GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל מלכיאור: אנחנו מבדילים כפי שתמר אלמוג אומרת, בין "דור המדבר", שהם 60 שנה הראשונות של מדינת ישראל, לבין מי שחדש ושניכנס.
קריאה: אנחנו מסכימות.
מיכאל מלכיאור: אז מה הבעיה?
קריאה: מה עם הניסיון של 15 שנה?
קריאה: עכשיו תצאו ללמוד, תוציאו סוג 1, ומי שנכשל במבחן סוגרים לו את המשפחתון?
קריאה: אתן הראשונות שצריכות לתמוך בזה כי זה ירים אתכן כלפי מעלה.
קריאה: היום כל אחת שיש לה תעודת זהות בישראל יכולה להיות מטפלת, זה לא מצב שמשרת את העניין שלכן, בשביל זה יש הוראת שעה שהיא שונה ממה שיהיה מכאן ואילך.
מיכאל מלכיאור: "דור המדבר" זה מי שהיום.
תמר אלמוג: יש צוות מומחים בתחום ההכשרה לגיל הרך שיושב היום בראשותה של ד"ר יעל דיין מתכנית שוורץ באוניברסיטה העברית.
תמר אלמוג: כדי שיהיה לזה תוקף מקצועי נכון, אנחנו לא יכולים לפתור סתם אנשים, והתפקיד שלהם הוא לעשות איזה מיפוי לגבי "דור המדבר", כל מי שנמצא היום במערכת בגיל הרך, עובד עם ילדים עד גיל 3 ולא חל עליו החוק.
תמר אלמוג: איך נטפל בסוגיה של ההכשרה שלו מחר בבוקר כשיכנס החוק?
תמר אלמוג: היום בישיבה הזאת, אני לא יכולה לבוא ולהגיד מי פטור, אני עדיין לא יודעת, אני נותנת לצוות המומחים לקבוע את זה, הם יסיימו את עבודתם, בישיבה הבאה או לפני כן, אני מעבירה את זה לחבר הכנסת מיכאל מלכיאור, אם הוא יגיד לי להעביר את זה לכל המכובדים שיושבים כאן, אז זה יעבור לכל המכובדים שיושבים כאן.
תמר אלמוג: מה שהם צריכים לעשות זה כך, מטפלת א' יש לה 10 שנות ניסיון.
תמר אלמוג: האם היא זקוקה לשעת הכשרה או מסלול כזה או אחר?
תמר אלמוג: מטפלת מעל גיל 50 או 55 שאין לה תעודה אבל היא עשתה ככה וככה יאמרו ניתן לה פטור, זה הכיוון.
תמר אלמוג: הנייר הזה שעובדים עליו גם באגף ההכשרה במשרד תעשיה, מסחר ותעסוקה, וגם אנשי האקדמיה וגם ישנה נציגות מהשטח, הוא גם יעבור אישור של הפורום האקדמי שהקמתי.
מיכאל מלכיאור: תמר אלמוג, לא זה מה שמרגיע אותן, מה שמרגיע אותן זה מה שאמרת לפני כן, מי שעוסק ועסק שנים, לכל אלה יהיו הטבות עד מי שיקבל פטור לגמרי, החוק הזה יחול לגמרי רק על מי שחדש.
עליזה ידעי: משנת 2008 מי שהולכת לפתוח משפחתון היא חייבת ללמוד כך וכך ולעשות כך וכך, ואלה שהיו "דור המדבר" לפטור אותן.
מיכאל מלכיאור: עכשיו יושבים על זה כדי לקבוע.
מיכאל מלכיאור: לא דומה מטפלת שהיתה 20 שנה במקצוע למטפלת שהיא שנה במקצוע, לא דומה מי שמטפלת ב- 4 ילדים למי שמטפלת ב- 50 ילדים.
מוריה בקשי: אנחנו במשרד המשפטים לא אוהבים את זה, ובעיקר את נושא הכישורים.
מוריה בקשי: אבל נושא של הכישורים לא קבועים בחקיקה הראשית.
מוריה בקשי: ככל שיש למשרד התעשיה, מסחר ותעסוקה, עדיין במסגרת הדיונים לקריאה שניה ושלישית, בכל זאת לקבוע איזה מינימום בעניין של כישורים, אנחנו חושבים שזה נכון וראוי יותר.
מוריה בקשי: עוד הערה שבכל מקרה, שבהוראת המעבר כדאי להוסיף, גם אם משאירים את הוראת המעבר כפי שהיא, שזה יהיה באישור הוועדה כי כרגע זה לא כתוב.
מירב ישראלי: אנחנו לא נשאיר אותה כפי שהיא, אנחנו כתבנו את זה.
מיכאל מלכיאור: לגבי כישורים, כמובן שאין לי שום בעיה עם זה, אם המשרד יכול להגדיר כישורי סף לחדשים שיכנסו, זו היתה הכוונה, אבל מאחר ויש פה בכל זאת הבדלים עצומים בסוגי המסגרות שאנחנו מדברים עליהן, אז תנאי הסף יהיו כל כך מינימליסטיים שאני לא יודע עד כמה זה חשוב להכניס את זה, זה כמו בבית ספר.
מיכאל מלכיאור: בבית ספר אפשר לקבוע שלמורה צריכה להיות תעודת הוראה BA ולא משנה מה עוד, פה אנחנו מדברים על מסגרות של 4 ילדים ועל מסגרות של 50, 100 ילדים והאחריות כוללת וכדומה.
