מאוד קשה.
דורית בן יוסף: יושב מולי ד"ר דוידוביץ שעשה את האבחון של שני הילדים שלי.
דורית בן יוסף: הוא יודע כמה זה קשה.
דורית בן יוסף: עד היום אנו עוד מתלבטים בשאלות של אבחון.
דורית בן יוסף: הילד הגדול מבין השניים הוא בן 13.
דורית בן יוסף: לפני שבוע היינו בבית חולים וולפסון, ועדיין האבחון לא סגור.
דורית בן יוסף: הוא P.D.D, אבל הוא גם זה וגם זה.
דורית בן יוסף: זו לא בדיקת דם, שרואים מיד את התוצאות.
דורית בן יוסף: יש פה בעיה אובייקטיבית לאבחן.
דורית בן יוסף: כאשר מדברים על כלי אבחון אובייקטיביים או סטנדרטים, זה קשה מאוד.
דורית בן יוסף: המומחיות פה היא מאוד קריטית, ואסור לאבד את המומחיות שהמוסדות האלה רכשו לעצמם לטובת כלי אבחון סטנדרטים.
דורית בן יוסף: בנוסף, אני חושבת שבעניין הזה אין דבר יותר חשוב מאשר להגיש שאם יש ספק אז אין ספק.
דורית בן יוסף: אם יש ספק לגבי האבחון של הילד, תנו לו את הכלים, תנו לו את הטיפול.
דורית בן יוסף: כולנו נפתח בקבוק שמפניה, אם נדע אחר כך שהוא פרק את מחסום בעיית התקשורת.
דורית בן יוסף: אחורה אי אפשר ללכת.
דורית בן יוסף: מה עם הזמן שהולך לאבוד, הילדים שלא מקבלים טיפול ולא מתקדמים?
דורית בן יוסף: רק אנחנו ההורים נסחוב אותם על גבינו עד הקבר, ומי יודע מה יהיה אחר כך.
נאדיה חילו: אני נותנת לפרופ' אור-נוי לומר את מילות הסיכום.
אשר אור-נוי: אנחנו צריכים לדבר על גילאי שנה וחצי-שנתיים ועד גיל 18.
אשר אור-נוי: מקובל עליי שהיום בדיון לא דנים על הגילאים מעל גיל 6, אבל נדרש דיון בנושא.
אשר אור-נוי: אי אפשר להשאיר 50% מהילדים בספקטרום האוטיסטי ללא טיפול.
אשר אור-נוי: זה המצב היום.
אשר אור-נוי: פרט לחינוך המיוחד ולטיפולים הפרטיים, אין לילדים האלה טיפול.
אשר אור-נוי: יש ויכוח בין משרד הבריאות לבין קופות החולים, גם לגבי ילדים עד גיל 6.
אשר אור-נוי: עמדת משרד הבריאות היא ברורה מאוד, והיא מסתמכת גם על מה שקופות נותנות לחולים שיש להם מחלות נפש.
אשר אור-נוי: קופות מחויבות לתת טיפול כאשר יש הפרעה רפואית.
נאדיה חילו: איך אנחנו פותרים את זה?
נאדיה חילו: אנחנו רוצים לפתור את הבעיה ולא רק להצביע על הבעייתיות.
נאדיה חילו: מה ההצעה שלך?
נאדיה חילו: איזה כלים יש לך על מנת להכריח את קופות החולים לתת את הטיפול?
אשר אור-נוי: רק חקיקה.
אשר אור-נוי: זה הכלי להכריח את קופות חולים לתת את הטיפול, או פסיקה ברורה של בית משפט במדינת ישראל.
אשר אור-נוי: זה לא נעשה, ולכן הילדים נופלים בין הכיסאות.
אשר אור-נוי: כל מה שאנחנו כמשרד דורשים מהקופות, הוא שאותו מספר ילדים עד גיל 6, שהוא לא מספר גדול, שאינם מקבלים את הטיפול הבריאותי המקדם - לא בגלל זה שמשרד הבריאות מתעלם מזה אלא בגלל זה שהם לא יכולים לקבל כי אין מסגרת – יטופלו בקופות החולים עד אשר יימצא פתרון.
אשר אור-נוי: כל עוד שזה נעשה, הילדים הללו נופלים בין הכיסאות.
