GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמי אלמוג: התשלום הנוסף הוא תשלום עבור הילדים שנקלטו במשפחתונים וזכאים לסבסוד המדינה.
תמי אלמוג: אנחנו לא משלמים לכל מטפלת בנפרד, אלא לאותה רשות מקומית.
תמי אלמוג: בגלל שבני ברק ורשויות נוספות הן גרעוניות הן לא מסוגלות לעשות את העברה לכל מטפלת ומטפלת.
תמי אלמוג: בעקבות המשבר הזה זומנו נציגי משרד הרווחה לדיון מהיר בוועדה לזכויות הילד בשנת 2001.
תמי אלמוג: דרשו מאתנו לתת תשובה למצוקה של המטפלות, כדי להבטיח שהכסף יגיע.
תמי אלמוג: נערכנו להסדר זמני.
תמי אלמוג: אני היום משלמת 645 תשלומים במקום 40 תשלומים.
תמי אלמוג: זה חייב מנגנון שהעמיס עלינו מלא עבודה.
תמי אלמוג: הגענו למצב שלא יכולנו לעמוד בזה.
תמי אלמוג: רענן דינור, שהיה מנכ"ל משרד התמ"ת, החליט למנות ועדה כדי להגיע להסדר קבע.
תמי אלמוג: הוועדה הייתה על דעתו של יעקב אגמון, מנכ"ל השילטון המקומי ומנכ"ל משרד התמ"ת.
תמי אלמוג: בוועדה היו נציגים של הרשויות.
תמי אלמוג: ההסכמות היו שהמשרד ייתן עדיפות לרשות מקומית לנהל את המשפחתונים, כאשר התנאי הוא שהיא תוכיח יכולת למלא את כל הפעולות, כולל העברה כספית.
תמי אלמוג: בתחילת שנת 2008 הגענו לסיכום שכל רשות ורשות גרעונית תיבדק, כאשר רשות שלא תראה יכולת לשלם תועבר לזכיינים.
תמי אלמוג: נבחרו 3 זכיינים.
תמי אלמוג: זה לא קשור לחוק.
תמי אלמוג: אם הרשות לא תוכל לשלם למטפלות ונאלץ אותה לעבור לזכיין, אז המטפלות יחתמו הסכם מול הזכיין.
אברהם הלפרט: מי יממן את הזכיין?
תמי אלמוג: המימון בא מהמשרד.
ברכה אביטל: אנחנו יודעים שבמגזר הערבי הייתה הפרטה וסגרו את כל המשפחתונים.
תמי אלמוג: החברה למתנ"סים מפעילה את השירות הזה משנת 1992.
אברהם הלפרט: מי קבע שיהיו 3 זכיינים?
תמי אלמוג: ל-3 המכרזים האלה ניגשו הרבה רשתות.
מיכאל מלכיאור: לדבר הזה אין שום קשר לחוק הזה.
מיכאל מלכיאור: יכול להיות שאנחנו צריכים להציע להעביר את זה למשרד החינוך.
מיכאל מלכיאור: משרד האוצר לא אוהב את זה.
מיכאל מלכיאור: זאת הדרך לפתור את זה.
מיכאל מלכיאור: משרד האוצר לא אוהב כסף צבוע.
מיכאל מלכיאור: אני לא רואה שום סיבה למה את מה שעושים בבתי הספר לא עושים במשפחתונים.
מיכאל מלכיאור: אני מוכן לקיים על הנושא הזה ישיבה.
מיכאל מלכיאור: אולי נוכל להציע הצעת חוק כך שכל הכסף שעובר למשפחתונים ולמעונות יהיה צבוע.
טובה אמיר: האם משרד התמ"ת יממן את המבדקה החיצונית ואת הרכזות שלנו בשלטון המקומי?
תמי אלמוג: התפקיד של המבדקה זה לבדוק תנאי כשירות בשביל לתת רשיון.
תמי אלמוג: בחוק ייקבעו הדרישות שיצטרך לעמוד בו כל משפחתון כדי לקבל רשיון.
תמי אלמוג: זה התפקיד של הבודק במבדקה.
תמי אלמוג: אם עיריית אשדוד ממשיכה להיות תחת סמל מעון מול משרד התמ"ת, אז היא חייבת שיהיו לה רכזות בעירייה.
תמי אלמוג: התפקיד של הרכזת זה לא רק לבדוק אם יש מטף, אלא לבדוק איך המטפלות מתפקדות עם הילדים.
טובה אמיר: השאלה אם תמשיכו לממן.
תמי אלמוג: מפקח במבדקה יגיע פעם בשנה כדי לבדוק את תנאי הכשירות בשביל הרשיון.
מרב ישראלי: רציתי לוודא שההגדרה של בעלים מתכוונת למי שמגיש את הבקשה לרשיון.
מרב ישראלי: זה מכסה את כל סוגי המסגרות.
מרב ישראלי: רשת שמעסיקה מטפלת שכירה תגיש, ומישהי שמקבלת את ההכנסות תגיש את הבקשה.
זאב פיש: הפיקוח בנושא בריאות יהיה פיקוח ממשלתי כפי שנעשה בכל העולם.
זאב פיש: אנחנו עומדים על כך.
זאב פיש: היה מסמך של מנכ"ל משרד הבריאות לקובי הבר ממשרד האוצר, שאומר שבמידה והפיקוח לא יבוצע כפי שדרשנו אנחנו נסיר אחריות מכל הנושא הזה.