מיכאל מלכיאור: אנחנו מדברים על משהו בתוך הבית, ועל מעונות.
מיכאל מלכיאור: אני יודע שאת חושבת אותו דבר, זה יותר קשה במסגרת פה להכניס את תנאי הסף בחקיקה הראשית, כי תנאי הסף יהיו שונים בכל מסגרת ומסגרת לפי העניין , לפי המהות, לפי הכמות וכדומה, את כל זה אנחנו לא יכולים להכניס לחקיקה הראשית.
מיכאל מלכיאור: בואו נסכם, אם יש תנאי סף מינימליסטיים, מבלי להיכנס לכל הפרטים של אם זה 4 ילדים, אם זה 10 ילדים.
מיכאל מלכיאור: אם יש תנאי סף שיכולים לתת לנו, לסוגים השונים של המסגרות מבלי שנצטרך להרחיב כאן את השיח, המשרד לתעשיה, מסחר ותעסוקה, תתנו לנו את זה בפעם הבאה.
מוריה בקשי: הקושי שלי הוא שככל שהולכים על תנאים מחמירים יותר וקובעים יותר למשל: שמנהלת מסגרת צריכה להיות בעלת תואר ראשון, אז מחר יבוא מישהו שאינו מחזיק בתואר ראשון וישאל מכוח מה?
מוריה בקשי: תגידו מכוח חקיקת משנה, פה הקושי שלי שככל שקובעים את התנאים המחמירים.
מיכאל מלכיאור: אני מבין את הצורך, את מבינה גם למה אי אפשר לעשות את זה , לכן אני קיבלתי, מאחר ואני רוצה להיות מעשי, נקבל את תנאי הסף המינימליסטיים לפי המסגרות השונות ונכניס אותם, מה שמעבר לזה נצטרך להשאיר לתקנות.
לירי אינדי: אני הייתי היושבת ראש של הוועדה לנהלי הבטיחות לכתיבת הסטנדרטים של התעשיה, מסחר ותעסוקה, ואני אגיד לך ממה אני מוטרדת בסוגיות של הניסוח, נושא התנאים, אני מצטרפת לזה שככה צריכה להיות בחקיקה הראשית התייחסות לנושא של הכשרה.
לירי אינדי: אני חושבת שהוא קריטי בגלל שלפחות איפה שאנחנו רשמנו תנאים בנושא ההכשרה, הכשרות ייעודיות, ספציפיות שנגזרות מתוך תנאי הסף שחשבנו שהם ראויים למסגרות לגיל הרך, בנושא של עזרה ראשונה, בנושא של בטיחות, לדעתי הם צריכים להיות מצוינים כאן בחקיקה הראשית.
לירי אינדי: הדבר הנוסף שמטריד אותי בנוסח של הסעיף 3(ב) ו- 3(ג), זה שלפחות בנושא שאני אמונה עליו שהוא הבטיחות של הילדים, אני לא חושבת שלשר לבטחון פנים יש לו איזו ידיעה בנושא של בטיחות ילדים.
לירי אינדי: אגב זו היתה אחת הבעיות בכל הבניה של הסטנדרטים האלה, כי מדובר כאן בתחום הרב תחומי, היו צריכים כאן מומחים מתחום, החינוך, הבריאות, מתחום בטיחות הילדים וכדומה, ולכן ההפניות האלה, שמי שיקבע את זה זה השר, הן עושות בעיתיות או עוול, או שאני לא יודעת לפרש את המשמעות המשפטית של זה, של מי יכול לקבוע או על מה נקבעים הדברים האלה, כי בוודאי ובוודאי בנושאים של בטיחות אני לא צריכה להפנות לשר זה או אחר.
נעמי לנגוס: אני הייתי מבקשת שבחקיקה הבסיסית, תהיה התייחסות להכשרה במהלך העבודה.
נעמי לנגוס: המקצוע שלנו למחנכות לגיל הרך שונה ממקצועות טכנולוגיים כאלה ואחרים.
נעמי לנגוס: לא מספיק ללמוד את ה- 800 שעות, וגם לא מספיק ללמוד את ה- 1,000 שעות.
נעמי לנגוס: כאשר מדובר בהכשרת מחנכים, לגננות בסמינרים יש להם 4 שנים שבהם הם גם מעצבים את האישיות של המחנכת לעתיד, גם מקנים ערכים ודברים כאלה הקשורים לחינוך.
נעמי לנגוס: ה- 800 שעות הן מתוך המציאות אולי בגלל תקציבים, אולי בגלל נושאים אחרים, אז אם מדובר פה על בסיס מינימליסטי, חייבים באיזה מקום לציין שהמטפלת צריכה לקבל הדרכה שוטפת, פעם בשבוע, פעם בשבועיים, בתוך המעון שלה כדי לעזור לה לפתור בעיות, כדי לעזור לה ליישם את מה שהיא למדה בפועל.
נעמי לנגוס: במשפחתונים זה קיים.
תמר אלמוג: היום במשפחתונים ובמעונות קיימת הדרכה רציפה של איש מקצוע שזה תפקידו, במעונות זאת המדריכה החינוכית ובמשפחתונים זו רכזת המשפחתונים.
תמר אלמוג: יש כוונה שבדרישות החוק, יש את כל בעלי התפקידים ובינהם גם מדריכה חינוכית.
