GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק קדמן: אם המבנה לא ראוי ואם המזון לא ראוי?
441: סוגרים את המקום.
מיכאל מלכיאור: זה לא חל על המקום ולכן לא יכולים לסגור אותו.
441: אתה צריך לעבור על הסטנדרטים ולומר שאת הדבר הזה צריך לסדר תוך יומיים, את הדבר הזה צריך לסדר תוך שנה, את הדבר הזה צריך לסדר תוך חמש שנים וכולי.
מיכאל מלכיאור: זה תחום וזה מה שאנחנו צריכים כאן בפירוט.
מיכאל מלכיאור: זה עניין משפטי.
מיכאל מלכיאור: גם אני חשבתי שאפשר לעשות את זה בתקנות, אבל אומרת היועצת המשפטית שאת זה אי אפשר לעשות בתקנות אלא חייבים לעשות זאת בחוק.
מירב ישראלי: רמה מסוימת של פירוט אפשר להשאיר לתקנות.
קריאה: קבענו קטיגוריות בסעיף שונות.
מירב ישראלי: עברתי עליהם וראיתי שהתנאי הבעייתי העיקרי הוא כשירות והכשרה.
יצחק קדמן: את עושה הבחנה בין מקום שפעל ערב חקיקתו של חוק זה לבין מקום חדש?
מיכאל מלכיאור: בהחלט.
מירב ישראלי: זה בעייתי להשאיר את זה כך.
מיכאל מלכיאור: זה לא בעיה להשאיר לקריאה ראשונה.
מירב ישראלי: בכל זאת אני רוצה לחדד את זה.
מירב ישראלי: הבקשה לקבלת רשיון היא תוך תקופה שנקבעה בתקנות והכל עד למתן החלטה של הממונה.
מירב ישראלי: זאת אומרת, אני מכווצת את זה לזה שייתנו לו רק זמן להגיש.
מירב ישראלי: אני לא רוצה את זה.
מירב ישראלי: אני לנסח את זה אחרת.
מירב ישראלי: אני רוצה שתהיה תקופת מעבר שלא קשורה להגשת הבקשה לרשיון.
מירב ישראלי: השר יקבע הוראות מעבר.
מוריה בקשי: השר יקבע תקנות מעבר.
יצחק קדמן: הוראת מעבר למי שהפעיל מסגרת ערב כניסת החוק לתוקף.
מירב ישראלי: ננסח את זה.
מוריה בקשי: אל תשכחו שאם אנחנו מדברים על כישורים והכשרה, הכשרה אפשר להשלים אבל כישורים, יכול להיות שנגיע למסקנה שכישור מסוים שאנחנו היום דורשים, לגבי הגננות הישנות לא נדרוש אותו.
מירב ישראלי: בקריאה השנייה והשלישית אנחנו חייבים לפרק את זה ולקבוע תקופות.
מיכאל מלכיאור: יכול להיות שיש דברים מסוימים שכל זמן שהמטפלת הזאת היא עוד עובדת, אנחנו לעולם לא נדרוש את זה.
מיכאל מלכיאור: אבל את לא מקבלת שבעוד שלוש שנים הכל יהיה אותו הדבר.
441: אני אומרת שאין יותר מצב שאין את ההתערבות של המדינה במסגרות.
מיכאל מלכיאור: תוך שנה כולם יפעלו עם רשיון.
מירב ישראלי: אנחנו ננסח סעיף שאומר שהשר רשאי.
מיכאל מלכיאור: אני מתריע ואומר שההכנה לקריאה שנייה ושלישית תהיה תוך שלושה שבועות.
מיכאל מלכיאור: הכל צריך להיות מוכן עד אז.
מירב ישראלי: (ג) על אף האמור בהגדרת "מסגרת לפעוטות" בסעיף 1, יוחל חוק זה על מסגרות לפעוטות גם אם שוהים בהן 3-5 פעוטות, בהתאם לצו שיקבע השר בהסכמת שר האוצר.
מוריה בקשי: החוק קובע שמדובר מעל 5 ילדים והשר יכול להוסיף.
מירב ישראלי: אם המשמעות היא שאתם רוצים באיזשהו שלב להרחיב, אי אפשר להשאיר את זה כך.
מירב ישראלי: אם הכוונה היא כן, אז כן.
מוריה בקשי: זאת לא הכוונה.
מירב ישראלי: אז תמחקו את זה.
מירב ישראלי: אין לזה משמעות.
תמי אלמוג: יש לי מגבלה אדירה לגבי האמירה שהחוק הזה יחול על פחות מחמישה וזאת מכמה היבטים.
תמי אלמוג: ראשית, הכלים שיעמדו לרשותי, הן המבדקה והן עיבוי מערך המפקחים הממשלתיים במשרד, לא יאפשרו לי לעשות את זה בפחות מחמישה.
תמי אלמוג: הדבר השני הוא שאין לי היום סטנדרטים שמתאימים למטפלת שמחזיקה שלושה ילדים בבית לבד.
מיכאל מלכיאור: אני רוצה להזכיר לך שבישיבה הראשונה שדנו בחוק את הסכמת להדרגתיות.