זאב פיש: זאת העמדה הרשמית.
שמואל דוד: בעיתון "הארץ" הייתה כתבה על מבדקה מאושרת שהייתה שייכת לפעיל של מפלגה.
מרב ישראלי: אין תנאים בחקיקה לאישור מבדקות.
מיכאל מלכיאור: משרד הבריאות לא יכול להסיר אחריות.
מיכאל מלכיאור: אין כזה דבר.
זאב פיש: אני יודע מה בדיוק הולך להיות.
מיכאל מלכיאור: הכתובת שלך זה ממשלת ישראל, לא אנחנו.
מיכאל מלכיאור: אם זאת עמדת ממשלת ישראל אנחנו נכניס אותה לתוך החוק.
משה גפני: מה עמדת הממשלה בעניין הזה?
מרב ישראלי: החוק מטיל את הסמכות לגבי בריאות ותזונה על מבדקות שתבדוקנה את זה פעם בשנה.
מרב ישראלי: את הסמכויות של המפקחים של משרד הבריאות לפי פקודת בריאות העם השאירו.
מרב ישראלי: הפיקוח של משרד הבריאות בנושא של בריאות ותזונה נשאר על כנו, לא נגענו בו.
זאב פיש: יש לנו אחריות בלי מפקחים
מיכאל מלכיאור: אנחנו לא יכולים לתקן פה את כל העוולות של כל המדינה.
משה גפני: מה אתם עושים היום?
זאב פיש: אנחנו לוקחים אנשים מנושא אחר ועושים פיקוח על 13 ילדים ומעלה.
זאב פיש: עכשיו באים ועושים פי 5, פי 10 או יותר בלי שום תגבור של אדם אחד.
משה גפני: אתם לא מתנגדים באופן עקרוני למבדקות, אתם מתנגדים באופן עקרוני לתוספת בלי כוח אדם.
משה גפני: אם הייתה לכם תוספת בכוח אדם הייתם בעד המבדקות?
זאב פיש: אנחנו לא נגד החוק הזה.
משה גפני: האם אתה מתנגד להפרטת הפיקוח?
זאב פיש: הפיקוח הטוב בנושאים שלנו זה הפיקוח הממשלתי.
זאב פיש: יש לנו ניסיון נורא עם דברים אחרים.
מיכאל מלכיאור: אני מוכן שיהיה פיקוח של המשרד.
משה גפני: למה צריך הפרטה של הפיקוח?
יובל יעקובי: אנחנו במשרד האוצר ובממשלה לא רואים את זה כהפרטה של הפיקוח.
יובל יעקובי: הממשלה שומרת את סמכויות הפיקוח אצלה.
יובל יעקובי: היא משתמשת באיזה שהוא כלי מהמגזר הפרטי כדי להרחיב ולהגיע ליותר ויותר מסגרות.
מיכאל מלכיאור: למה הממשלה לא יכולה לקחת על עצמה את כל הפיקוח?
יובל יעקובי: ניסיון העבר הראה שהיו מגבלות בקליטת כוח אדם.
משה גפני: מה הבעיה להביא עוד כוח אדם?
יובל יעקובי: יש לזה עלויות.
משה גפני: מאיפה העלויות האלו יגיעו עכשיו?
משה גפני: לכוח אדם יש עלויות.
משה גפני: העלויות יגיעו מאיזה שהוא מקום.
משה גפני: אתה יכול לעשות את הפיקוח לבד.
משה גפני: אתה נותן את הרשיון, אתה עושה את הפיקוח, אתה עושה את הכל.
משה גפני: המבדקה לא מתנדבת.
משה גפני: היא השתתפה במכרז.
משה גפני: מי ישלם לה?
יובל יעקובי: ברור שהמדינה.
משה גפני: למה אתה לא עושה את זה?
יובל יעקובי: הממשלה בדעה שזאת הדרך היעילה ביותר להגיע לפיקוח הטוב ביותר.
יובל יעקובי: זה שילוב של השארת הסמכויות בידי המדינה וגידול בכוח האדם לצורך פיקוח על המבדקות.
זאב פיש: בנוסף למבדקה יהיו מפקחי ציבור למשרד התמ"ת, לא למשרד הבריאות.
זאב פיש: איזה צידוק יש לזה?
מרב ישראלי: אלו סמכויות מכוח חוק בריאות העם.
אברהם הלפרט: האם נציג האוצר מסכים שזה יהיה על חשבון הממשלה?
יובל יעקובי: אין שום כוונה לגלגל את עלויות הפיקוח על המעונות או ההורים.
מרב ישראלי: מטרתו של חוק זה להגן על שלומם וזכויותיהם של פעוטות השוהים במסגרות לפעוטות, באמצעות הסדרת פעילותן של המסגרות והבטחת תנאים נאותים וסביבה טיפולית-חינוכית הולמת להספקת הצרכים הגופניים, הרגשיים, החברתיים והחינוכיים של הפעוטות.
נעמי לנגוס: הייתי מוסיפה את המילים "זכויותיהם וכבודם של ילדים", כי יש הרבה אנשים שלא מתייחסים בכבוד לילדים.
אברהם הלפרט: מה הקריטריון להבטחת תנאים נאותים וסביבה טיפולית-חינוכית?
מרב ישראלי: סעיף המטרה הוא סעיף שבא להצהיר באופן כללי, הוא לא קובע את הפרטים.
מרב ישראלי: בסעיפים שקובעים את התנאים הספציפיים יש ברוב הדברים הסמכה לשר לקבוע את התנאים.