מירב ישראלי: האם את תקבעי לגבי כל מסגרת חינוכית, לגבי מסגרת פרטית של מישהי שיש 4 ילדים?
תמר אלמוג: בהחלט כן, יש צוות מומחים שהגדיר, למשל: מנהלת המעון, מנהלת המסגרת החינוכית חייבת לקבל הדרכה פרטנית 4 שעות בחודש, קבוצתית 4-6 שעות בחודש, הקבוצתית זה קבוצת עמיתות של מנהלות, בעבודה חינוכית היא צריכה לעבור 28 שעות השתלמות בעבודה חינוכית בשנה, בבטיחות 8 שעות בשנה, בבריאות רענון עזרה ראשונה – כל שלוש שנים, חירום – רענון שעת חירום וכיבוי אש – 4 שעות אחת לשלוש שנים.
תמר אלמוג: יש כאן באופן כללי השתלמות לבחירה או למנהלת או לרכז הבטיחות, כלומר שאם באותה מסגרת יש גם רכז בטיחות וגם מנהלת, היא לא חייבת ללכת גם לבטיחות מספיק שהרכז יעשה.
נעמי לנגוס: ומתי אני צריכה לעשות את זה?
נעמי לנגוס: כי היום אנחנו עושות את זה בזמן העבודה.
מיכאל מלכיאור: אני חושב שזה היה חשוב, מירב ישראלי מבקשת להציע את המסגרת, להכניס את זה לתוך החוק.
מירב ישראלי: מה שאני חושבת שזה נכון, אנחנו צריכים בכל זאת להכניס לתוך החוק את המסגרת, לפחות הכללית, גם של ההכשרה וגם של השעות, לדעתי כדי שלא יטענו אחר כך שזה כן סביר או שזה לא סביר.
מירב ישראלי: מכיוון שמדובר בחלק מהדברים.
מירב ישראלי: אם אנחנו דורשים 12 שנות לימוד, אפשר להכניס את זה לתוך החוק, אבל בחלק מהדברים השר יחליט שזה לא 16 שעות אלה 24 שעות, אני מציעה שאת הדברים היותר פרטניים נכניס בתוספות שאותם אפשר לתקן.
מירב ישראלי: השר יכול לתקן באישור הוועדה, אבל זה לא דורש חקיקה של שלוש קריאות, מה שאפשר להכניס לראשית, וכל מה שהם יותר טכניים נכניס לתוספות, אני מציעה שאנחנו נעבוד בינינו על נוסח שיוצע בישיבה הבאה.
ברכה זקס: אני מדברת שוב לגבי "דור המדבר" האם זה נכון שמטפלת שיש לה 50 מדרגות בלי מעלית יסגרו לה את המשפחתון?
תמר אלמוג: אנחנו לא נפתח משפחתון חדש מהיום ואילך למי שיש לה.
ברכה זקס: חבל מאוד שלא דברנו בינינו לפני חודשים.
מיכאל מלכיאור: וטוב שבאתן לכאן ושמעתן.
עליזה ידעי: בחדר של 12 מ"ר ל- 5 ילדים?
מוריה בקשי: זה קשור לעניין בטיחותי, נותנים להם תקופה של פרק זמן כדי להתאים לסטנדרטים שיקבעו.
מיכאל מלכיאור: ברור שמקום שהוא בריאותי לא יכול לשמש.
מוריה בקשי: תלוי באיזה הקשר, כשנגיע להוראת המעבר נצטרך לחדד את העניין.
תמר ארז: לגבי רשימת התפקידים, ברשימה הזאת אני רואה את מירב התפקידים המקובלים במסגרות חינוך.
תמר ארז: אני לא רואה יעוץ חינוכי ופסיכולוגיה שנמצאים במערך המסייע למסגרות של גיל 3 ומעלה, ייעוץ חינוכי ופסיכולוגיה לא מופעים בתור תפקיד, עבודה סוציאלית, הדרכה חינוכית, הפרא-רפואית כן, אני חושבת שצריך במערך המסייע להכניס פסיכולוגיה לגיל הרך וייעוץ חינוכי.
תמר אלמוג: באופן כללי יש מדריכה חינוכית, היא אמורה לעבוד עם עוד גופים בקהילה.
תמר ארז: צריך להבטיח שיביאו את הדברים האלה.
תמר אלמוג: זה בסקטור הפרטי לחלוטין, יש מטפלת פרטית שמחזיקה 4, 10 ילדים בבית שלה, לעומת מעון שמחזיק 50, 60 ילדים, וגם חלק מהילדים מופנים על ידי הלשכה לשירותים חברתיים, יש הבדל מהותי, הלשכה לשירותים חברתיים כשהיא מפנה ילדים אז יש איש מקצוע שמעורב בזה.
עידית צולמן: אתם עושים כל הזמן הפרדה, אנחנו רוצים את טובת הילד, אתה פותח מסגרת, אתה פותח מסעדה, מישהו דואג לך שיביאו לך את הטבח?
עידית צולמן: אני לא מבינה מה קורה פה.
יעל גויסקי: היא צודקת, בנושא ההכשרה, בהרבה מאוד מקומות ההכשרה היא על חשבון שעות העבודה, אז למעשה מנהלת המעון לא נמצאת שם אז מה כל הרעיון?
מירב ישראלי: היא תצטרך לעמוד בדרישות.
