GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי כהן: ראשית, הנושא של תכנית טיפ טיפה דווקא בטיחות, דווקא מהנתונים שאנחנו בודקים וזה מוצג גם בוועדה הלאומית לבטיחות בית ופנאי, לגבי החשיפה של הורים לתכנית הזאת, התכנית היא כן פועלת, לנו חשוב ותפיסת העולם של משרד הבריאות זה לא רק לתת חיסונים אלא המניעה בכלל, לדעתנו מאוד חשוב ולא פחות חשוב מהנושא של הטיפולים אחרי זה, בנושא הזה אני אומרת שהאחיות מאוד מאוד מסורות והנושא הזה מאוד חשוב להן, הנושא של טיפ טיפה בטיחות מוטמע שם, מעבר לזה יש תכניות ספציפיות שמופעלות בישובים שונים ביוזמה מקומית של לשכות הבריאות אבל בכל מקום זו תכנית אחרת, במסגרת הפעילות של קידום בריאות, אנחנו מתקצבים ואנחנו חושבים שהנושא של קידום בריאות הוא נושא מאוד חשוב, הנושא של מניעת היפגעויות בנושא של קידום בריאות הוא מאוד מאוד מרכזי, אני יכולה לציין שאנחנו עושים פיילוט בנושא של שיפור שירותים בריאותיים בפריפריה, יש כאלה שטוענים למה הנושא היפגעויות נופל דווקא במגרש של משרד הבריאות, לדעתם אנחנו צריכים לטפל בחולים, אנחנו חושבים שזה לא נכון, והנושא של מניעת היפגעויות, ובפיילוט שאנחנו עושים, יש פיילוט משותף שאנחנו עושים כדי ללמוד ממנו מה המודל הנכון כדי להביא לשינוי בישובים, הוא נעשה בשיתוף פעולה עם "בטרם", אנחנו רוצים ללמוד ממנו.
מירי כהן: ישנן המון תכניות שנעשות ברמת הישובים עצמם, ברמה המקומית שמובילים בלשכות הבריאות מעבר לטיפות חלב אך מתוקצבות על ידי משרד הבריאות, אני לא יכולה לצבוע את זה ולהגיד לך כמה, אני לא יודעת כי זה חלק, בלשכות בריאות שונות בכל הארץ.
מירי כהן: לסיום, אני חושבת שהמודל, וזה המודל שאנחנו בוחנים אותו, של שיתוף פעולה של כל הגורמים ברמה המקומית, הוא סופר סופר חשוב, זאת אומרת שאם לא תהייה הירתמות של כולם, אחיות בטיפות חלב עושות עבודה נפלאה ואני יכולה לציין אותה רק לחיוב, אבל צריך להיות שיתוף פעולה, קואליציה של כל הגורמים בישוב, זה המודל שאנחנו עושים.
מירי כהן: יש את הארגון שנקרא "פורום של ערים בטוחות", יש ערים שהצטרפו למודל הזה שהישוב עצמו מוביל קואליציה של כל הגורמים הרלוונטיים שהם צריכים להביא לשיפור הבטיחות בישוב, רעננה נשאה את הדגל, יש ישובים אחרים, אני חושבת שאולי כדאי שתהיה מכאן קריאה, ואנחנו נעודד אותה במועצה לבטיחות בבית ופנאי, גם בישובים הערביים להתכנס, אני אומרת שיש כאן הרבה גורמים, קואליציה של גורמים שיכולה למנף את הנושא הזה ולעשות, ובלי שיתופי הפעולה של כולם, העבודה של כל אחד בנפרד היא מספיקה.
ג'מאל זחאלקה: אין שום דבר אישי שאנחנו שואלים שאלות, העניין הוא, ישנה פה חשיבות ואת דיברת על זה שהתקציב שלכם הוא 3.3 מיליון.
מירי כהן: ל"בטרם" בלבד, באופן ישיר לא מעבר לתכניות הנוספות.
ג'מאל זחאלקה: השאלה שלי היא מעבר, גם בעניין על מה שדובר על 100 מיליון שקל לתקציב בשנה שעברה, זה תקציב קטן מאוד ביודענו את גודל הבעיה של הבטיחות וכמה זה עולה, ואנחנו חברי הכנסת, אני יודע שאתם פקידים ואתם הולכים לפי מדיניות המשרד, אבל אתם צריכים לרמוז לנו בדברים שלכם שהתקציב לא מספיק, ש- 100 מיליון זה מעט, צריך 250 מיליון כדי שנפתור את הבעיה, כדי שנלך לנהל מלחמה בכדי להגדיל את התקציב של עבודת הקודש, זו עבודת קודש מה שאתם עושים, זה בדיוק מה שאנחנו צריכים, ומאיפה אנחנו ניקח את הנתונים האלה, כי משרד האוצר מסביר לנו שאתם מקבלים יותר מידי כסף, וכולם לא יעילים בעיניו, אנחנו צריכים לנהל את המלחמה הזאת ודווקא לתת את המשקל, במיוחד על גוף כזה כמו הגוף שלכם, וגם בעניין הבטיחות אני מבין שכל אחד מכם עושה את העבודה שלו במגבלות התקציב הקיימות, הוא לא יכול להרחיב את הפעולה, אני חושב שבשני הנושאים האלה שווה שנעשה עליהם קואליציה.