נאדיה חילו: אני לא יוצאת מהדיון הזה אופטימית.
נאדיה חילו: אני רוצה לראות בדיון הזה חלק מהתהליך שהיה בעבר וימשיך בעתיד.
נאדיה חילו: הוועדה רואה בחומרה רבה, שחלק מהילדים שמוגדרים כזקוקים לטיפול, לא מקבלים טיפול.
נאדיה חילו: אי קבלת הטיפול נובעת מחוסר תיאום, מחוסר מימון, מחוסר הגדרה של קריטריונים ברורים.
נאדיה חילו: אני פונה למשרד הבריאות ומבקשת, לגבש חקיקה בנושא הזה.
נאדיה חילו: הוועדה תפעל לקדם חקיקה בעניין הזה.
נאדיה חילו: מתגלה תמונה קשה, שאין מעקב אחיד חלק מהילדים נופלים בין הכיסאות ובין ריבוי השירותים.
נאדיה חילו: המערך הטיפולי אינו שלם, לא מבחינת גיל ולא מבחינת מתן כל הפתרונות בסל כזה של שעות או סל אחר.
נאדיה חילו: לדעתי, חייב להיות כלי אבחוני אחיד, שיחייב את כל המסגרות: קופות החולים והמכונים.
נאדיה חילו: אם אנחנו מדברים על אותו מבחן של זכאות, חייב להיות כלי אחיד.
נאדיה חילו: אני רוצה לציין, שהטיפול באוטיזם מצריך מערכת רב תחומית אינטגרטיבית, ידע ומקצועיות בדרגה מאוד גבוהה.
נאדיה חילו: מכאן הצורך הדחוף ביותר בקביעת קריטריונים לאבחון, הוא מאוד ברור.
נאדיה חילו: משרד הבריאות צריך לחשוב על דרך, איך לחייב את זה.
נאדיה חילו: אולי אתם תובילו את זה ביחד עם המסגרות באמצעות ועדה בהשתתפות כל הגורמים, שתגיע להגדרה ברורה של אבחון.
אשר אור-נוי: הגדרה יש.
אשר אור-נוי: השאלה היא היישום שלה.
נאדיה חילו: אני מדברת גם על יישום ההגדרה.
נאדיה חילו: הייתי מציעה, לחשוב גם על אמצעי אכיפה.
נאדיה חילו: אני רוצה לקרוא, להכליל את כל מסגרות החינוך, על סוגיהן, בתוך הסל של הסיוע והטיפול בילדים.
נאדיה חילו: מבחינתנו, זה לא משנה איפה הילד נמצא.
נאדיה חילו: הטיפול אמור להגיע לילד ללא כל קשר למסגרת בה הוא נמצא, מסגרת פרטית, חילונית, דתית, במגזר הערבי או במגזר אחר.
נאדיה חילו: אותו דין צריך להינתן לכל הילדים.
נאדיה חילו: חייבים למצוא פתרון.
נאדיה חילו: מה שחה"כ כהן ציין, שהרבה מאוד ילדים בגלל הימצאותם במסגרת זו או אחרת לא מקבלים את הטיפול, זה חמור מאוד.
נאדיה חילו: גם אם יש בנושא הזה חקיקה, צריך לנסות לאכוף אותה.
נאדיה חילו: אני רוצה לקרוא למשרד הבריאות, שהצמדת הסל של הילדים לכל המסגרות הרגילות, תהיה על בסיס אנדוידואלי ולא על בסיס מסגרת.
נאדיה חילו: לדעתי, זה יפתור חלק מהבעייתיות הקיימת במסגרות השונות ובקופות החולים.
נאדיה חילו: אני רוצה לקרוא גם לשר הבריאות, שיבחן מחדש את כל הנושא של הטיפול האינטגרטיבי בילדים האלה, מבחינת הרחבת היריעה וכיסוי טיפולי לכל הילדים.
נאדיה חילו: מצד אחד אני כיוונתי לכמה תחומים, אבל מצד שני אני רוצה שמשרד הבריאות ייקח את האחריות על העניין הזה ויוביל לפתרונות בנושא, כאשר המטרה שלנו היא אחידה.
נאדיה חילו: ציינו כאן ש-1,200 או 3,000 ילדים לא מקבלים טיפול, אבל לנו ברור שאלה רק הילדים שמגיעים למסגרות.