תמר אלמוג: הרבה מההכשרות מתקיימות בשעות הערב.
עידית צולמן: זה צריך להיות כתוב, מורה לא יכולה להיות בהכשרה כשהיא מלמדת, גם מנהלת בית הספר לא עושה השתלמויות.
עידית צולמן: הם כאן מפריטים, מי ישלם למבדקה?
תמר אלמוג: המדינה.
עידית צולמן: אבל זה יהיה בהפרטה, אתם תבדקו?
עידית צולמן: מי ישלם למנהלת המעון, המסגרת שרוצה לפתוח את המקום הזה, זו לא השאלה, נשאלה השאלה מי ישלם למנהלת אם היא צריכה לצאת שלא בשעות העבודה שלה?
תמר אלמוג: כן, מי שמעסיק אותה.
עידית צולמן: טוב, אז שזה יהיה כתוב שזה לא יהיה בשעות העבודה.
תמר אלמוג: יש אנשים עצמאיים והם יצטרכו לדאוג לעצמם.
משה גפני: אני יכול להביא לך רשימה של מנהלים ומנהלות שיוצאים לשלושה ימי עיון בשעות הלימודים, כאן במדינה.
מירב ישראלי: ראשית יש חובת השתלמויות, דאגה השניה, כמה אנשים נמצאים במסגרת החינוכית בזמן נתון, אני לא צריכה לכתוב שהמנהלת לא תצא להשתלמות או לא תצא להשתלמות, הרי אני לא אכתוב שהיא לא תצא למכלת.
אילנה מישר: רק בקשר לסעיף (3)(א), מדובר על אישור תקופתי לגבי בריאות.
אילנה מישר: מצד משרד הבריאות אני מציינת שזה לא צריך להיות קבוע בחקיקה הראשית, זה מתאים לחקיקת משנה, אם יחליטו בכלל אם יש צורך באישור תקופתי.
מירב ישראלי: אין בעיה, אני עדיין לא אומרת מה יהיה בחקיקה הראשית, הם יביאו איזו הצעה ואז נביא.
מיכאל מלכיאור: אבל תדעו שזה צריך להיות עכשיו.
מיכאל מלכיאור: בישיבה הבאה אנחנו סוגרים את זה.
משה גפני: היא צודקת.
מירב ישראלי: מה שמטריד אותי זה בעיקר תנאי ההכשרה, כל השאר פחות מטריד אותי.
משה גפני: אני מבין שהכלל שאמרת כל הזמן, שזה יהיה ו/או הוראה, מורה או מורה, מנהל או מנהלת, עוברים התאמה בריאותית, גופנית או נפשית, יש דבר כזה?
משה גפני: מורה שעובד 40 שנה , הוא עובר התאמה בריאותית?
מירב ישראלי: אין חקיקה בנושא הזה .
תמר אלמוג: ראשית מפקח נכנס ואם יש איזו בעיה, בשביל לקבל קביעות במשרד החינוך אתה צריך ללכת לרופא תעסוקתי.
משה גפני: אנחנו מדברים כל הזמן על אותה מדינה?
תמר אלמוג: אתה אמרת לגבי מנהלים שיוצאים להשתלמויות.
תמר אלמוג: יושבת פה מפקחת ראשית לשעבר, לא יכולנו, על פי חוק להזמין מורים רק להשתלמויות אלא רק אחרי השעה 14:30, ואם הם באו מרחוק זה היה אחרי השעה 16:00.
מירב ישראלי: אני מקריאה את (3) (ב) הממונה יהיה רשאי להתנות את מתן הרישיון או את חידושו, בתנאים נוספים על אלה המפורטים בסעיף קטן (א), אם מצא שתנאים אלה נדרשים לשם הסדרת פעילותה התקינה של מסגרת לפעוטות מסוימת, מנימוקים שימסור למגיש הבקשה; 4 (א) בתקופת תוקפו של רישיון יקיים בעל הרישיון תנאים אלה;
משה גפני: מה המשמעות של הדבר הזה?
מירב ישראלי: אם למשל מסגרת שהיא במקום שנדרשת בו דרישת בטיחות נוספת.
משה גפני: למה זה לא כתוב, אתם נותנים פה לממונה אפשרויות חסרות היגיון, זאת אומרת שאם הממונה רוצה לקחת רשת מסוימת ולתת לו הכל, אז הוא יתחיל להתנות כל מיני תנאים.
משה גפני: אם נושא בטיחותי זה שדרות, אז זה שדרות, אם לא, אני מתחיל לחשוד שאולי יש גם מגמות פוליטיות, אני יודע שאין, אני לא רוצה להיות באני מטפל, אני בעתירה משפטית, אני גם לא רוצה לקחת עורך דין.
משה גפני: אני המחוקק, אני נותן פה לממונה סמכויות בלתי מוגבלות, הוא יכול להחליט שלמישהו שיש לו צבע עור שחור, הוא לא רשאי, הוא הרי יכול להחליט, אז אני אלך לעתירה מינהלית?
מירב ישראלי: אתה רוצה להגביל את זה?
משה גפני: כן צריך, הרי אנחנו לא מדברים כאן על הכור האטומי, מדובר כאן במעון.
מירב ישראלי: זה רלוונטי בעיקר לתברואה, בטיחות ותנאים פיזיים סביבתיים נאותים.
מירב ישראלי: זה ב- (ג) בסעיף הקטן הקודם.