ג'מאל זחאלקה: עניין בטיחות בית ופנאי, ובית ספר בטיחותי שאני שומע, למה אני העליתי את נושא בית הספר בטיחותיים, לפי מספר התלונות שקיבלתי, יש לי ערמה כזאת.
ג'מאל זחאלקה: המסקנה שצריך להגדיל תקציב, זה עולה כסף.
נאדיה חילו: את לא צריכה לענות עכשיו, אני מבקשת וזה מאוד חשוב, אני כל הזמן מנסה להוביל לעתיד, מה עוד ניתן לעשות כדי לשנות את התמונה או לצמצם את הפגיעה והפגיעות, אם את יכולה וגם אם הנתונים לא נמצאים בידייך כעת, להעביר לנו לגבי הראיה העתידית של שנת התקציב הבאה, אמרת 3.3 מיליון, כל מה שאמרת הצרכים לעומת מה שהיום קיים, כך וכך בשטח כדי לנסות לכסות את הצרכים, למה אתם זקוקים, אתם זקוקים לכך וכך ואז אנחנו נמצא את הדרכים כאן לנסות ולהלחם ולכסות יריעה יותר גדולה של הצרכים, בשלב הזה אני רוצה להודות לך.
ג'מאל זחאלקה: אני מציע ש"בטרם" יעשו לנו הערכה ויגישו לנו תכנית תקציבית לעניין הזה כדי שנבוא כל חברי הכנסת לעשות מלחמה על זה.
נאדיה חילו: להצביע על הצרכים.
נאדיה חילו: אני רוצה לעבור לפרופסור פרנסיס מימוני, יושב ראש איגוד רופאי ילדים, בבקשה וזה בעצם אותן שאלות, אני לא רוצה לחזור, לא תמונת מצב אלא הלאה איך אנחנו יכולים להתקדם.
פרנסיס מימוני: אני חושב שחבר הכנסת חנא סוויד סיכם את המצב בצורה מאוד יפה וסינתטית, עם שלושת הדברים שצריכם לעשות הוא ראה גם את נושא התשתית וגם את אכיפת החוק, לא דיברנו הרבה על אכיפת החוק היום, אבל הוא סיכם אחר כך טוב יותר ואמר כסף, והעניין פה הוא כספי בלבד, ואנחנו כאיגוד רוצים להגיד דבר אחד, אם הוועדה הבאה שתדבר על הנושא הזה, תדבר בעוד חודשיים אז אנחנו מדברים על 30 ילדים נוספים שמתו, אם אנחנו מדברים בעוד שישה חודשים זה 85, ואם זה בעוד שנה זה עוד 170, כן שמענו שעושים עבודה סיזיפית לאט לאט, אבל המצב הוא מצב חירום ואי אפשר להמשיך לעבוד במהירות של צב מת, ואנחנו יודעים, אני רופא ואני מסתכל על הדברים הדחופים קודם, ואם המגזר הערבי הוא הנושא הדחוף אז צריך לטפל בו קודם, וצריך לטפל באופן מידי, ואגב הילדים הערביים שמתים הם לא רק בעיה ערבית אלא הם בעיה של מדינת ישראל, הם הילדים שלנו של כולנו, כך שמדינת ישראל צריכה לטפל בזה באופן דחוף מאוד, אחרת זו תהייה בושה וחרפה שכל ילד שמת בצורה בלתי הגיונית, זו בושה נוספת למדינה, אני חושב שהנושא התקציבי הוא הנושא החשוב ביותר וצריך לעבוד עליו דחוף, אולי צריך וועדה כמו וועדת חקירה, וועדה ממלכתית שתבדוק ושתעבוד על תקצוב עם כלכלנים, עם רופאים, עם אנשי בטיחות וכדומה וכדומה ותעביר את המסקנות בצורה דחופה והכנסת צריכה להצביע על תקציב ועל כסף לזה, אחרת אנחנו נמשיך באותו אסון.
פרנסיס מימוני: אני בתור רופא יהודי שעבד שלוש שנים בבקה אל גרבייה, במשך שלוש שנים הלכתי פעם בשבוע, ראיתי עשרות ילדים, בתור רופא שהיה שם אני יכול להגיד לכם חברים שבכל פינת רחוב צריך להשקיע כסף ומיד, כי בכל פינת רחוב יש סכנת מוות לילד שנמצא בעיר הזאת.
נאדיה חילו: אני מודה לך מאוד, הגברת עמירה מנצור מפקחת מחוז הצפון במשרד הרווחה והשירותים החברתיים, אתם גם זרוע מאוד חשובה לצד משרד הבריאות ולצד משרד החינוך, אתם גם נתקלים הרבה פעמים בילדים שהם במסגרות ובסביבה שהייתי מגדירה שמסכנת את בריאותם וטובתם, אני רוצה לתת לך את ההתייחסות לנושא.