מרב ישראלי: מה שאמרנו בישיבה הקודמת זה שנשתדל להכניס את כל מה שאנחנו יכולים לחקיקה הראשית, כאשר מה שנשאיר לאישור השר יהיה באישור הוועדה של הכנסת.
אברהם הלפרט: זה דבר שיכול לפגוע ב50% מהמשפחתונים.
אברהם הלפרט: אני מבקש את הקריטריונים.
אברהם הלפרט: אני לא רוצה שיבואו בעוד חצי שנה ויגידו ש50% מהמשפחתונים לא עומדים בקריטריונים.
מרב ישראלי: מה החשש?
נעמי לנגוס: הייתי מציעה לכתוב את המילים "תנאים בסביבה חינוכית טיפולית מטפחת".
מיכאל מלכיאור: אין לזה שום משמעות.
מוריה בקשי: אני חושבת שבמטרה צריך להופיע הנושא של הפיקוח.
מוריה בקשי: זה לב החוק שלנו.
תמי אלמוג: באמצעות הסדרת הרישוי והפיקוח על פעילות של המסגרות.
מיכאל מלכיאור: אם כבר רישוי ופיקוח, אז צריך להגיד את ההכשרה.
מרב ישראלי: במילים "הסדרת הפעילות" התכוונתי לרישוי ולפיקוח.
מיכאל מלכיאור: הרישוי מתייחס יותר לעניין של המקום.
מרב ישראלי: אני אכניס את הרישוי והפיקוח.
מרב ישראלי: בסעיף 3(ג) משרד התמ"ת היה צריך לחזור אלינו עם תשובה לגבי ההרחבה משנתיים לשלוש.
יובל אביעד: שקלנו את כל השיקולים.
מרב ישראלי: הרשיון הראשון יהיה לשנה, כשאחר כך כל 3 שנים.
מרב ישראלי: בנוגע לסעיף 4 סוכם שמשרד התמ"ת יגבש את תנאי הסף לפי סוג עיסוק וסוג מסגרת.
יובל אביעד: הנוסח אומר כך: "מסגרת לפעוטות מעסיקה בעלי תפקיד ברמה מקצועית תשמש כמסגרת לפעוטות, בין היתר בעלי תפקידים אלה: (א) מנהל למסגרת לפעוטות שהוא בעל תואר ראשון לפחות בפסיכולוגיה ובעבודה סוציאלית ושהוא בעל ניסיון לפחות של שנתיים בטיפול בילדים בגיל הרך (לידה עד גיל 6).
יובל אביעד: שירות והכשרה לתפקיד כפי שקבע השר בתקנות (או כפי שנקבע בתוספת).
יובל אביעד: השר רשאי לקבוע בעלי תפקיד שהם בעלי השכלה שונה ובלבד שהם בעלי זיקה מקצועית לטיפול בגיל הרך (לידה עד גיל 6), ניסיון והכשרה לתפקיד כפי שיקבע".
יובל אביעד: ישנם בעלי תפקידים שאינם דורשים הכשרה אקדמית ולכן לא נכניס אותם לחקיקה ראשית אלא נקבע את זה בתקנות.
מוריה בקשי: נכון יהיה שתפקידים שדורשים איזו שהיא הכשרה ספציפית ייקבעו בחקיקה ראשית.
יובל אביעד: בעל תפקיד נוסף הוא מחנך במסגרת לפעוטות שהוא בעל סיווג מקצועי ותעודת גמר שמטפל בגיל הרך והוא בעל ניסיון של לפחות שנתיים בטיפול בגיל הרך (לידה עד גיל 6).
יובל אביעד: שירות והכשרה לתפקיד כפי שיקבע השר בתקנות או כפי שנקבע בתוספת.
יובל אביעד: השר רשאי לקבוע בעלי תפקיד שהם בעלי השכלה שונה, ובלבד שהם בעלי זיקה לטיפול בגיל הרך (לידה עד גיל 6), ניסיון והכשרה לתפקיד כפי שיקבע.
יובל אביעד: בעל תפקיד נוסף הוא מדריך חינוכי במסגרת לפעוטות שהוא בעל תואר שני בחינוך, בפסיכולוגיה או בעבודה סוציאלית ושהוא בעל ניסיון לפחות של שנתיים בטיפול בילדים בגיל הרך (לידה עד גיל 6) .
יובל אביעד: השר רשאי לקבוע בעלי תפקיד שהם בעלי השכלה שונה, ובלבד שהם בעלי זיקה מקצועית לטיפול בגיל הרך (לידה עד גיל 6), ניסיון והכשרה כפי שיקבע .
יובל אביעד: בעלי תפקיד נוספים שלא ייכנסו זה למשל טבח או ממלא מקום, ששם הדרישות הן לא דרישות אקדמאיות.
יובל אביעד: על בסיס הקריטריונים האלה נקבע סעיף נוסף שאומר שמסגרת לפעוטות בה שוהים עד 5 פעוטות תעסיק לפחות מחנך אחד כאמור סעיף קטן (ב), לפחות מדריך חינוכי כאמור בסעיף קטן (ג), בהתאם ליחס שבין מספר הפעוטות במסגרת, מספר הפעוטות בכיתה וגיל הפעוטות, והכל כאמור בהוראות שיקבע הממונה או שהשר יקבע בתקנות.