משה גפני: הוא יכול להחליט שהוא נותן רישיון רק לרשת שהשם שלה מתחיל באות מסוימת, הוא הרי יכול להחליט.
מירב ישראלי: אני חושבת שלא יכולות להכנס פה למאורעות ספציפיים.
מירב ישראלי: אבל אם אנחנו מדברים על דברים של בטיחות ובריאות, דברים שיכולים להיות היבטים ספציפיים.
מיכאל מלכיאור: סיכמנו?
מיכאל מלכיאור: מירב ישראלי סעיף 4.
מיכאל מלכיאור: 4 (א) בתקופת תוקפו של רישיון יקיים בעל הרישיון תנאים אלה; (1) את התנאים למתן רישיון בהתאם לסעיף 3; עכשיו אמרנו שזו וועדת עבודה ורווחה.
מיכאל מלכיאור: (2) תנאים שקבע השר, באישור ועדת עבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, אשר יש לקיימם בתקופת תוקפו של הרישיון, כולה או חלקה, דרך כלל או לסוגים של מסגרות לפעוטות, לרבות בעניינים אלה; (א) קיום הכשרה מקצועית תקופתית והדרכה מקצועית שוטפת של עובדי המסגרת לפעוטות;
משה גפני: אגב למה ויתרת על ועדת החינוך?
מירב ישראלי: בגלל שזה שר התעשיה, מסחר ותעסוקה, זה הגיוני.
תמר אלמוג: זה לא רק התעשיה, מסחר ותעסוקה, גם לחוק הזה קוראים, משרד הרווחה, משרד הבריאות, זה הגיוני.
מיכאל מלכיאור: אני לא עושה מלחמות על הדברים הלא מהותיים.
משה גפני: למה לדעתך זה צריך להיות וועדת חינוך?
נעמי לנגוס: המטרה של מערכת החינוך היא חינוכית, היא לא רק תברואה, לא רק היגיינה, כשפתחו את המעונות עם קום המדינה וגם קצת לפני זה, אז המטרה של המסגרת של המעון היתה לילדים קשיי התנהגות בבית, לבעיות של היגיינה, זה היה במשרד הסעד, אבל היום המסגרת החינוכית היא משהו אחר, אתם רוצים לקרוא לזה מסגרת לפעוטות, בסדר, אבל להוציא לגמרי החוצה את המוקד ואת הגישה של החינוך, אני חושבת שזו שגיאה גסה.
מיכאל מלכיאור: אנחנו רוצים שזה יהיה בוועדה לזכויות הילד, אבל כרגע לא ניתן לעשות את זה בגלל שזו לא ועדה סטטוטורית.
מיכאל מלכיאור: אנחנו נלחם שזו תהיה ועדה סטטוטורית.
מיכאל מלכיאור: הגעתי להסכמה ואחר כך היו שינויים פוליטיים, זה המקום שזה צריך להיות, זה נכון שזה יותר מתאים לחינוך, ומאחר וזה נמצא בתוך התעשיה, מסחר וחינוך, זה הקשר הרציף בין הועדה ובין המשרד ששם זה נמצא.
מיכאל מלכיאור: לכן כרגע עד שזה יהיה בוועדה לזכויות הילד, זה כרגע הדבר הנכון ביותר.
מירב ישראלי: אמרנו תנאים לרבות וכדומה; קיום הכשרה מקצועית תקופתית והדרכה מקצועית שוטפת של עובדי המסגרת לפעוטות; סדר יום ותכנית חינוכית טיפולית של הפעוטות במסגרת לפעוטות, אשר ייקבעו לאחר התייעצות עם שר החינןך, ולעניין סדר יום ותכנית חינוכית טיפולית במסגרת לפעוטות שבה שוהים גם בפעוטות בסיכון או פעוטות עם מוגבלות, גם לאחר התייעצות עם שר הרווחה והשירותים החברתיים;
מיכאל מלכיאור: נעמי לנגוס, שימי לב טוב, הבלטה של החינוכי.
מיכאל מלכיאור: עמדה בבדיקות כשרות לפי חוק זה; (3) קיום הוראות שנתן מפקח בהתאם לסמכויות יו לפי סעיפים 19 ו-20; (4) הימנעות מהעסקת עובדים שהורשעו בעבירה המנויה בתוספת או בעבירה שהממונה קבע שמפאת מהותה, חומרתה, או נסיבותיה לא ראוי שהם ישמשו בתפקידם במסגרת לפעוטות והודיע על לבעל הרישיון; (5) הימנעות מביצוע שינוי בפרט מהותי במסגרת לפעוטות בנוגע לתנאי מתנאי הרישיון, ללא אישור מאת הממונה מראש ובכתב, למעט אם השינוי בוצע בשל נסיבות שאינן בשליטתו של בעל הרישיון ולא ניתן היה לצפות את התרחשותן, ובלבד שבעל הרישיון דיווח לממונה על השינוי מיד עם ביצועה, השר יקבע את סיווג הפרטים למהותיים וללא מהותיים לעניין פסקה זו ופסקה (6);
מוריה בקשי: אבל איך בעלים מסגרת ידעו אם הורשעו או לא הורשעו?
מירב ישראלי: הממונה צריך להודיע על כך .
מירב ישראלי: אנחנו לא ציפינו שבעל המסגרת ידע, זה הסיפא של 4.