עמירה מנצור: אני מפקחת בשירות ילד ונוער וזה חשוב, זה פלח שמדבר על אוכלוסיית היעד שאנחנו מדברים עליה, בעצם אוכלוסיית היעד שלנו היא אוכלוסיה של משפחות במצוקה ושל ילדים בסיכון, אני יכולה לדבר לא מהפן הבטיחותי ולא מהצד של משרד החינוך, הפן שלנו הוא טיפולי חברתי גם בילדים וגם הוריהם, אנחנו במסגרת שירותי קהילה מפתחים שירותי קהילה כדי לתת שירותים טיפוליים בכדי לנסות לצמצם את התופעה של ילדים בסיכון, אנחנו מגבירים את המודעות ביחד עם המשפחות באמצעות תקשורת הורים ילדים, מה שהכי חשוב ואני לא רוצה להרחיב, אנחנו היום בפתח תכנית "שמידט" שהיא תכנית שאמורה להוביל לשותפות בין משרדית, אני חושבת שזו הפעם הראשונה שהראיה של ילדים בסיכון נכללת באחריות של משרדי ממשלה שונים, אני בפתח של איסוף נתונים ואני מסכימה עם חבר הכנסת חנא סוויד, שמאוד חשוב נושא התשתיות, חינוך, העלאת מודעות ותקציבים, לגבי התקציבים אני חושבת שצריכים להרחיב את המערך של תכנית "שמידט" לישובים יותר גדולים במגזר הערבי.
נאדיה חילו: כולנו שמענו על המיליונים שתכנית "שמידט" מקציבה לילדים בסיכון, ונמצאת איתנו גם הגברת חנה סלוצקי, פקידת סעד ראשית, מפקחת ארצית, במסגרת התכנית הזאת, בתכנים שלה העשיה או המניעה, האם יש התייחסות ספציפית, ואולי חנה סלוצקי תוכלי להוסיף לנו, לנושא הזה, הספציפי הזה של מאבק בפגיעות פיזיות ותאונות של ילדים, תאונות בית, תאונות סביבתיות, בתוך התכנית.
חנה סלוצקי: לא שידוע לי ושאני אוכל לומר לך כרגע שיש לנושא הספציפי הזה, אבל יודעת שדוקטור מיכל חמו לוטם, כן יצרה קשר עם דליה לב שדה, שירות ילד ונוער, בנושא של פנימיות לילדים, כמובן גם במגזר הערבי, וכמובן בכל נושא הבטיחות, מניסיוני, ועמירה מנצור ציינה את הנושא הקהילתי, הנושא לא רק במערכות החינוך ובבתי הספר, אלא רבתי, עובדים סוציאליים שמגיעים הביתה לביקורי בית, אנחנו מוצאים בתים שהבית עצמו מהווה סיכון לילדים, מבחינת המדרגות, מבנה, בתים לא שלמים וכדומה.
נאדיה חילו: אני שוב חוזרת, אנחנו מכירים את התופעה של ילדים בסיכון, של תכניות, באמת אתם עושים עבודה מאוד טובה עם העומס שאתם נמצאים גם כפקידי סעד וגם כמערך טיפולי ארצי, האם בנושא הזה, הכסף שהגיע לפרויקטים האלה, אתם יכולים כמערך ארצי לנצל חלקו או לכוון, את אמרת הדרכת הורים, זה ילדים בסיכון, ספציפית שיהיה איזה נתח מסוים לתכניות האלה, אם זה הורים, אם זה בתוך בתים אתם כבר תחליטו איך לבצע את זה, אבל מבחינת המטרה.
חנה סלוצקי: אני יכולה לעלות את זה במשרד בהמלצת הוועדה, ואנחנו בהחלט נצטרך להתייחס לזה, בזמנו היתה תכנית מיוחדת בשם "קדימה" שאנחנו הנחנו וניסנו לקדם את הנושא הזה במגזר הערבי בעיקר והבדואי, לא כל כך הצלחנו להמשיך עם התכנית אבל הרצון והנכונות קיימים, ואני מחזקת את מה שנאמר שהעבודה מחייבת להיות משותפת עם כל הגורמים, לא יכול להיות עם משרד אחד, ואולי תכנית "שמידט" היא המקום לעניין הזה, אני אעלה את הנושא.
עמירה מנצור: אני רוצה להוסיף עוד משפט, עיקר העבודה של תכנית "שמידט" זה הוועדות היישוביות, בראשותו של ראש הרשות, וועדת שמידט מחולקת לשני חלקים, התחלה טובה שזה לגילאי 0-6, וגילאי 6-18, אני מאוד הייתי רוצה שראשי הרשויות יתנו יד חופשית וראיה מאוד מקצועית למתן דגש מיוחד לצורך של ילדים בסיכון.
חאלד אבו עסבה: זה תלוי במחוז, במחוזות זה מחולק משרד הרווחה, משרד החינוך.
קריאה: לא, לא זה לא קשור, הרשות היא שתחליט אילו תכניות יהיו בכל עיר.
עמירה מנצור: לא, יש ועדה יישובית שרואה את התכניות והתכניות מאושרות על ידי הדרג המחוזי.
עמירה מנצור: יש לי בקשה, אם אפשר דרך הוועדה הזאת לפנות לאוצר להרחיב , כי התנאי היה של 20,000 תושבים וחלק גדול מהישובים הערביים נופלים.
נאדיה חילו: אני רוצה, ראשי הרשויות שנמצאים פה, רשויות, מועצות אזוריות, ישובים, גם אם נכנסתם במאוחר להוסיף בעניין הזה.