יובל אביעד: מסגרת לפעוטות בה שוהים בין 5 פעוטות ל33 פעוטות תעסיק לפחות מחנך אחד כאמור בסעיף קטן (ב), ולפחות מדריך חינוכי אחד כאמור בסעיף קטן (ג) שהוא בעל סיווג מקצועי ובעל תעודת גמר, או מנהל לפעוטות שהוא בעל תואר ראשון.
מיכאל מלכיאור: מה ההבדל בין 5 ילדים ל40 ילדים?
תמי אלמוג: ההבדל הוא בין 5 עד 32 ילדים, ומ33 ילדים ואילך.
תמי אלמוג: במסגרת שיש בה עד 5 ילדים חייב להיות לפחות מחנך אחד.
מיכאל מלכיאור: בעל תואר?
תמי אלמוג: בעל סיווג מקצועי.
תמי אלמוג: זה מסלול הכשרה שמשרד התמ"ת מופקד עליו.
נעמי לנגוס: אנחנו חושבים ש8 שעות לא מספיק בשביל תקן.
תמי אלמוג: אותה מטפלת שנקראת עכשיו מחנך לגיל הרך צריכה מישהו שידריך אותה תוך כדי עבודה.
תמי אלמוג: זה המדריך החינוכי.
נעמי לנגוס: מה ההכשרה שקבעתם למדריך?
תמי אלמוג: למדריך חינוכי צריך שיהיה תואר שני בגיל הרך.
תמי אלמוג: מ33 ילדים ואילך נדרש גם מנהל מסגרת.
נעמי לנגוס: למה הכוונה בביטוי "זיקה מקצועית"?
תמי אלמוג: נניח שהוא לא למד תואר בחינוך לגיל הרך אבל הוא למד תואר בפסיכולוגיה, תואר בעבודה סוציאלית והוא רוצה לעבוד עם ילדים בגיל הרך.
תמי אלמוג: הוא עובר התמחות נוספת.
תמי אלמוג: זה הופך אותו להיות בעל זיקה לגיל הרך.
נעמי לנגוס: הגדרה של השכלה שונה זה יכול להיות גם מישהו שלמד מינהל.
תמי אלמוג: השר יצטרך לנמק את זה בתקנות.
תמי אלמוג: הוא לא יכול להגיד שמי שלמד חקר גרעין מתאים לעבוד עם ילדים בגיל הרך.
אברהם הלפרט: אני מתנגד לסעיף של תואר אקדמי.
אברהם הלפרט: אני רוצה שגם מי שהיא בוגרת סמינר למורות וגננות תוכל להפעיל משפחתון.
מרב ישראלי: עד 5 ילדים צריך סיווג מקצועי.
מיכאל מלכיאור: מה זה סיווג מקצועי?
תמי אלמוג: זה הכשרה של 800 שעות מטעם משרד התמ"ת.
מוריה בקשי: האם גם אישה פרטית שמטפלת ב-5 ילדים בביתה צריכה את ההכשרה?
תמי אלמוג: כן.
תמי אלמוג: היא צריכה לקבל הדרכה מקצועית.
קריאה: גם אם היא עבדה כמה שנים?
מרב ישראלי: יש הוראות מעבר שנדון בהן בנפרד.
מיכאל מלכיאור: בכמה שעות הדרכה מדובר?
תמי אלמוג: נדמה לי שמדובר ב-3 שעות בחודש.
מרב ישראלי: מי מעסיק את המדריכים האלה?
תמי אלמוג: אם נעמ"ת קיבלה למעון מסוים סמל אז היא מחויבת, מעבר להעסקת המנהלת של המעון והמחנכות, שיהיה מדריך חינוכי מטעמה.
תמי אלמוג: אולי בשוק הפרטי חלק מקבלים את זה דרך ארגון מסוים.
מרב ישראלי: אתם אומרים שעד 5 ילדים צריך מטפלת מסוג אחד ומדריך חינוכי.
מרב ישראלי: מ-6 פעוטות עד 33 צריך מטפלת מסוג אחד ומדריך חינוכי, כשהיחס צריך להיות בהתאם למספר הילדים.
מרב ישראלי: אין דרישות נוספות לגבי תפקידים?
מרב ישראלי: מה קורה מ34 פעוטות ומעלה?
תמי אלמוג: צריך גם מנהל למסגרת.
יובל אביעד: שהוא בעל תואר ראשון לפחות בחינוך, בפסיכולוגיה או בעבודה סוציאלית, והוא בעל ניסיון לפחות של שנתיים בטיפול בילדים בגיל הרך.
מרב ישראלי: או דרישות נוספות שהשר יקבע.
תמי אלמוג: יש מחנכות, יש מנהל ויש מדריכים.
נעמי לנגוס: מדוע בחוק עצמו מתייחסים לסוג מספר 1, שזה מעט הכשרות, וכאשר אני מבקשת לדבר על כמות יותר גדולה אומרים שזה יהיה בתקנות?
יובל אביעד: קבענו משהו כללי, שזה סיווג מקצועי ותעודת גמר.
תמי אלמוג: אני מיניתי ועדה שהיו חברים בה ד"ר יעל דיין, פרופ' מיקי רוזנטל ואנשי האגף להכשרה.
תמי אלמוג: זאת הוועדה שבחנה את המסלול של 800 שעות ואת הוראות המעבר לגבי כל מי שעובד בשטח.
נעמי לנגס: הם קבעו שזה מספיק?
תמי אלמוג: הם קבעו שצריך לשנות ולהכניס שינויים.
תמי אלמוג: זה עדיין ייקרא סוג 1 מטפלות.