מוריה בקשי: דוקא הסעיף הזה מצריך איזה דיון.
מוריה בקשי: כי מה שכתוב היום, צריך לודא שמשרד התעשיה, מסחר ותעסוקה באמת בתפיסה הזאת, כי כפי מה שיוצא כאן, לכאורה המסגרת צריכה להעביר את כל מצבת העובדים שלה לממונה כדי שהוא יבדוק אם הם הורשעו או לא.
מוריה בקשי: אני מבינה שזאת לא הכוונה, נצטרך להבין כי היום הסיפור של תעודות היושר עבר מהעולם, אין יותר תעודות יושר, אין כזה דבר שמישהו מביא תעודת יושר למסגרת ובזה יש לנו שקט.
מוריה בקשי: צריך מישהו שהוא זכאי לקבל מידע מהמרשם הפלילי שהוא יבדוק את הדברים, השאלה איך המשרד לתעשיה, מסחר ותעסוקה מתכוון להפעיל את זה, האם כל עובד ועובד יועבר לממונה?
מירב ישראלי: אני מבינה שחלק מבדיקת כשרות זה גם הנושא של התאמה בריאותית, גופנית ונפשית, זאת אומרת שמצבת העובדים תהיה ומישהו יבדוק אותה, והוא יבדוק אותה באופן שוטף.
מירב ישראלי: את הדבר הזה אני מבינה גם מסעיפים אחרים שהחוק יהיה קיים.
מוריה בקשי: עם זה אין לי בעיה כי זה לא משהו סודי, הדבר הסודי הוא סיפור של עבירות פליליות.
מירב ישראלי: חלק מהמידע שמעברים גם כדי שהמבדקה תוכל לבדוק (א)(ב)(ג) שכתוב שם וגם מצבת העובדים, ואם חל שינוי במצבת העובדים?
מירב ישראלי: זה גם אחד מהדברים שצריך להודיע עליהם, ככה אני הבנתי.
תמר אלמוג: לכן אני התנגדתי לשלוש שנים כי אלו מסגרות שקיימים כל הזמן בהם שינויים.
מירב ישראלי: פה יש חובת דיווח שהיא קיימת ושוטפת, ובנוסף יש בדיקת כשירות שבודק את זה פעם בשנה לפחות.
מוריה בקשי: מעולה, השאלה אם זו הכוונה.
יצחק קדמן: נחלק לשניים, עבירות מין – הנושא מוסדר, כי למרות שביטלו את תעודת היושר יש תעודות שהמשטרה נותנת ספציפית בנושא של עבירות מין, התעודות האלה קיימות, החוק קיים עוד לפני זה, החוק דורש את זה.
מיכאל מלכיאור: כל מי שמטפל בילדים, דואג לילדים מהנהג ועד למנקה כל אחד.
תמר אלמוג: אף אחד לא נכנס לפנימיה אם הוא לא מציג אישור כזה.
יצחק קדמן: לא, אני מדבר על עבירות מין בלבד.
יצחק קדמן: החוק מתוקן וזה לא מי שישב בכלא שנה אלא מי שהורשע בעבירת מין, כל זה מכוסה, זאת העבירה הכי פרובלמטית, זה קשור בילדים.
יצחק קדמן: הבעיה לגבי העבירות האחרות שנמצאות פה בתוספת שאינן עבירות מין, לגבי אלה צריך לשאול את השאלה הפרקטית, איך יהיה להם המידע?
מירב ישראלי: יעבירו להם את המידע מהמרשם הפלילי, צריכה להיות פרוצדורה מסודרת שזה יקרה.
מוריה בקשי: ההסדר החוקי קיים, השאלה איפה בשטח.
תמר אלמוג: אני צופה פה קושי אדיר, אנחנו ישבנו לפני כשבועיים עם נציג החשב הכללי ונציגת הביטוח הלאומי ורשות המיסים, רצינו לקבל מידע על עבודה של הורים כי אנחנו מתקצבים הורים עובדים, רצנו להצליב נתונים, יש בעיה קשה לקבל את המידע הזה.
מירב ישראלי: הבעיה לא תהיה בעצם קבלת המידע.
מירב ישראלי: יהיה צינור לפי החוק, שאז יעבור שם ויתקבל המידע מהמרשם הפלילי, השאלה אם יש את כוח האדם הדרוש, שיהיה את כל המסגרות בארץ, שתקבלי את כל המידע של כל המסגרות, ואת תהיי זאת שתצטרכי להעביר למסגרת מסוימת ולומר, את זה אתה לא יכול להעסיק, אנחנו לא רצינו לתת את זה למבדקות, עמדנו על זה שזה לא יהיה במבדקות.
מוריה בקשי: זה לא יכול להיות.
מירב ישראלי: זה חייב להיות אצלך, וזה חייב להיות מוסדר וחייב להיות מנגנון שיעשה את זה, והסמכות שלך להגיע.
מיכאל מלכיאור: זה לא מעשי.
משה גפני: מה קורה בבתי ספר?
משה גפני: מורה שמתקבל לעבודה?
מירב ישראלי: אני חושבת שהיום זה מתקיים רק לגבי עבירות מין.
מוריה בקשי: אם יש אישור למידע, אז אין לנו בעיה.
מוריה בקשי: ברגע שיש איזה מידע וחשש הוא יועבר ויבדק, השאלה אם אנחנו רוצים ליצור מנגנון.