נאדיה חילו: הרבה מאוד ילדים בכלל לא מגיעים למסגרת אבחון ולא מקבלים טיפול.
נאדיה חילו: הרושם שלנו, הוא שהמספר הוא יותר גדול.
נאדיה חילו: אזלת ידן של מערכות רבות וחוסר התיאום ביניהן, זה מחדל קשה שמונע התייחסות טיפולית נכונה לאותם ילדים.
מיכאל מלכיאור: שלום וברכה.
מיכאל מלכיאור: אנחנו היום נהיה הרבה יותר נחרצים.
מיכאל מלכיאור: אנחנו חייבים לסיים את העבודה היום ולכן, מרב, אני גם מבקש ממך בצורה הרבה יותר נחרצת.
מיכאל מלכיאור: אני חושב שליבנו כבר בהרבה מאוד דיונים כמעט את כל הסוגיות, חוץ מאלה שנשארו.
מיכאל מלכיאור: אני חייב רק לדווח בתחילת הישיבה שיש איזה התפתחות של ועדת השרים.
מיכאל מלכיאור: במשך מספר ישיבות עלה הנושא של הפיקוח של משרד הבריאות.
מיכאל מלכיאור: זה הביא לכך ששר הבריאות הביע התנגדות לסעיף הזה בחוק.
מיכאל מלכיאור: הדבר עלה בוועדת השרים שהיתה ביום ראשון והוחלט שם לעשות ועדה של שר התעשייה, המסחר והתעסוקה, שר הבריאות ושר האוצר, כדי לפתור את הסוגיה הזאת והם קיבלו עד שבועיים ימים כדי להגיע לפתרון.
מיכאל מלכיאור: מאחר והלכנו עם הממשלה לאורך כל הדרך של החוק הזה, אז אני מציע שאנחנו נכבד את ההחלטה של ועדת השרים ואנחנו נחליט על כל שאר הסוגיות, חוץ מהדבר הזה, והדבר הזה, אני אומר מראש, שאנחנו נקבל, אני מציע שאנחנו נקבל את החלטת הממשלה בעניין.
מיכאל מלכיאור: יהיה זה עם שר הבריאות?
מיכאל מלכיאור: מה טוב.
מיכאל מלכיאור: יהיה זה נגד שר הבריאות, לא אגיד שזה טוב נגד שר הבריאות, אז זה מה שזה.
מיכאל מלכיאור: היו טיעונים לכאן ולכאן, לא אחזור על הוויכוח הזה, אז לכן לא נטפל עכשיו בשאלה הזאת, עד שנקבל את תשובת ועדת השרים, ממילא נצטרך אז להיכנס, גם בשביל להצביע על החוק, כי אי אפשר להצביע על החוק לפני שהוא מושלם.
מיכאל מלכיאור: הסוגיה הזאת, אנחנו לא מדברים עליה היום, אבל אני מקווה שאת כל שאר הסוגיות נוכל לפתור בשיח שלנו היום.
מיכאל מלכיאור: אם זה מקובל על חברי הכנסת פה, וגם נציגי הממשלה, שנעשה את זה בצורה הזאת, אז נוכל להתקדם.
מיכאל מלכיאור: נצטרך להחזיר את זה עוד פעם לדיון והצבעה בסוגיה הזאת, במכלול החוק.
זבולון אורלב: אני מסכים אבל בשינוי אחד.
זבולון אורלב: אני מציע לגמור הכול היום ולהסכים מראש שברגע שגומרים עם משרד הבריאות, נעשה רוויזיה על החלק שלהם.
מיכאל מלכיאור: אם נספיק.
זבולון אורלב: אז זה ייתן גם את מידת הדחיפות.
מירב ישראלי: כן, רק יש לנו המון סוגיות, אז אם נספיק, כן.
מיכאל מלכיאור: אם נספיק, בסדר.
מיכאל מלכיאור: לא נאריך את הדיון על זה.
יובל אביעד: יש לי רק בקשה.
יובל אביעד: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה רוצה לייחד דיון נפרד להוראות המעבר, אם אפשר, כי הסוגיה הזאת היא סוגיה שהיא מאוד מאוד קשה לפתרון.
יובל אביעד: נציגי המשפחתונים היו אצלנו ושוחחנו בעניין ואנחנו רוצים לייחד דיון נפרד לסוגיה של הוראות המעבר.