נאדיה חילו: בשלב הזה אני רוצה לתת משפט סיכום של "בטרם" לפני שאני מסכמת.
מיכל חמו לוטם: לגבי "שמידט", בתשובה "בהתחלה טובה" אחד מ- 12 היעדים שנקבעו זה יעד בטיחות ילדים, וחלק מהפרויקט הוא פרויקט של בטיחות.
מיכל חמו לוטם: לגבי הדיון היום הנושא של תכנית אב רב שנתית, גם לאומית וגם עירונית, אנחנו קוראים בחום לכלום להצטרף, כל משרד כבר יכול לעשות את התכנית שלו, לא צריך לחכות להחלטת ממשלה או למהלכים כאלה, אנחנו מאוד נשמח לסייע למשרדים בהערכות, בחשיבה תקציבית, ובחשיבה תכנונית, ואנחנו מאוד נשמח שאם יבוא לחץ שלכם על נושא של שיריון תקציבים בכלל ולחברה הערבית בפרט, בקיץ מוסדות חינוך בפרט אנחנו רואים את זה כחשוב ביותר.
נאדיה חילו: תודה רבה, אני רוצה בשלב הזה להודות לכל המשתתפים בדיון החשוב הזה שלדעתי יהיה לו צורך במעקב ובהמשכיות גם באלמנטים ספציפיים כפי שנאמר פה בנושא של החינוך, בשלב הזה אני רוצה לקרוא לכל ראשי הרשויות, וזה יום השלטון המקומי, אני בהחלטת מברכת על קיום היום הזה, ועל פעילות השלטון המקומי שבעיניי היא פעילות מאוד מאוד חשובה כי היא בעצם המוקד הראשוני של שירות לאזרחים, אני רוצה לקרוא לכל ראשי הרשויות במיוחד באוכלוסיה הערבית לשים דגש מיוחד על מניעת פגיעות ילדים, אני בהחלט רואה את האחריות גם שלהם בעניין הזה כולל הקצאת משאבים בנושא הזה.
נאדיה חילו: אני רוצה לפנות לכל משרדי הממשלה, אני אתחיל מהחינוך, לבריאות, למשרד התשתיות ומוסדות בטיחות כולם, לחשוב חשיבה אסטרטגית עתידית ולהנהיג מדיניות לקראת שנת 2009 וכן בתקציב 2009 שנבנה בתקופה הזאת, לשים דגש מיוחד עם מטרות מאוד ברורות ותכנית פעולה שבעצם תמגר ותפחית את פגיעת הילדים או היפגעות מכל סוגי התאונות של הילדים.
נאדיה חילו: ללא ספק הוועדה חושבת שהמספר המאוד גבוה, כמעט כפול פלוס של פגיעות ילדים באוכלוסיה הערבית ניתן לשינוי, זה לא משהו שמוכתב או פטליסטי שלא ניתן לשנות אותו, ורק אם יהיה מאמץ מוגבר גם מטעם המשרדים, גם מטעם השלטון המקומי, גם מטעם אנשי המקצוע, וגם מטעם ההורים, אני רוצה כאן להדגיש את חשיבות וועדי ההורים, אני לא יודעת אם יש פה נציגות שלהם, אבל לשים דגש על תכניות מניעה והסברה להורים במיוחד בגילאים מאוד צעירים וצריך לשים דגש על הנושא הזה.
נאדיה חילו: אני ממליצה בכל ישוב על הקמת וועדה בין משרדית, הטיפול בנושא הזה על פי כל הממדים ועל פי תפיסתנו זה טיפול מערכתי הוליסטי כולל ורב מקצועי, ולכן, ויש לי גם הרושם שכל הנציגות שהציגה, וכל אחד עושה, ואני מברכת על העשייה, אבל אין תיאום ישובי בין כל הזרועות שהציגו פה, מאוד חשוב שהנציגות של כולם, גם החינוך, בטיחות, גם הבריאות, דרכים, תוקם וועדה יישובית באחריות של ראש הרשות המקומית שתוביל את התהליך הזה.
נאדיה חילו: אנחנו גם קוראים למשרד האוצר במיוחד, לנסות ולהקצות את המשאבים הנדרשים או להגדיל את התקציב בנושא הזה לכל המשרדים.
נאדיה חילו: אנחנו פונים למשרד הרווחה ולשירותים החברתיים, במסגרת התקציב גדול קטן שהועבר אליכם לילדים בסיכון, לתת חשיבה ספציפית ודגש על העניין הזה מבחינת סוגיה ותכניות מניעה בתחום הזה.
נאדיה חילו: אני קוראת קריאה נוספת לכל ראשי הרשויות להרחיב איפה שקיים ואיפה שלא קיים, אני מודעת גם שלא קיים, פרויקטים בכל מקום לערים בטוחות, זאת אומרת להכליל את הישוב בפרויקט הזה, ואני אומרת שזה עניין של הדדיות, זה גם המשרדים והממשלה וגם הרשות מקומית.
נאדיה חילו: אני רוצה לשבח את עבודתכם "בטרם", אני חושבת שזה המקום להגיד שאתם עושים עבודה מאוד מאוד טובה, ואנחנו כוועדה נמשיך לעקוב אחרי העניין הזה ולשאוף להוביל דיון נוסף.