מיכאל מלכיאור: אני אומר לך מה הבעיה בין בתי ספר.
מיכאל מלכיאור: בבתי ספר זה הרבה יותר שקוף, יש מנהל, יש מורים.
מיכאל מלכיאור: פה זה אחרת, פה גם בגלל כל המקרים שהיו, אנחנו באמת רוצים להגן על הילדים, ואין מישהו אחר, אין דרך אחרת לעשות, אנחנו לא רוצים להגיע בגישה מקסימליסטית כי זה לא מעשי.
מיכאל מלכיאור: מצד שני אנחנו לא רוצים מצב כמו שהיה עד עכשיו שהיו מסגרות בתוך בתים.
מיכאל מלכיאור: עם אבא במקרה הזה, אלים שהורשע בעבירות אלימות ואין שום דרך להורים לדעת היכן הם שולחים את הילדים שלהם.
יצחק קדמן: אפשר להציע כאן משהו כפשרה.
יצחק קדמן: אני ער לזה שזו פשרה, שתצטרך להיות הצהרת עובד, שהעובד יצהיר שהוא לא הורשע בעבירות כאלה וכאלה, אך אם הוא משקר אז אחר כך יעמידו אותו לדין פלילי.
מוריה בקשי: הרי המדיניות הזאתהיא כדי למנוע מצב שאנשים שרוצים להעסיק שוטף כלים במסגרת המסעדה שלהם ידרשו גם את ההצהרה הזאת ורוצים להימנע מהעניין הזה.
מוריה בקשי: כמדיניות כללית, המחלקה הפלילית מאוד מתנגדת.
מיכאל מלכיאור: מתנגדת למה?
מוריה בקשי: גם לקו שבו במקום תעודת יושר מבקשים מהעובד להצהיר שאין לו עבירות.
משה גפני: גם על ההצהרה?
מוריה בקשי: גם על ההצהרה, אני מוכנה לבדוק את זה.
משה גפני: מה הסיבה?
מוריה בקשי: הסיבה היא כדי למנוע מצב שבו אנשים יצטרכו להציג את היעדר העבירה הפלילית שלהם בכל מקום, בלי שום הבחנה, איזה סוג של דבר זה, האם זה דבר שיש לו חשיבות או שאין לו חשיבות.
יצחק קדמן: אני לא מבין, כשאני ביקשתי פה אישור כניסה לכנסת, החתימו אותו על טופס שבו כתבתי שאני לא משתמש בסמים, שלא השתמשתי, ושאין לי עבירה פלילית, אני לא נעלבתי מזה, אז למה לכנסת מותר ולמעונות יום אסור?
מוריה בקשי: אני מעבירה מדיניות כללית, אבל אני יכולה לבקש ספציפית לוועדה ונראה מה הכיוון האמיתי.
משה גפני: אנחנו עוברים מקיצוניות לקיצוניות, החוק הזה בא להסדיר נושא שלא היה מוסדר, כל הדברים האחרים היו מוסדרים.
משה גפני: האם מערכת החינוך הייתה מוסדרת, זה דיון אחר, אבל יש איזה שהיא תשתית חוקית לכל העניין הזה, הנושא הזה לא היה מוסדר.
משה גפני: לפנינו עומדות שתי בררות, יש בררה אחת שללכת להסדרה מקסימאלית.
משה גפני: מקסימאלית עד כמה שניתן וכל החוק יפול.
משה גפני: הוא יפול מכיוון שבסופו של דבר מדובר על אלפי מטפלות ועל מעונות ועל אנשים שבמשך שנים מתפרנסים מזה, וכל מיני דברים שאין אותם במערכות השונות.
משה גפני: אנחנו אומרים שפה היו בעיות וכפי שאמרת קודם, היו בעיות וצריך לטפל בבעיות האלה, וכולנו רוצים לטפל בהן הכי מהר, הכי חזק והכי טוטאלי, זה לא הולך לקרות, החיים אינם כאלה, צריך לקחת בחשבון גם את המעונות הקיימים, על זה יהיו הוראות מעבר וצריך לקחת בחשבון את המטפלות, אני לא מציע ללכת לחוק מקסימאלי אלה ללכת לחוק ביניים, שקודם כל יתן את התשתית, שהנושא הזה של המעונות והמשפחתונים יהיה מוסדר, הוא קיים בספר החוקים, להיכנס לתוך הפרטים האלה, לדון עם משרד המשפטים על כל העניינים של הרשאות.
משה גפני: תאמינו לי שאותו אחד שהוא עבריין ושאותו תפסו הוא יתגבר גם על זה, אם אנחנו קובעים שאסור למטפלת או לעובד, אסור לו להיות אם הוא הורשע בעבירות הללו, אז יכול להיות שרק את עבירות המין אנחנו נוכל לבדוק ואת האחרים לא נוכל לבדוק.
מיכאל מלכיאור: גם נהג בהסעה, כל אחד צריך את זה.
משה גפני: גם אם לא נמצא פתרון על איך מסדירים את העניין הזה, ולא משנים סדרי בראשית, כי יש לזה השלכות חמורות שאין אותם בחוק הזה אבל יש בדברים אחרים, אתה מאבד את הפרטיות, וזה לא דומה לאישור בכנסת.
משה גפני: בכל אופן כניסה לכנסת זה מצב חריג וזה מאובטח והכל, אתה הולך לכל תחומי החיים.