מיכאל מלכיאור: טוב, אם לא נספיק את זה עכשיו, אז נייחד לזה דיון.
שלי יחימוביץ': קודם כל אני כמובן מברכת על החוק הזה, אני מודעת למאמץ העצום שהושקע בו ולחשיבות העליונה במצב שבו יש כל כך הרבה מסגרות שהן פרוצות לכל דיכפין להנהיג פיקוח.
שלי יחימוביץ': אבל אני באתי לכאן לישיבה הזאת כדי לדבר בשמן של מי שאיכשהו יש לי חשש שקצת נשתכחו מלב במהלך החקיקה והן בעיניי, ואני אגיד את זה בגלוי, חשובות לא פחות מהילדים.
שלי יחימוביץ': אני מרשה לעצמי לומר זאת.
שלי יחימוביץ': למרות שהילדים בראש מעיינינו ועטרת ראשינו וכן הלאה, גם כשהייתי יושבת ראש הוועדה לזכויות הילד, הקפדתי שזכויות הילדים לא יבואו אף פעם על חשבון הזכויות של אלה שמטפלים בהם, כי אנחנו אמונים על זכויותיו של הציבור כולו.
שלי יחימוביץ': אם יש התנגשות, נכריע, אבל אני בטוחה שכאן אתה תסכים איתי, כאן אין התנגשות.
שלי יחימוביץ': אין לנו כאן סוגיה מוסרית שעומדת לפתחנו, ממש לא.
שלי יחימוביץ': אני משוכנעת כשתשמע אותי, אז תסכים איתי.
שלי יחימוביץ': אם היתה סוגיה מוסרית, היינו דנים בה והופכים בה, אבל זאת לא.
שלי יחימוביץ': ואני משוכנעת שגם אתה לא תרצה לתת יד לפגיעה בעובדות שמשתכרות שכר מינימלי ביותר.
שלי יחימוביץ': אני אסביר את הדברים, אני ממש בטוחה שלא תהיה כאן התנגדות לדברים שאני אומר.
שלי יחימוביץ': כיוון שאני מכירה את כל היושבים כאן, את כל הנוגעים בדבר, אני בטוחה שאני מדברת גם מגרונכם.
שלי יחימוביץ': למשל, בסוגיה שבה יש דילמה מוסרית, האם להתקין מצלמות מעקב בגני ילדים.
שלי יחימוביץ': אני טוענת שהפגיעה בפרטיותה של העובדת היא כל כך גדולה, והבעת חוסר האמון היא כל כך גדולה, עד שגם לטובת ההורים שרוצים לדעת 24 שעות מה קורה עם הילדים---
מיכאל מלכיאור: אנחנו לא עוסקים בזה.
שלי יחימוביץ': זאת דוגמה להתנגשות.
שלי יחימוביץ': עכשיו אני בעניין אחר לגמרי.
שלי יחימוביץ': אני באתי לדבר בשמן של 2,300 נשים שמחזיקות משפחתונים בביתן ועושות זאת בפיקוח משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
שלי יחימוביץ': כלומר אני מדברת עכשיו על המשפחתונים שמפוקחים על ידי התעשייה, המסחר והתעסוקה ולא על המשפחתונים שעליהם החוק הזה אמור להיות, שמלכתחילה החוק הזה נוצר בשבילם, כיוון שעליהם אין פיקוח.
שלי יחימוביץ': על קבוצה מאוד ספציפית של 2,300 נשים שמחזיקות משפחתונים, עושות זאת באמונה ובהצלחה, ולראייה הן עומדות בתנאי הפיקוח, הן פרושות בכל רחבי הארץ, בבני ברק, באשקלון, ביפו, בכל מקום אפשרי.
שלי יחימוביץ': איכשהו בשנים האחרונות מעמדן הולך ומתכרסם והן נפגעות שוב ושוב ושוב.
שלי יחימוביץ': הן החוליה החלשה והן הגיעו למצב שבתמורה שהן מקבלות בעבור הפעלת המשפחתון הן לא מגיעות אפילו לשכר המינימום.
שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, תתאזר בסבלנות, הכול קשור.
מיכאל מלכיאור: אני מבקש רק דבר אחד.