נאדיה חילו: צהריים טובים, אני מתכבדת לפתוח את הוועדה של זכויות הילד.
נאדיה חילו: הנושא של הוועדה התעורר בעקבות מקרים מסוימים, ובאופן מיוחד בעקבות מקרה אחד של התעללות בתוך המשפחה.
נאדיה חילו: זהו מקרה מאוד קשה מבית שמש, שכולנו גם היינו עדים לאותה התעללות מאוד מאוד קשה בילדים, אני בחרתי לערוך את הישיבה היום לא רק בעקבות הסוגיה הספציפית הזאת, אלא לתת משקל יותר רחב לסוגיות רחבות יותר הקשורות בכל נושא ההגנה על ילדים.
נאדיה חילו: בחרתי לצאת מהמקרה הספציפי הזה, והיו לנו אדוני השר הרבה דיונים שהתמקדו בהם השנה בנושא של התעללויות ותקיפות כאלה ואחרות, לא רק בתוך המשפחה, אלא במסגרות הגיל הרך.
נאדיה חילו: קיימנו במהלך המושב האחרון כמה דיונים, ואני שמחה שחוק הפיקוח על המעונות אולי ייתן לנו מענה חלקי לכל אותם מקרים מבחינת פיקוח על המסגרות.
נאדיה חילו: בסוגיה היום, ואנחנו רוצים גם לנצל את הימצאותו של השר יצחק הרצוג איתנו, ניסתי להכליל גם כמה סוגיות נוספות שעניינן הוא גם הנושא של ילדים והגיל הרך, חסרי הישע שזקוקים להתערבות כזאת או אחרת, טיפולית, הגנתית, על כל המגוון הרחב של האפשרויות שהחוק והמשרד מעמיד בפני גורמי המקצוע.
נאדיה חילו: יש כמה סוגים של צווים שחלקם הם הגנתיים וחלקם ענישה.
נאדיה חילו: כלומר שיש בהם גם היבט שיקומי.
נאדיה חילו: קיבלנו פניות על מצוקה בעניין הזה, ואני כוללת בתוך זה גם את הנושא של נערות במצוקה, גם שם זו אותה סוגיה אבל תת סוגיה, התברר או לפי האינפורמציה שיש לנו, שישנה מצוקה של כוח אדם ומקומות.
נאדיה חילו: ישנו גם מחסור חמור בחוקרי ילדים.
נאדיה חילו: זה היה שבע מאות ועכשיו זה חמש מאות.
נאדיה חילו: אני ישבתי עם רכז חקירות ילדים בנושא חקירות שעדיין לא בוצעו ודנו גם בהשלכות של העניין ושל המחסור.
נאדיה חילו: אני יודעת שבנושא של קציני מבחן היתה איזו התערבות מסוימת שלך, כי המצוקה היא לא רק בתקופה של השר הנוכחי, אלא המצוקה נמשכת כבר הרבה מאוד זמן.
נאדיה חילו: מדובר במחסור של קציני מבחן וכוח אדם וכל החלק הטיפולי הגנתי של הילדים.
נאדיה חילו: אני גם ערה לזה שיש שיפור מסוים, המענה עדיין לא ניתן במלואו, ולפני הדיווחים והפניות שהוועדה מקבלת, עדיין יש מחסור והמחירים פה וזה בעצם העיקר.
נאדיה חילו: המחיר הוא מחיר מאוד גבוה.
נאדיה חילו: מי שקרא את הידיעה "בידיעות אחרונות" יש שם שני מקרים שקשורים לשביתה של העובדים הסוציאליים.
נאדיה חילו: אותן סוגיות עולות ולא פעם בנוגע למחסור בין כלים טיפוליים לבין מחסור בכוח אדם.
נאדיה חילו: החלטות של הוצאת ילד או חסר ישע או של נערה ממסגרת או מתן מענה טיפולי זה הרבה פעמים מצריך דיונים כאלה ואחרים וגם החלטות מקצועיות.
נאדיה חילו: זה לא איזה אקט אוטומטי שמתייחסים אליו, לכן אנחנו הזמנו את כבוד השר והייתי מבקשת, מאחר ואני יודעת שאתה מגיע מדיון בועדת הכספים בנושא של הערכות המשרד ועל נושא ההתייקרויות אז רק אם יהיה לנו זמן אני מבקשת התייחסות לגבי הילדים, כי לנושא הזה יש השלכה ישירה על ילדים.
נאדיה חילו: אם אנחנו לא נגיע לזה היום אני אקיים דיון ספציפי על העניין הזה מבחינת ההשלכה על הילדים ועל העוני בקרב הילדים.
יצחק הרצוג: את מעלה מגוון סוגיות.
יצחק הרצוג: חלק מהסוגיות הן פרטניות וחלק מהסוגיות הן מערכתיות כוללניות.
יצחק הרצוג: בכל התחומים ישנה עבודה שנעשית, עבודה גדולה, ובכל התחומים יש גם חוסרים.
יצחק הרצוג: אנחנו מודעים למצב ולא המצאנו את הגלגל, כולנו מודעים לבעיות התקציביות הקשות שיש לנו, וגם על החקיקה הפרטית שנכפית עלינו.