משה גפני: נתחיל עם א' - אנחנו נותנים את הוראות המעבר, ב' - אנחנו דואגים לכל המערכת הזאת, אנחנו קובעים את התשתית ואם אחרי זה יתברר שנתפסה מטפלה שעשתה עבירות אלימות והתברר שכבר יש לה עבירות אלימות קודמות, גם משרד המשפטים יהיה בשל למצוא פתרון.
מיכאל מלכיאור: משרד המשפטים אינו הבעיה, הבעיה היא כוח האדם במשרד התעשיה, מסחר ותעסוקה.
משה גפני: לשר המשפטים יש בעיה עקרונית, אני שמעתי את זה מהם גם בוועדות אחרות, אבל הבעיה היא של כוח אדם עם כל מה שמתלווה לזה.
משה גפני: אני גם מציע שיהיו גם שלושה מסלולים: מסלול אחד זה המעונות הציבוריים, מסלול שני זה המעונות הפרטיים שיש להם את הרישיון וסמל המוסד, והמסלול השלישי שכנראה החוק לא נוגע בו, זה המוסדות הפרטיים שאינם מתוקצבים על ידי המשרד, לא מבקשים סמל, המטפלות לא מבקשות דבר אבל צריך שיהיו להם תנאים מינימליים, אפילו שהם אינם מאושרים ואינם מתוקצבים, שיהיו להם תנאים מינימליים ופה באמת צריך שיהיו תנאים מינימליים.
מיכאל מלכיאור: אני מציע שתקרא את החוק, זה חל על הפרטיים אבל החוק בהחלט לא מקסימליסטי.
מיכאל מלכיאור: לאורך כל הדרך אנחנו התפשרנו על דברים שאתה לעולם לא היית מתפשר, אני אומר לך את זה מתוך הכרות שלי.
מיכאל מלכיאור: אנחנו התפשרנו כי אחרת לא יהיה לנו חוק, וגם כדי שאנחנו רוצים דבר שניתן יהיה לעבוד איתו.
מיכאל מלכיאור: גם בתחום הזה אני מקבל את עמדת יצחק קדמן, שאנחנו נלך לדבר שמבחינתי הוא מינימליסטי בתחום הזה, תחזרו עם תשובת משרד המשפטים.
מיכאל מלכיאור: הישיבה הבאה תתקיים בשבוע הבא בשעה 12:00, אני רוצה להגיד שבשבוע הבא אני אהיה קשה ואכזרי, אני לא אפתח לשום הערות, לשום דיונים ולשום רעיונות.
מיכאל מלכיאור: היה לי חשוב היום כי רציתי להפיג את החששות ואני כולי בעד הטיעון שלכן, אני שמח שעשינו את זה היום, אנחנו לקראת קריאה שניה ושלישית.
מיכאל מלכיאור: כבר טיפלנו ועבדנו על זה הרבה מאוד זה, אני כמובן רוצה שניקח את הסוגיות שצריך לפתור אותן, אבל חוץ מזה אנחנו נעבור על זה מהר.
נאדיה חילו: שלום, אני פותחת את ישיבת הוועדה לזכויות הילד בנושא לא פחות כאוב מהנושא שבו דנו קודם, הנושא של התעללות בילדים חסרי ישע במסגרות למיניהן: גני ילדים, מעונות פרטיים ולא פרטיים.
נאדיה חילו: לאחרונה, נחשפו כמה מקרים.
נאדיה חילו: לא מזמן קיימתי דיון בוועדה על שני מקרים בגנים בירושלים ובאזור אחר.
נאדיה חילו: אני לא בטוחה, שגם בשעה בה אנו יושבים ודנים בזה עוד ילד לא מקבל מכה בראש או דחיפה.
נאדיה חילו: התופעה הזו מאוד מדאיגה אותי.
נאדיה חילו: הגיעה אלי פנייה מחה"כ סלומינסקי, שהניח הצעת חוק שאולי תוכל לפתור חלק מבעיות הפיקוח על אותן מסגרות.
נאדיה חילו: לי יש הצעת חוק בנושא של פיקוח, והיום הונחה הצעת חוק נוספת של התקנת מצלמות בגני ילדים.
נאדיה חילו: הצעת חבר הכנסת ניסן סלומינסקי מדברת על פיקוח על מעונות באמצעות התקנת מחשוב.
נאדיה חילו: אני מעבירה את רשות הדיבור לחבר הכנסת סלומינסקי, שפנה אלי באותו יום בו נראו המראות הקשים.
נאדיה חילו: גם לי היה קשה לראות את כל המראות האלה.
נאדיה חילו: ליבי-ליבי עם ההורים.
נאדיה חילו: לא מזמן קיימנו דיון על מה שקרה בגן בגילה בירושלים.
נאדיה חילו: צריך להתחיל בחשיבה פוליטית וציבורית.
נאדיה חילו: תמיד יש גבול מסוים, שאנחנו כבני אדם לא יכולים לעבור עליו בשתיקה.
נאדיה חילו: לדעתי, המקרים האלה מצביעים על החלק של המעבר של יכולת הקבלה שלנו כבני אדם תופעות חמורות של התעללות בילדים בלי שום סיבה.
ניסן סלומינסקי: אני מודה ליושבת ראש הוועדה, שהסכימה בזמן כל כך קצר לכנס את הוועדה בנושא הזה.