מיכאל מלכיאור: אנחנו ייחדנו שלוש ישיבות לסוגיה הזאת, זה לא ששכחנו מהסוגיה הזאת, אז לכן כשאת אומרת שזה נשכח בכל הטיפול בחוק, זה ממש ממש לא נכון.
מיכאל מלכיאור: טיפלנו בזה והכנסנו גם, בעקבות התיקון---
משה גפני: לא הכרענו עדיין.
מיכאל מלכיאור: יש כמה שאלות שעוד יש, אבל אנחנו בעיצומו של דיון שכבר התקיים פה שעות על שעות על שעות, וגם הכנסנו שינויים בדרישה שלנו, חלק אגב גם בגלל פנייה שלך בעניין הזה.
מיכאל מלכיאור: הכנסנו דברים בתוך החוק שיבטיחו גם את הביטחון התעסוקתי וגם את מעמדן וגם כספן, שיקר לנו, ואני חושב שגם משפיע על הילדים, זה גם חלק מזכויות הילדים.
מיכאל מלכיאור: אני לגמרי מסכים איתך, רק תדעי שאת לא באה פה לקרקע בתולה.
שלי יחימוביץ': אני מקבלת את ההערה.
משה גפני: אבל זה חשוב מה שאת אומרת, שעדיין לא הכרענו.
משה גפני: הנושא באמת עלה פה הרבה מאוד פעמים, אבל הוא חשוב מאוד בגלל שהוא חלק מהדילמה של כולם.
שלי יחימוביץ': אני אמנה בקצרה את המכות שניחתו עליהן ואיכשהו הן אמורות לספוג כל החלטה שהיא, של כל גורם שהוא, גם של המחוקק, גם של העיריות, גם של משרדי הממשלה, בסוף החוליה הזאת משלמת את המחיר, ואני אעבור ביעף על הדברים.
שלי יחימוביץ': דמי השתתפות בהשתלמויות, עד השנה זה היה בגובה דמי הרישום של ההורים, 200 שקלים.
שלי יחימוביץ': השנה זה הועלה ל-400 שקלים.
שלי יחימוביץ': תגידו 200 שקל, מה זה 200 שקל?
שלי יחימוביץ': אבל זה מצטבר.
משה גפני: הועלה על ידי מי?
שלי יחימוביץ': משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
שלי יחימוביץ': אני מבקשת שתאפשרו לי לדבר.
שלי יחימוביץ': אני מבינה, הדברים שאני אומרת מעוררים תגובות, אבל אני מבקשת להשלים ואחר כך אני אשמח לשמוע התייחסויות.
שלי יחימוביץ': ביטוח צד ג' למטפלת ולילדים.
שלי יחימוביץ': העירייה שילמה עד עכשיו, עכשיו הן נדרשות לשלם.
שלי יחימוביץ': זה נע בין 200 ל-1,000 שקלים בחודש.
זבולון אורלב: עכשיו זה בחוק?
שלי יחימוביץ': חברים, עד עכשיו אני נותנת לכם רקע כדי להבין כמה החוק הזה, אם אנחנו לא נשנה בו דברים מסוימים, זו תהיה אבן שתפיל את החומה ואף אחד מאיתנו לא ייצא נשכר.
שלי יחימוביץ': אני עכשיו מונה רשימת סעיפים שניחתו על ראשן של מפעילות המשפחתונים לאחרונה.
שלי יחימוביץ': הם לא קשורים לחוק הזה, אני רוצה להסביר את הקשר בין המצב הקיים לבין מה שעומד להתרחש בעקבות החוק.
שלי יחימוביץ': ביטוח צד ג' אמרנו.
שלי יחימוביץ': עד עכשיו העירייה שילמה, השנה הן נדרשות לשלם, בין 200 ל-1,000 שקלים.
שלי יחימוביץ': לחצן מצוקה – פתאום מישהו החליט שהן צריכות גם לחצן מצוקה, למרות שיש להן חיוג מהיר למגן דוד אדום ואין שום בעיה.
שלי יחימוביץ': לא חייבים את הפטנטים החדשים של לחצן מצוקה, אפשר לחייג למגן דוד אדום, מגן דוד אדום נותן להם קדימות ומגיע מיד.
שלי יחימוביץ': על חשבון מי הלחצן מצוקה?
שלי יחימוביץ': כמובן על חשבונן.