יצחק הרצוג: ישנם את סדרי העדיפויות מהכיוון הנכון לכיוונים שלא בהכרח הם הכיוונים הנכונים וזה מכביד על היכולת שלנו לתפקד ולבנות מערכת תקציבית תקינה לשנת 2009 ולשנת 2010.
יצחק הרצוג: מכל מקום אנחנו לא יכולים להתעלם משני דברים כשאנחנו עוסקים בנושא הזה.
יצחק הרצוג: הדבר הראשון, וכאן אני מאוד מודה על כך שיזמת את הדיון הזה, הוא שבחודשים האחרונים אנחנו עדים למין גל מטורף שפוקד אותנו, שמופנה כולו כנגד פקידי הסעד וקציני המבחן, וגם למערכת השירותים הסוציאליים בכל מה שקשור לילדים.
יצחק הרצוג: מטרתו של המהלך הזה זה להפחיד את העוסקים במלאכת הקודש הזאת, ולהגן על ילדי ישראל.
יצחק קדמן: יש מספר התבטאויות של חברי כנסת.
יצחק הרצוג: הם מגבים את הדבר, אני מודה פה להרבה אנשים וגם לך.
יצחק קדמן: אני מבקש מהאוכלוסיה לא לפנות לשירותי הרווחה.
יצחק הרצוג: הם דברים איומים מאוד וזו תופעה פסולה.
יצחק הרצוג: אני מודה לך ד"ר יצחק קדמן על התגייסותך וגם לאחרים, ואני מברך אותך בהזדמנות זו שייצגת אותנו בצורה מעוררת כל כך כבוד בטקס הדלקת המשואות.
יצחק הרצוג: אני רוצה לומר שנעשתה תופעה חמורה מאוד תחת מעטה של דיס-אינפורמציה, ההתקפות בלתי פוסקות, יש פה איזה שהוא גל שמאיים על העובדים הסוציאליים.
יצחק הרצוג: אני חושב שאנחנו צריכים, ואני קורא לועדה לנקוט עמדה נחרצת בנושא הזה ללא חשש, כי מה שראינו במקרים הקשים שנגלו מול עינינו, כולל המקרה הידוע בבית שמש, וגם במקרה באור יהודה שגם יצחק קדמן היה אצלי בעניינו וגם אחרים, שאסור לנו בשום פנים ואופן לגרום לקהות חושים ולתסמונת של ראש קטן במערכת.
יצחק הרצוג: אני מסכים שזכויות ההורים וזכויות הילדים הם דבר ראשון במעלה וצריך את כל הבקרות האפשריות, אבל מכאן ועד להתקיף וליצור דה-לגיטימציה למערכת אני מתריע מפני הסכנה הזאת.
יצחק הרצוג: הנושא השני שרציתי להזכיר אותו, הוא כמובן שבד בבד אנחנו התחלנו בהפעלת התכנית הלאומית לטיפול בילדים ונוער בסיכון.
יצחק הרצוג: היא תכנית חשובה ביותר, עם הקצאת משאבים ותוספת של מיליארד שקלים בשנה לחמשת השנים הקרובות והיא אמורה לתת כלים גם למערכת בשטח להתמודד עם התוצאות.
יצחק הרצוג: היא מכסה 60% מהילדים בסיכון, זה לא מספיק, וכפי שאנחנו יודעים ישנם ילדים שהם לא בסיכון שנקלעים למערכת הסיכון, אבל עם זאת צריך להעריך את העובדה שיש כאן מאמץ מרכזי, מרבי, שגם הוא ייתן כלים נוספים לעובדים הסוציאליים וגם ללשכות הרווחה להתמודד עם התופעה, מכיוון שהתופעות שהצבעת עליהם כולל אלימות נוער, כולל נוער מנותק, כולל אלימות במשפחה ללא ספק הם תופעות שאנחנו רואים בהם אתגר לאומי שמצריך טיפול ראשוני.
יצחק הרצוג: אני עיינתי בדוח של "עלם" שהיה דוח מאוד חשוב.
יצחק הרצוג: אנחנו פועלים בנןגע לכך ובקרוב נוציא נתונים לגבי הטיפול במרכזים לאלימות במשפחה, ובנוגע לשיפור הטיפול וגם על התפוקות של הטיפול בשנה שעברה.
יצחק הרצוג: הוספנו תקנים לחוקרי נוער, קציני מבחן, אנחנו עובדים בצורה מאוד קשה להוספת כוח אדם נוסף בשטח ועובדים בשיתוף עם מועצת העובדים הסוציאליים והוועד של העובדים הסוציאליים.
יצחק הרצוג: נמצאת כאן ציפי בר מנהלת מחוז ירושלים של איגוד העובדים הסוציאליים, אנחנו מנהלים על כך משא ומתן מכיוון שבד בבד עם האתגרים שנמצאים בתחום הילדים יש גם אתגרים בתחומים אחרים.
יצחק הרצוג: בנוגע לסוגיה האחרונה שהיא ההתמודדות המערכתית עם האלימות בכלל.
יצחק הרצוג: כאן אני רוצה לומר שאנחנו חלק מכמה וכמה מסגרות.
יצחק הרצוג: החל מעיר ללא אלימות, ולאחר מכן עוברים לתכניות למניעת אלימות במשפחה והתמודדות איתם.