מיכאל מלכיאור: אני כן מוכן – אבל אני רוצה שנעמוד כחזית אחת –שלא נכלול את השלוש אבל נכלול את הארבעה.
מיכאל מלכיאור: יש הבדל מאוד גדול וזה כמעט עולם ומלואו.
מיכאל מלכיאור: מטפלת עם שלושה ילדים, אבל עם ארבעה ילדים זה כבר משהו אחר.
מיכאל מלכיאור: אם אנחנו יכולים להסכים על זה, ואת הסכמת אתי בזמנו על כך, אני מציע שנכניס את ההדרגתיות של הארבעה בתוך החוק ונאפשר בלי לומר שום דבר בעתיד.
מיכאל מלכיאור: יבוא יום שהכלים יהיו גם להחיל את זה על שלושה, אז נחיל את זה על שלושה.
מיכאל מלכיאור: אני רוצה את ההדרגתיות לגבי הארבעה שיהיה בתוך החוק.
יצחק קדמן: אם זאת המסקנה, מירב צודקת.
יצחק קדמן: זה צריך להיות מנוסח אחרת.
יצחק קדמן: צריך להיות כתוב שזה חל על ארבעה אבל מחמישה זה יופעל מיד.
מיכאל מלכיאור: אני רוצה שיהיה כתוב מתי.
מיכאל מלכיאור: אני מקבל את זה.
מירב ישראלי: אתה יכול לומר תוך חמש שנים.
יצחק קדמן: אתה קובע את העיקרון עכשיו.
תמי אלמוג: צריכה להיות עמדת ממשלה מגובשת, כולל של האוצר.
מיכאל מלכיאור: אני מזכיר לך שהמציעים האחרים דרשו שלושה וגם בישיבה האחרונה כך היה.
מיכאל מלכיאור: אני אומר לך שאני אשכנע אותם לגבי הארבעה.
מיכאל מלכיאור: אנחנו נכתוב ארבעה כאשר בינתיים בתקופת ההפעלה של בין שלוש לחמש שנים, זה חמישה, והשלושה הוא אופציונאלי.
מיכאל מלכיאור: בחוק זה ארבעה, הפעלה מיידית היא עד חמישה, ואני כן רוצה שיהיה כתוב לגבי השלושה אבל ללא תקופה.
מירב ישראלי: אי אפשר, אתה צריך לכתוב שלושה.
מיכאל מלכיאור: אז תעזבי את השלושה.
מיכאל מלכיאור: אני אומר לפרוטוקול שזה פתוח לדיון לקראת קריאה שנייה ושלישית, אז נקיים דיון גם לגבי הארבעה.
מירב ישראלי: יש לי בעיה עם השלוש עד חמש שנים.
מירב ישראלי: נכתוב ארבע?
מירב ישראלי: צריך לקבוע מועד.
מיכאל מלכיאור: נכתוב חמש שנים.
מירב ישראלי: תוך חמש שנים או מתום חמש שנים?
מירב ישראלי: בעיקרון יש פה שתי שאלות: מתי מתחילים להפעיל את הארבע ותוך כמה זמן.
יצחק קדמן: הכוונה היא שאחרי חמש שנים.
מירב ישראלי: אתה מתחיל מיידית?
מירב ישראלי: אתה כותב שתוך חמש שנים יוחל הכלל על כלל הארבע.
מירב ישראלי: אז הוא יכול גם בשנה האחרונה, בין ארבע לחמש, להחיל על הכל.
מיכאל מלכיאור: השר יכול, כן.
מירב ישראלי: אני שואלת כי הרבה פעמים אנחנו כותבים שזה יוחל בהדרגה.
יצחק קדמן: כך עשינו בחוק החינוך המיוחד, שם היה כתוב ובלבד שכל שנה ייכנס לתוקפו וכולי וכולי.
מיכאל מלכיאור: תוך חמש שנים.
מירב ישראלי: הרחבה על כלל המסגרות בתוך חמש שנים.
מירב ישראלי: השפעה על ילדים, אנחנו נכתוב בדברי ההסבר.
מירב ישראלי: לגבי עלות תקציבית, אני אברר עם האוצר לאור הארבע.
מיכאל מלכיאור: זאת עלות תקציבית עתידית.
מירב ישראלי: זה לא לצורך התקציביות.
מירב ישראלי: לפי התקנות אני חייבת בכחול לכתוב מה העלות הכוללת של החוק.
מירב ישראלי: זאת פשוט הוראה של התקנון.
מיכאל מלכיאור: את לא כותבת מה העלות התקציבית ל-20 שנים.
מירב ישראלי: אני כותבת עלות כוללת של כל החוק לכל השנים.
מיכאל מלכיאור: אנחנו מצביעים על הצעת החוק.
מיכאל מלכיאור: אני מבקש מכל חברי הכנסת הנוכחים להצביע על הניסוח אליו הגענו עם כל הפשרות, ואני מרגיש שאני התפשרתי הרבה.
מיכאל מלכיאור: הצעת החוק – אושרה
נאדיה חילו: אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.