שלי יחימוביץ': כמה עולה לחצן מצוקה?
שלי יחימוביץ': מטפי כיבוי – נורא חשוב שיהיו.
שלי יחימוביץ': אין שום ספק.
שלי יחימוביץ': הדבר האחרון שאני רוצה זה שבמשפחתונים לא יהיו מטפי כיבוי.
שלי יחימוביץ': פחות ופחות עיריות משלמות עבור מטפי הכיבוי והן נדרשות לשלם עבור מטפי הכיבוי.
שלי יחימוביץ': אנחנו נמצאים בסיטואציה שגם התשלום שהן מקבלות, נשחק.
שלי יחימוביץ': בוא נגיד שכדי לתחזק את הילדים ברמה נאותה ולתת להם את הארוחות שהם צריכים לקבל ולחמם את הבית ולקרר אותו בקיץ וכן הלאה, העלות עליהן הולכת וגדלה והתמורה שלהן הולכת ונשחקות.
שלי יחימוביץ': הן לא מגרדות היום את שכר המינימום.
שלי יחימוביץ': בחוק הזה, שוב אני אומרת, זה חוק נפלא, מצוין והכרחי.
שלי יחימוביץ': יש שלושה דברים שצריכים להתקיים ואני עברתי על החוק ולא מצאתי להם סימן ואם תפנו את תשומת לבי, אני אודה לכם, יכול להיות שאני טועה.
שלי יחימוביץ': ההערות שלי להצעת החוק הן כדלקמן: כל תשלום חדש שייגזר מהחוק, לא יהיה על חשבון הגננות.
שלי יחימוביץ': הן לא יכולות לשאת עוד בעול.
שלי יחימוביץ': ואני חוששת מאוד שעלות הפיקוח תתגלגל בסוף לפתחן, באמצעות אגרה, באמצעות 1,001 שיטות.
שלי יחימוביץ': יתרה מזה, יכול להיות שיבואו ויגידו 'אנחנו נעשה את זה על חשבונן, אבל אנחנו בהתאם גם נעלה את שכרן'.
שלי יחימוביץ': זה לא מספיק, השכר שלהן שחוק ממילא.
שלי יחימוביץ': השכר שלהן צריך לעלות ממילא, אני לא רוצה שייווצר כאן מצב שהן יקבלו תמורה בגין השחיקה ואז יגידו 'כבר העלינו לכן את השכר'.
שלי יחימוביץ': בואו נחשוב צעד אחד קדימה, כי אנחנו יודעים הרי שזה מה שיהיה.
שלי יחימוביץ': הדבר השני, יש הוראות מעבר לגבי התאמת המשפחתון לתנאים הפיזיים ואם נקיים על כך דיון נפרד, אז נקיים על כך דיון נפרד, אבל תחשבו למשל על משפחתון שכבר קיים, עובד שנים, בהצלחה יתרה, אבל מוביל אליו גרם מדרגות של 12 מדרגות, במקום 5 מדרגות כפי שיידרש בהוראות המעבר.
שלי יחימוביץ': מה הן אמורות לעשות?
שלי יחימוביץ': שיפוץ כולל בבית?
שלי יחימוביץ': תחשבו על העלות ותחשבו על השכר.
שלי יחימוביץ': ואני נתתי דוגמה סתמית, אני בטוחה שיש עוד אלף ואחת דוגמאות, יותר טו7בות, שאני אשמח אם גם הן יפורטו.
שלי יחימוביץ': והדבר הנוסף, וזה לימודים.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שנכון, ראוי וצודק שמי שמועסקת ועובדת בהצלחה ובפיקוח ומגדלת דורות של ילדים, החל ממספר שנים מסוים, תהיה פטורה מהדבר הזה של ללכת עכשיו פתאום ללימודים באמצע החיים, כי הוכח כבר שהיא עושה את זה מצוין.
שלי יחימוביץ': ואני מציעה את המספר 12 שנים.
שלי יחימוביץ': אלה ההצעות שלי.
מיכאל מלכיאור: אני רוצה להתייחס.
מיכאל מלכיאור: לגבי הנושאים שהטילו על המטפלות וההוצאות, אני חושב שזה ראוי לדיון נפרד, כי זה לא קשור לחוק.
מיכאל מלכיאור: אני מבין שאת אמרת את זה כרקע, כל הדברים הקודמים.