יצחק הרצוג: התוכניות בטיפול בנפגעות פגיעה מינית, הטיפול בזנות והנושא של מקלטים לנשים מוכות, הכל בסופו של דבר מוענק בפועל לילד כי הוא חלק מהטיפול באופן מקיף היום.
יצחק הרצוג: והעיקר - שאני חוזר ואומר שיבינו ודרכם יבינו גם אזרחי ישראל שמה שעושה פקיד הסעד או פקידת הסעד כשהיא נכנסת להתמודדות בנושא של אלימות כלפי ילד, הוא הצלת הילד, והמאבק שמפעילים גורמים אינטרסנטיים כנגד ההתערבות הזאת הוא מאבק כנגד ילדי ישראל הנמצאים בסיכון.
נאדיה חילו: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור גם לאנשי מקצוע וגם לכמה מהנוכחים.
נאדיה חילו: אני אתחיל עם דוקטור יצחק קדמן, המנהל הכללי לשלום הילד שבעצם מלווה את הוועדה הזאת באופן מאוד אינטנסיבי, אני רוצה לפתוח גם את המושב, להודות לו ולומר שאני גם באופן אישי כיושבת ראש הוועדה נעזרת בו גם אישית וגם מקצועית בסוגיות ובהתייעצות.
יצחק קדמן: ראשית אני רוצה להצטרף חד משמעית לקריאתו של השר, אי אפשר יהיה להתמודד עם נושא ההתעללות בילדים, וכל אותם מצקצקי שפתיים שאומרים כמה נוראים המקרים האלה, אבל אחר כך מצטרפים לחגיגה של תאור אלה שהם מצילים ילדים כחוטפי ילדים, שמקבלים בונוסים על כל ילד שהם חוטפים מההורים שלהם, אי אפשר לעשות את העבודה, לא יכול להיות שאלה שעובדים, עומדים בחזית המאבק הזה יצוירו בצבעים קודרים ושחורים.
יצחק קדמן: ולבי עם מי שצריך לעמוד בשטח ולדעת שבמקום הכרת תודה על התפקיד הקשה שלו הוא מקבל קיטונות של שופכין, אי אפשר לעבוד כך, זה לא אומר שלא צריכים לבדוק כל טענה לגופו של עניין, לא מדובר במלאכים, בני אדם עושים שגיאות, את השגיאות צריך לתקן, אבל לא יכול להיות מצב שבו אלה שנשלחים מטעם החברה, לא באו בזכות עצמם כי התחשק להם.
יצחק קדמן: הם נשלחו להגן מטעם החברה על הילדים ואחר כך מקבלים סכינים בגב, זה לא יכול להיות, זה לא הוגן כלפי העובדים האלה, ומה שיותר חמור שזה לא הוגן כלפי הילדים, הרבה פעמים העובד הסוציאלי בשטח הוא חומת המגן האחרונה בפני התעללות בילדים, אם חומת המגן הזו תקרוס לא יהיה מי שיגן על הילדים האלה, אני אומר את זה לעובדים בפנימיות ואני אומר את זה לפקידי הסעד לחוק הנוער, לפקידי סעד אחרים ולעובדים סוציאליים ברשויות המקומיות ובכל מקום שהם לא יהיו, צריך להגיד את זה וטוב שהשר אומר את זה, אבל אי אפשר להסתפק באמירה חד פעמית, צר לי שאני צריך להגיד את זה בבית הזה.
יצחק קדמן: אם חבר כנסת מתייצב אל מול האומה ואומר לאנשים "אל תפנו לשירותי הרווחה כי ייקחו לכם את הילדים", זו הסתה פרועה של אדם שהוא מחוקק, אז מה יגידו אזובי הקיר?
יצחק קדמן: יחד עם זאת צריך לומר מספר דברים נוספים.
יצחק קדמן: דוקטור חניתה צימרין דיברה לפני שלושים שנה על התעללות בילדים.
יצחק קדמן: כשהיא דיברה על התעללות בילדים אני זוכר שאמרו לה שהיא מייבאת רעיונות מאמריקה, אצלנו אין דבר כזה, אגב אני תמיד מצטט פסק דין של בית המשפט המחוזי בתל אביב, שדן בעניינה של אם שהתעללה קשות בתינוק שלה, היא גרמה לו חבלה חמורה בגולגולת, כתב שם השופט, שהוא מקל בעונשה, ואני אגיע לזה יותר מאוחר, אבל הנימוק שלו היה מעניין והוא כתב במילים האלה "אין צורך להרתיע במקרה הזה מאחר והעבירה הזו איננה נפוצה במשפחות יהודיות".
יצחק קדמן: יש לי את זה כתוב ומי שרוצה לראות את זה, זה פשוט מדהים, זה לא לפני מאות שנים, זה בסך הכל היה בשנת 1977.
יצחק קדמן: כפי שחיים נחמן ביאליק אמר נהיה מדינה נורמאלית כשיהיה גנב ופרוצה יהודית, אז מאז יש לנו סוף סוף, ועלתה ההכרה שיש התעללות בילדים בישראל.
יצחק קדמן: להערכתי אנחנו עדיין משלמים את המחיר על תקופת הכחשה ארוכה מאוד שבה אמרו אין דבר כזה, באותה מידה אני אומר לכל מיני אנשים שמצויים ולא מצויים בתחומים, שעד סוף שנת 1989 המושג התעללות בילדים לא הופיע בספר החוקים של מדינת ישראל.