תמי אלמוג: התוכן שלו יעבור איזה שהוא שדרוג.
יובל אביעד: האם כשנצטרך לקבוע הוראות נוספות זה יהיה בתוספות או בתקנות?
מרב ישראלי: אם אפשר להגיד בסעיף עצמו שמסגרת עם מספר ילדים מסוים תעסיק מנהל שהוא בעל תואר שני, אז נגיד את זה בחוק עצמו.
מרב ישראלי: דברים שאפשר להכניס לנוסח של הסעיף נכניס לנוסח של הסעיף, דברים שאי אפשר להכניס נביא בתקנות עם אישור של הוועדה.
מיכאל מלכיאור: איך הכשרה של מסלול למורים מתאימה למסגרת של יותר מ33 ילדים?
תמי אלמוג: אקדמאי זה גם מי שמסיים מסלול למורים.
תמי אלמוג: לגביו יש הוראות מעבר.
משה גפני: המגזר החרדי הוא חלק מהחוק.
משה גפני: בוגרת בית יעקב לא מסיימת תואר אקדמי.
משה גפני: היא לומדת הכל, היא יודעת הכל.
משה גפני: היא מסיימת סמינר למורות וגננות עם תעודה ממכון סולד.
משה גפני: ברגע שאת אומרת את המילה "תואר אקדמי" נגמר הסיפור לגבי המגזר החרדי, שאצלו יש הרבה מאוד מעונות והרבה מאוד פעוטונים.
יובל אביעד: אפשר לכתוב שזאת תהיה תעודה שקולה לתואר אקדמי.
תמי אלמוג: יכול להיות שאותה בוגרת תצטרך להשלים.
משה גפני: המציאות הזאת לא קיימת.
משה גפני: שמעתי את זה בחוקים אחרים.
משה גפני: יש לה את כל הניסיון.
משה גפני: אם המשמעות של העניין שבת מבית יעקב לא תוכל לנהל, אז אנחנו מחזירים את הבנות מבית יעקב 40 שנה אחורנית.
מיכאל מלכיאור: אני מבקש מכם שזה יהיה כתוב כך שזה לא יהיה נתון לפרשנות.
אברהם הלפרט: צריך שיהיה כתוב במפורש "בוגרת סמינר בית יעקב".
תמי אלמוג: אנחנו נציין שזה יהיה לפי מה שמאושר במשרד החינוך.
ד"ר רוז לרר-כהן: מי יכול להיות ממלא מקום?
יובל אביעד: ממלא מקום לא ייקבע בחקיקה ראשית, הוא ייקבע בתקנות.
תמי אלמוג: אנחנו לא מדברים על ממלא מקום שנמצא יום אחד או חצי יום.
מיכאל מלכיאור: אנחנו מקבלים את ההערות.
אילנה מישר: בסעיף 4(א)(3)(א) אנחנו מבקשים למחוק את המילים "והתניית העסקתם בקבלת אישור תקופתי על מצב בריאותם".
אילנה מישר: אנחנו מעדיפים להשאיר את הנושא של אישור בריאותי לתקנות.
מרב ישראלי: אם מוחקים את המילים האלו סביר להניח שהאישור יהיה לנצח.
אילנה מישר: לא צריך להיות אישור.
מרב ישראלי: את מתכוונת לכך שתתנו אישור אחד כשמבקשים את הרשיון.
מרב ישראלי: האם משרד הבריאות חושב שמספיק בעת הגשת הרשיון לבדוק את ההתאמה הבריאותית גופנית או נפשית, כאשר כל פעם כשמחליפים עובד יבדקו את ההתאמה שלו, או שכהסדר כולל יש מקום לבדיקה בריאותית תקופתית מסודרת כל תקופה שיקבע השר?
אילנה מישר: אנחנו מדברים על בדיקות חד-פעמיות.
שלמה לרמן: הבדיקות התקופתיות יכולות להטעות.
שלמה לרמן: יכול להיות שאותו עובד - במיוחד אם הוא עוסק במזון – יקבל תעודה שהוא בריא, כשיום אחרי שהוא קיבל את האישור הוא יידבק במחלה מדבקת ויעביר אותה הלאה לילדים.
שלמה לרמן: בנושא של עובדי מטבחים היה נהוג בהרבה ארצות לעשות בדיקות תקופתיות, אבל ירדו מהעניין הזה.
מיכאל מלכיאור: אתה מציע להוריד את זה?
שלמה לרמן: יש בדיקה לעובד חדש.
שלמה לרמן: עובד שהיה חולה או נעדר צריך להביא אישור.
אברהם הלפרט: אתה צריך להגיד את מספר הימים שהוא נעדר ממקום עבודתו.
אילנה מישר: זה יקבע בתקנות, לא בחקיקה ראשית.
אילנה מישר: לא צריכה להיות בחקיקה חובת אישור תקופתי.
מיכאל מלכיאור: הורדנו את זה.
זאב פיש: אם מפקח ממשלתי מגיע למטבח ורואה שהאדון או הגברת שמועסקים שם חולים באיזו שהיא מחלה מדבקת, אז מסמכותו וחובתו להגיד את זה.
מיכאל מלכיאור: איך הוא יכול לראות את זה?
זאב פיש: יש סממנים של הזעות, שיעול כבד, פצעים בידיים וכל מיני דברים שמבחינת התורה המקצועית שלנו יש בהם משום סכנה פוטנציאלית של הדבקה.