מיכאל מלכיאור: כל שלושת הדברים שאמרת לגבי החוק, כבר דנו בהם לעומק וכבר נענינו בכל הסוגיות.
מיכאל מלכיאור: לגבי הסוגיה הראשונה, החלטנו.
מיכאל מלכיאור: זה לא כתוב עדיין, כי אין את הנוסח הסופי של החוק, אבל זה כבר הוחלט ונאמר פה פחות או יותר, פעם אחר פעם.
שלי יחימוביץ': יש נוסח מוצע?
מיכאל מלכיאור: כן, יש גם נוסח מוצע, אבל נאמר פה חד משמעית שההוצאה, כל הוצאה, לא תהיה על המטפלת.
שלי יחימוביץ': אני יכולה לקבל את הנוסח?
שלי יחימוביץ': לא הצלחנו לקבל את זה.
מיכאל מלכיאור: אנחנו מדברים פה על הדברים שנאמרו על ידי משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
מיכאל מלכיאור: אני אגב רוצה גם להזכיר עוד דבר, זה חשוב לגבי כל הטיפול שלנו, אנחנו לא רק מדברים על פיקוח, אנחנו מדברים על תכנית מאוד מאוד רחבה, של הכשרה והדרכה צמודה, בכל הרמות פה.
מיכאל מלכיאור: זה חלק חשוב מהחוק.
מיכאל מלכיאור: אני רק אומר את זה כהערת אגב.
מיכאל מלכיאור: לגבי הניסוחים של התשלומים.
מיכאל מלכיאור: אני אבקש גם ממשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, לחזור על ההתחייבות שלו בנושא הזה, החד משמעית.
מיכאל מלכיאור: לגבי הוראות המעבר, אנחנו הבדלנו פה מאוד חזק בין מה שקראנו דור המדבר לדור החדש.
מיכאל מלכיאור: זאת אומרת, דור המדבר, מי שקיים תחת המשטר הנוכחי, תחת המצב הנוכחי וזה צריך ל\
מיכאל מלכיאור: בוא לידי ביטוי בהוראות המעבר שאנחנו עוד לא ניסחנו אותן, אבל אמרנו חד משמעית שמי שיש היום, גם לגבי נושאים סבירים בנושא הבטיחות של המקום, דוגמה כמו שאת הבאת, ויכול להיות 20 דוגמאות אחרות,
מיכאל מלכיאור: אנחנו לא באים פה לסגור מסגרות קיימות וודאי לא מסגרות שהיו תחת פיקוח עד היום הזה, לא באים פה לסגור, יהיו הוראות מעבר מאוד נדיבות בעניין הזה, ודאי וודאי לגבי הכשרה של מטפלת שבמשך עשרים שנה טיפלה בהצלחה בילדים.
מיכאל מלכיאור: אין שום רצון להגיד לה שהיא לא תוכל להמשיך לעסוק בזה וזה יבוא לידי ביטוי בהוראות המעבר, שהוועדה הזאת דנה בהן.
שלי יחימוביץ': במסגרת החוק?
שלי יחימוביץ': כלומר, זה לא יובא לקריאה שנייה ושלישית לפני שהוראות המעבר---
מיכאל מלכיאור: הוראות המעבר הן חלק מהחוק ולא תהיה הצבעה על קריאה שנייה ושלישית לפני שיהיו הוראות מעבר שידונו בכל הפרטים האלה, וכל מי שעסק פה בחקיקה בהמון המון נושאים יודע שזה מרכיב מאוד מרכזי בכל חקיקה שלנו והתייחסנו לזה הרבה פעמים בדיונים, לכן אני---
משה גפני: לגבי הסעיף השני של הוראות המעבר, היושב ראש צודק לחלוטין.
משה גפני: ולגבי הסעיף הראשון, אני לא אופטימי כמו היושב ראש.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לראות את זה.
משה גפני: אם יש משפחתון---
שלי יחימוביץ': רגע, תחליטו.
שלי יחימוביץ': אומר לי חבר הכנסת מלכיאור שזה כבר כתוב בחוק.
מיכאל מלכיאור: לא, אמרתי שזה נאמר והוחלט שזה נכנס לסעיף מפורש בחוק.