יצחק קדמן: אומרים לי לא יכול להיות, אני מציע תבדקו את זה, עד 1989 המושג התעללות בילדים לא הופיע בחוק.
יצחק קדמן: אגב בארצות הברית, כל מי שעוסק בתחום מביא את המקרה שהעמידו הורים שהתעללו בבת שלהם לפי חוק התאכזרות בבעלי חיים, כי חוק התאכזרות בבעלי חיים הקדים את החוקים שעסקו בהגנת ילדים מפני התעללות.
יצחק קדמן: אנחנו משלמים את המחיר עד היום מפני שהמודעות הזאת קיימת והיא כבר הוכרה בחברה, אבל המודעות, לא רק שצריך לאתר אלא גם צריך לדווח.
יצחק קדמן: והיום צריך לדווח גם על פי החוק, המודעות שצריך גם להשקיע לא חדרה מספיק לתוך המערכת, ואנחנו צריכים ואני מצטט את פרופסור יונה רוזנפלד שאומר לנו תמיד, and want to be you to tuition מה קורה, אנחנו אומרים, לאתר איתור מוקדם, חובת דיווח, אבל מה קורה אחרי שאנחנו מאתרים והאזרח ממלא את חובתו לדווח?
יצחק קדמן: ופה לצערי אנחנו מגלים קוצר יד.
יצחק קדמן: דברתי איתך אדוני השר על המקרה הידוע באור יהודה /רמלה.
יצחק קדמן: זהו נושא שחייבים לבדוק אותו, כי זהו מקרה שהיה כביכול באותו גל.
יצחק קדמן: אגב אני כופר בזה שזה גל של התעללות בילדים, זה גל תקשורתי, זה נכון שהתקשרות גילתה לפתע, אני לא מבקר את התקשורת וטוב שכתבו על זה וטוב שעוררו את זה, אבל הם חשבו שיש כאן גל, עובדתית אין פה שום גל, יש גל תקשורתי, אני מדבר על אלה שכן מגלים.
יצחק קדמן: יש היום שלושים ושלושה אלף דיווחים על התעללות בילדים בשנה, תעשו את החשבון זה בערך כמאה דיווחים ליום, אז מאה דיווחים ליום קיימים כל הזמן, אני שמח שגם התקשורת גילתה את הנושא.
יצחק קדמן: המקרה הזה של אור יהודה זהו מקרה מזעזע מפני שהכתובת היתה על הקיר.
יצחק קדמן: זה מקרה מזעזע כי מדובר בילד שני במשפחה שנפגע, הילד הראשון שנפגע נפגע כבר פעמיים, והמערכת עמדה מחוסרת אונים בין היתר גם בגלל מערכת המשפט.
יצחק קדמן: ופה אדוני אני רוצה לומר לך משהו, חלק מהתמודדות עם המערך של ההתמודדות בילדים קשור לא רק בעובדים הסוציאליים, הוא קשור גם באנשים מתחום המשפט, ולעובדים הסוציאליים אין ידע משפטי, הם נאלצים לא אחת להתמודד עם עורכי דין מאוד מתוחכמים והם עומדים בידיים ריקות.
יצחק הרצוג: אגב בתחום האימוץ, יש מאות ילדים שהיו כבר צריכים להיות בבתים ומאבקים משפטיים מעכבים את התהליך.
יצחק קדמן: אתה מחזק את מה שאני אומר, אגב במקרה הנוראי, אולי הנוראי מכולם שהיה בירושלים עם אותם מתחזים לרבנים שנתנו הוראות להתעלל בילדים, נכנסה פקידת סעד למשפחה וחמש דקות אחרי שהיא היתה שם היא כבר אוימה בצורה קשה מאוד על ידי עורך דין, והיא לא יכולה לעמוד לבד מול עורך דין מתוחכם כזה, ואת הידע המשפטי לא מקבלים.
יצחק קדמן: אדוני השר אתה יודע שכאשר מתקבלת החלטה בבית משפט לנוער בניגוד להמלצת הגורמים המקצועיים, יש בכמה מקרים ערעורים על ההחלטות של בבית משפט מחוזי.
יצחק קדמן: מותר לערער על החלטת בית המשפט, ושירותי הרווחה מקבלים ביודעין החלטה לא לערער, זה לא יכול להיות, אם לא מערערים זה כי לא נעים לחלוק על החלטות של בית משפט לנוער או בגלל שיש חוסר בכח אדם.
יצחק הרצוג: בחדר אחר בבנין הזה, יש דיון על חוק אחר.
קריאה: הוא לא מתקיים.
יצחק הרצוג: אם זה נרגע אז נרגע.
קריאה: זה לא נרגע כי זה לא מתקיים.
יצחק הרצוג: יש שם לובי מטורף.
יצחק קדמן: אני מכיר את העניין הזה, אני אומר שברור שצריך לחזק את המערכת של העובדים הסוציאליים, אבל לב העובדים הסוציאליים לא יכולים לעמוד במערכה הזאת, צריך גם לחזק גם את המערכת המשפטית אצלך במשרד, כולל אנשים בשירותי הרווחה המקומיים שהם חוט השדרה של המערכת.