משה גפני: גם היום הוא יכול לדרוש את הבדיקה?
זאב פשי: הוא מבקש מהמנהל שאותו עובד לא יטפל במזון, שאותו עובד לא יטפל בילדים עד שהוא לא מביא אישור מרופא.
מרב ישראלי: הורדנו את העניין של בדיקות תקופתיות.
שמואל דוד: כללים שנוגעים להתאמה בריאותית וגופנית עלולים לפגוע בעבודתם של אנשים עם מוגבלויות.
שמואל דוד: אנחנו לא בעד זה שאנשים עם מוגבלויות יעבדו בסוג כזה של עבודה, אבל חשבנו לנכון להעלות את האפשרות שייקבע שהתנאים הנוגעים להתאמה בריאותית ייקבעו בשים לב לזכויותיהם של אנשים עם מוגבלויות.
מרב ישראלי: חוק שוויון זכויות של אנשים עם מוגבלות אמור להתייחס לנושאים האלה.
מרב ישראלי: אסור להפלות אדם עם מוגבלות.
מרב ישראלי: אם השר יקבע בתקנות דברים שהם לא ענייניים, אז התקנות לא יהיו סבירות.
מרב ישראלי: חקיקתית לא יהיה נכון להזכיר את זה.
מרב ישראלי: הכנסנו בסעיף 4(א)(3)(ב) את הנושא של השכלה.
מרב ישראלי: לגבי רמת האזכור תעבירו לי נוסח.
מרב ישראלי: ב(ב) וב(ה) ההסמכה צריכה להתייחס לבעלי תפקידים אחרים.
שמואל דוד: הנושא של מינימום שעות הכשרה הוא קריטי.
שמואל דוד: אנחנו מציעים לקבוע אותו בחוק.
מיכאל מלכיאור: לגבי ההכשרה הבסיסית דובר על רצפה, לא על תקרה.
מרב ישראלי: בפסקה 5(א) (4) יש את העניין של תעודת יושר .
מוריה בקשי: בוועדה מקודמת הצעה לאסור על מעסיק פרטי לדרוש איזה שהוא תדפיס מהמרשם הפלילי.
מוריה בקשי: הכיוון של תצהיר לא נותן הרבה.
מוריה בקשי: זה נתפש כדבר בעייתי.
מיכאל מלכיאור: דיברנו על עבירות מין ואלימות.
מוריה בקשי: השאלה הייתה אם מקבלים מידע רק על הרשעות.
מוריה בקשי: יכול להיות שנלך לכיוון שבעבירות שמנויות בתוספת אפשר יהיה לקבל גם מידע על אי הרשעה.
מוריה בקשי: שאלה אחרת היא איך באופן אפקטיבי יתקבל המידע על העבר הפלילי.
מוריה בקשי: הממונה במשרד התמ"ת הוא זה שרשאי לקבל את המידע.
משה גפני: על זה אמרה גברת אלמוג שאין להם את היכולת.
מוריה בקשי: עלו כמה רעיונות אלטרנטיביים.
מוריה בקשי: הרעיונות האלטרנטיביים הם בעייתיים במובן זה שיש להם השלכות רוחב מאוד רחבות לגבי הרבה מאוד נושאים.
מוריה בקשי: כרגע אני מציעה להשאיר את זה כך שהסמכות היא של הממונה.
מוריה בקשי: יכול להיות שנגיע למסקנה שהנושא של תצהיר אפשרי.
מרב ישראלי: מה שרצינו זה שרק הממונה יקבל את המידע.
מוריה בקשי: המסגרת יכולה לשאול אם היא שמעה, אם נודע לה.
מיכאל מלכיאור: אנחנו מקבלים את עמדתך.
מרב ישראלי: צריך להיות ברור שעברייני מין זה בנפרד.
מרב ישראלי: ברור שהמסגרות האלו נכנסות למידע לפי חוק עברייני מין.
משה גפני: איך זה יתבצע בפועל?
מוריה בקשי: אין פתרון מלא.
משה גפני: מאיפה אני יכול לדעת אם האיש או האישה שמתקבלים לעבודה הורשעו אי פעם בעבירה מסוג העבירות המנויות בתוספת?
מיכאל מלכיאור: אתה שואל את הממונה.
משה גפני: איך הממונה יודע?
משה גפני: כמה מטפלות יש בארץ?
תמי אלמוג: משהו כמו 23 אלף.
משה גפני: האם את הולכת לבקש ממשרד המשפטים 23 אלף בקשות?
תמי אלמוג: זה יקרה באופן הדרגתי.
תמי אלמוג: אנשים לא באים באותו יום.
משה גפני: האם אני לא אוכל לקבל את המטפלת לעבודה עד שתתני לי תשובה?
תמי אלמוג: אתה לא עובר על החוק כל עוד אתה מעסיק מטפלת שבחרת ומיינת.
תמי אלמוג: יכול להיות שאחרי שנה או שנתיים מתגלה לי משהו ואז אני פונה אליך.
משה גפני: במצב כזה היא תלך לבית המשפט ותשאל למה קיבלו אותה מלכתחילה לעבודה.
מוריה בקשי: אם היא עברה עבירה שמסכנת את הפעוטות אפשר להפסיק את עבודתה.
מרב ישראלי: החוק אומר שהממונה לא ייתן רשיון ולא יחדשו אלא אם כן הוא מצא שאין עבירה פלילית.
מרב ישראלי: לפי המילים של החוק, הממונה חייב לוודא שהבעלים לא עברו את אחת העבירות האלו.