זבולון אורלב: אני מפרש את מה שכתוב בחוק באופן שונה ממנו וכשאמרתי לך שיש התנגשות, יש התנגשות.
זבולון אורלב: אם יתברר שיש משפחתון שעבד עשרים שנה בהצלחה יתרה, זאת מחנכת מעולה, אבל מתברר שגרם המדרגות לא עומד בתקנים של כיבוי אש ואם חס וחלילה מחר תקרה שריפה וצריכים לפנות 15 פעוטות, אני מציע שמדינת ישראל לא תיקח עליה את האחריות ותגיד 'הואיל וזה פעל עשרים שנה בצורה כזאת, אנחנו---
שלי יחימוביץ': זה לא הסעיף הזה.
שלי יחימוביץ': אתה טועה.
זבולון אורלב: אמרת גרם המדרגות.
שלי יחימוביץ': לא, אבל גרם המדרגות הוא אומר שזה בהוראות המעבר.
זבולון אורלב: מה שאני רוצה לומר ואני לא רוצה לכסות, יהיו מקרים שבהם נצטרך להכריע ואני מצהיר שהמטרה שלנו היא טובת הילד, שלמות הילד.
זבולון אורלב: זכויות הילד תמיד קודמות ל---
שלי יחימוביץ': לא על חשבון שכר העובדות.
שלי יחימוביץ': מאוד מאוד חשוב.
זבולון אורלב: אני מסכים איתך בעניין הזה, במאתיים אחוזים.
שלי יחימוביץ': אני לא אתן שהם יירדו משכר המינימום, גם לטובת הילדים.
זבולון אורלב: אני מסכים איתך, על זה אני איתך במאתיים ואחד אחוזים.
מיכאל מלכיאור: אף אחד לא חולק על זה.
שלי יחימוביץ': לא, הוא אומר ההיפך.
זבולון אורלב: לא, אני אומר כזה דבר, אם בעקבות החוק הזה---
שלי יחימוביץ': מה פתאום?
שלי יחימוביץ': אני לא אגיע לשום הכרעה על חשבון השכר שלהן, לטובת הילדים.
שלי יחימוביץ': אתה עכשיו אומר, אם צריך שהשכר שלהן ייפגע לטובת הילדים, ייפגע.
זבולון אורלב: לא אמרתי את זה.
שלי יחימוביץ': אבל, חבר הכנסת אורלב, סליחה, אתה בכלל לא מתייחס לסעיף הזה, אתה מתבלבל.
שלי יחימוביץ': חבר הכנסת מלכיאור דיבר על הוראות מעבר, אני מדברת על סעיף 1.
שלי יחימוביץ': בסעיף 1 כל תשלום חדש, שייגזר מהחוק, לא מהוראות המעבר, לא יהיה על חשבון הגננת.
שלי יחימוביץ': איזה בעיה יש לך עם זה?
זבולון אורלב: אז אני איתו במאתיים ואחד אחוזים.
שלי יחימוביץ': סעיף 2 בהוראות המעבר---
מיכאל מלכיאור: תמי, אני מבקש שאת תבהירי את הדברים שאמרת.
שלי יחימוביץ': ועוד לא הגעתי לסעיף 3.
מיכאל מלכיאור: עכשיו זו לא שיחה חופשית.
מיכאל מלכיאור: גב' תמי אלמוג, בבקשה.
מיכאל מלכיאור: רק להבהיר את הדברים שאת אמרת פה בישיבות הקודמות, התשלום.
תמי אלמוג: לגבי דרישות התשלום.
תמי אלמוג: אנחנו אמרנו את הדבר הבא, וזה היה מתואם גם עם נציג האוצר, שלגבי המעונות והמשפחתונים המוכרים, בעלי סמל מעון, כל עוד צו המחירים יהיה בתוקף, אז עליהם כל דרישה חדשה, שלא היתה קיימת ערב תחילתו של החוק, תגובה או תגולם בתעריף של המעון או המשפחתון.
תמי אלמוג: כי כולם בתעריף.
תמי אלמוג: אין לנו דרך אחרת לפצות מישהו אחר.
מיכאל מלכיאור: יש פה שני דברים.
שלי יחימוביץ': לא מקובל עליי.
מיכאל מלכיאור: דבר אחד זה מה שמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה לוקח על עצמו, זה התשלום בשביל כל המבדקות וכל העניין.