מיכאל מלכיאור: הדרישה של תצהיר היא הגיונית.
משה גפני: אם יהיה בחוק שאדם צריך להגיש תצהיר, אז מחר ידרשו את זה בכל מטבח, בכל מסעדה ובכל מקום ואנשים שעברו עבירת סמים לפני 25 שנה לא יוכלו להשתקם.
מרב ישראלי: מדובר בתפישת רוחב של מה המנגנון הנכון.
שולמית ביסמנובסקי: האם אפשר להגביל את זמן התשובה כדי שהאדם לא יישאר ללא רשיון רק בגלל בירוקרטיה?
מיכאל מלכיאור: זאת נקודת חשובה.
שולמית ביסמנובסקי: אנחנו הצענו שאת מתן התשובה לבקשה למתן רשיון יתנו תוך 90 יום, את מתן התשובה לגבי חידוש רשיון יתנו תוך 30 יום, כאשר אם התשובה לא ניתנת תוך 30 יום הרשיון יחודש באופן אוטומטי.
מיכאל מלכיאור: צריך לאפשר לאדם לפתוח את המסגרת, לא לעכב אותו בגלל בירוקרטיה.
מרב ישראלי: אנחנו מדברים לגבי מסגרות חדשות ולגבי חידוש רשיון של מסגרות קיימות.
משה גפני: יש בתי ספר שאין להם רשיון בגלל שהם מחכים שנה למשרד הבריאות.
מיכאל מלכיאור: יש מקרים שמחכים שנה למשרד החינוך.
משה גפני: עלול לקרות מצב שבשכונה שרוצים לפתוח בה מעון המעון יהיה בניגוד לחוק כי למשרד התמ"ת אין כוח אדם.
תמי אלמוג: לא ייתכן שמישהו יפנה שבוע או חודש לפני תחילת שנת הלימודים ויגיד שהוא רוצה אישור.
מיכאל מלכיאור: מה מסגרת הזמן שהמשרד צריך כדי לענות לבקשות של מסגרות חדשות?
תמי אלמוג: למסגרת חדשה זה יכול להיות תוך 90 יום.
שולמית ביסמנובסקי: יש פיקוח של משרד הבריאות, של משרד החינוך, של המבדקה ושל משרד התמ"ת.
שולמית ביסמנובסקי: צריך לחשוב מה עובר על הגננת.
רותי אלמוג: פעם ראשונה זה קצת קשה.
רותי אלמוג: אחר כך זה אחת ל-3 שנים.
שולמית ביסמנובסקי: צריך לעשות ועדת חריגים שתהיה צמודה לחוק הזה.
שולמית ביסמנובסקי: אי אפשר שכל גננת תלך לבית משפט על כל דבר קטן.
מרב ישראלי: ברגע שהחוק מתחיל כל המסגרות צריכות לעמוד בתנאים שלו.
מרב ישראלי: למה שלמסגרת אחת באשדוד יתנו חריג ולאותה מסגרת באשקלון לא יתנו?
מרב ישראלי: כל מסגרת צריכה לעמוד בתנאים.
מרב ישראלי: אם כתוב שצריך שני מטפים, אז יהיו שני מטפים בכל המסגרות.
מרב ישראלי: אם צריך כישורים והכשרה, שזה קורס מסוים, אז כל המסגרות יחויבו בכישורים והכשרה.
שולמית ביסמנובסקי: מה לגבי גננת שתצא לחופשת לידה?
מרב ישראלי: בשביל זה יש ממלא מקום.
תמי אלמוג: אנחנו מציעים 90 יום לגבי בקשה ראשונה לרשיון, 60 יום לגבי חידוש.
אברהם הלפרט: אני מבקש הבהרות מפורטות לגבי התנאים הפיזיים של הפעוטונים.
אברהם הלפרט: אני לא מסתפק בתקנות השר .
אברהם הלפרט: אני מבקש הגדרות ברורות לגבי התנאים הפיזיים של המבנים.
מיכאל מלכיאור: אמרנו 90 יום לבקשה ראשונה, 60 יום לחידוש.
מרב ישראלי: תהיה הארכה לחידוש.
נאדיה חילו: אני רוצה להגיד בפתח הדברים: הוגשו עקב המקרה המצער הזה כמה הצעות סדר דחופות מטעם חלק מחברי הכנסת לנשיאות הכנסת שאישרה את ההצעות, וביום רביעי שעבר היה דיון בכנסת.
נאדיה חילו: אחד המציעים, גם אני הצעתי את הדיון, חבר הכנסת אורון גם הציע והוא נמצא איתנו, וגם עוד חברי כנסת, אולי חלקם יצטרף יותר מאוחר.
נאדיה חילו: מליאת הכנסת גם החליטה לקיים דיון נוסף, אבל אנחנו פה, כלומר הדיון היום הוא לא בעקבות מליאת הכנסת בהצעה לסדר, כך שיכול להיות שיהיה עוד דיון בוועדת עבודה ורווחה יחד איתנו, אני החלטתי על הדיון הזה עוד טרם החליטה נשיאות הכנסת ועם הגשת הצעה לסדר מפאת החשיבות של הנושא.
נאדיה חילו: ומי שגם השתתף בדיון הקודם שקיימתי פה שבוע לפני המקרה המצער הזה, היה דיון בכלל בכל הנושא של מערך החיסונים לילדים במדינת ישראל.
נאדיה חילו: סיכום הדיון היה שבעצם ביקשנו נתונים שהיה פה מחלוקת מאוד קשה בין משרד הבריאות או הנציגים של משרד הבריאות שטענו שאין להם נתונים ולא יכלו להציג לוועדה את הנתונים לגבי הפריסה של החיסונים לילדים לבין נציגי האגודה לבריאות הציבור שבעצם מסרו שהם העבירו את הנתונים והם מחכים לקבל חיסונים.
נאדיה חילו: וכשמשרד הבריאות אמר, הוא בעצם מעכב את העברת החיסונים, כי אין להם את הנתונים.
נאדיה חילו: אני פשוט מנסה להביא כי אני רואה איזה המשכיות מסוימת לגבי הדיון היום, על אף שהדיון הזה הוא ממוקד בבית ספר מסוים, אבל יש לזה השלכה גם ארצית.
נאדיה חילו: בפתח הדברים אני גם רוצה להגיד שאין לנו פורמאלית את הבדיקות של משרד הבריאות.
נאדיה חילו: אנחנו מוזנים גם מכל מיני כתבות שהוציאו השבוע בעיתונות, בעיתונים למיניהם שחלק לפי מה שהם יודעים שזה היה כתוב בספרדית והכתב לא פוענח.
נאדיה חילו: אבל אני מוכרחה להודות שקיבלתי פניה של הורים.
נאדיה חילו: קיבלתי ללשכתי מכתב אחד ועכשיו אני מקבלת עוד מכתב של שני נציגי הורים שנמצאים פה ואני רוצה להעמיד את הדברים, את השאלות שיש במכתב כי אחרי זה אני פותחת את זה לדיון וכל אחד גם ינסה באחריות שלו ובחלק שלו ייתן את המענה אם יש לו על השאלות ועל הדברים שמוצגים פה.
נאדיה חילו: ישנה טענה ואני מאוד מבקשת ככה אם מישהו רוצה, כי אני בהחלט ארצה לקבל את התשובות לגבי הטענות שרשומות פה כי בעיניי הם מאוד רציניות.
נאדיה חילו: האירוע שהתרחש ביום ראשון, הידיעה הועברה למשרד הבריאות בשעה שתיים בצהריים, צוות המשרד התפנה לבדוק רק בעשר בבוקר למחרת.
נאדיה חילו: אני כמובן מביאה רק את הסיכום של הדברים.
נאדיה חילו: המזרקים בעצם נזרקו לפח ולא הושארו מזרקים לבדיקה, זה עוד טענה שמופיעה פה.
נאדיה חילו: מדובר פה על מעורבות של שתי אחיות בעלות ותק של עשרים שנה, והסבירות בעצם ששתיהן טעו את אותה טעות זה נמוך, זה כמובן מה שכותבים ההורים.
נאדיה חילו: הטענה הנוספת שנמסר לאחיות, האגודה מוסרת שנמסרו לאחיות מזרקים חדשים שמלאים במדלל במקום בקבוקון שצריך לשאוב ממנו מדלל במזרקים לבקבוקון, כלומר זה השיטה המקצועית בעצם שפשוט רשומה פה, שההורים מצביעים על שיטה מקצועית מסוימת של דפוס התנהגות שהם טוענים שבמקרה הזה לא היה שימוש באותו דפוס מסוים.
נאדיה חילו: טענה נוספת, שבית הספר לקח מזרקים מלאים ונאמר להם על ידי האגודה שזה החיסון, כך שאם היה חומר החיסון בצידנית, כך היה אפשר גם לטעות והיה ברור לאחיות המנוסות כי יש לשלב בין המזרק לחיסון, כלומר שאי אפשר היה לטעות אם היו בודקים את הדברים.
נאדיה חילו: ההורים טוענים שהייתה העלמת ראיות והסתרה, הם אומרים שנציגה של משרד הבריאות הופיעה לשיחה איתם והם ביקשו את המסמך שהיא הקריאה שהייתה טעות והוזרקו מים, אז ההורים ביקשו את המסמך והוא לא התקבל.
נאדיה חילו: ההסברים מה שהם טוענים, היו שטחיים.
נאדיה חילו: והם רושמים שזה זכותכם, כלומר אני לא יכולה פה להביע את דעתי, שהם מבקשים לפנות לייעוץ משפטי בעניין.
נאדיה חילו: זה מכתב אחד ויש פה עוד שני נציגי הורים שאנחנו נשמע אותם גם.
נאדיה חילו: אבל אני רוצה לתת את רשות הדיבור לחבר הכנסת אורון שהוא גם המציע בהצעה דחופה לסדר.
חיים אורון: תודה רבה לך.
חיים אורון: אני חושב שזאת תהיה טעות להתעסק רק במקרה של גבעתיים, עם כל הכובד למקרה של גבעתיים ועם כל החומרה שבו, יבדקו אותו מי שצריך לבדוק אותו, אני כבר מוכן להגיד עכשיו, זה היה יכול לקרות במסגרת העמותה, זה היה יכול לקרות במסגרת אחרת, וזאת בעניי לא הבעיה ולא הייתי נזעק להגיש הצעה לסדר רק על המקרה בגבעתיים למרות שצריך לבדוק אותו.
חיים אורון: אי אפשר לברוח, מתנהל בכנסת, אני שותף לזה חמש שבע שנים, ויכוח מי יהיה אחראי על בריאות התלמיד, האם העמותה באמצעות תקציב פיקס שהאוצר קבע ועכשיו תבצעו את השירות בקבלנות, או המדינה.