נאדיה חילו: בוקר טוב לכולם, אנחנו נצטרך לעשות את זה מהר, פשוט הקדימו היום את המליאה ולו"ז הכנסת בגלל החנוכה ובגלל עוד אירועים, אנחנו לכן גם הקדמנו את הישיבה הזאת שהייתה קבועה יותר מאוחר והיינו צריכים לעשות את זה יותר מהר.
נאדיה חילו: אני אפתח ואגיד הוועדה הזאת, או הישיבה הזאת, נכון שהטריגר שעורר את כל העניין זה היה המקרה של המשחק או התליון איך שתרצו ותקראו לזה, שהתגלה בשקיות הבמבה של אסם, אבל אנחנו לא נדון היום רק במקרה של חברת אסם כי אני חושבת שאני רוצה למקד את הדיון על התופעה.
נאדיה חילו: אנחנו עדים וערים מידי פעם בשנים האחרונות, בלי להזכיר שמות וחברות, כולנו יודעים על מה אני מדברת ואנחנו בעידן הגלובליזציה, מה לעשות, העידן הזה מצריך הרבה יותר כלים והרבה יותר הגנות בשוק פתוח כשהיבוא הוא אחד האלמנטים המאוד חשובים של שוק חופשי.
נאדיה חילו: אנחנו ערים מידי פעם למתקנים כאלה ואחרים, למשחקים כאלה ואחרים, למוצרי מזון כאלה ואחרים שמגיעים לשוק ותכף נשמע את מכון התקנים, בלי בדיקה מדוקדקת שתומן באותו מוצר סכנה בריאותית לילדים.
נאדיה חילו: כשאנחנו מדברים על ילדים ועל הגנת ילדים וזכויות ילדים, בראש ובראשונה אנחנו מדברים על בריאות ילדים, נכון הוא שהחלק החינוכי, כל החלקים הנוספים של זכויות ילדים הם שזורים זה בזה וכולם חשובים, אבל בנושא של הבריאות אין פה שום עניין של פשרה, אין פה שום עניין של הזנחה אפילו מינימאלית כי המחיר מחוסר פיקוח ובקרה או מחיר של חוסר הגנה ומעטפת הגנה של מאה אחוז, עלולה להיות מחיר של חיים כאן ולא מחירים אחרים שכולם חשובים.
נאדיה חילו: לכן אני גם זימנתי את הדיון ואני רוצה לשמוע גם מבחינת התקנות, גם מבחינת התקינה, גם מבחינת משרד התמ"ת, מה המצב המצוי היום ואם יש פרצות ומה ניתן לעשות כשלי יש, ובסוף אני אגיד גם, רעיון נוסף לסגירת כל הפערים וכל הפרצות.
נאדיה חילו: ואני אבקש לפתוח את הדיון בהצגת הנושא, נציג משרד התמ"ת מר גרישה הממונה על התקינה.
נאדיה חילו: מה היום המצב, מה החוקים, מה התקנות, מה נעשה, מה הפיקוח, מה הבקרה ומה אתה ממליץ מבחינת שיפור?
גרישה דויטש: אנחנו אחרי ארבע פרשיות הקשורות במתכות כבדות בצעצועים לילדים, אני מדברת על שלושה מקרים כאשר היה איסוף עולמי של חברת.
גרישה דויטש: ..
גרישה דויטש: אנחנו מדברים על ברבי, אנחנו מדברים על דברים אחרים שהיו שם, דורה, ברבי ודבר שלישי שאני לא זוכר, לא משנה, זה היה ביולי ובאוגוסט והחברה הודיעה שהיא מורידה מהמדפים של מיליוני צעצועים.
גרישה דויטש: ופרשה רביעית זה עניין של צעצוע שהיה בתוך אריזה חיצונית של מארז של שלוש אריזות פנימיות של במבה, תליון, צעצוע שהם גם לכאורה תכשיט אופנתי לילדים.
גרישה דויטש: מה המצב בישראל?
גרישה דויטש: הסתבר לנו אחרי בדיקה מאוד קצרה על מה שקורה בשוק ובדיקה עם מכון התקנים שבכל שלושת המקרים הראשונים שאני מדבר, ביולי ובאוגוסט, הצעצועים שנעשה להגביהם איסוף עולמי, בישראל היו מתאימים לדרישות התקן הישראלי, כאשר התקן הישראלי הוא זהה לתקן אירופאי.
נאדיה חילו: מה שאתה אומר, ששלושת המקרים הראשונים של הצעצועים, נבדקו ונמצאו תקינים.
גרישה דויטש: אני רוצה להגיד שאותם עיתונים אם היו עושים בדיקה, תוך שלוש ארבע שעות הם היו מקבלים ממכון התקנים תוצאה, והתוצאה הצביעה בוודאות שכמות העופרת היא מתחת לגבול העליון של התקן.
גרישה דויטש: מה מיוחד במה שקורה בישראל?
גרישה דויטש: מה השוני בין ישראל לאיחוד האירופי?
גרישה דויטש: שאנחנו בדרך כלל מסתכלים על האיחוד האירופי וארצות הברית.
גרישה דויטש: באיחוד האירופי ובארצות הברית אין בדיקה בשלב השחרור מהמכס, זאת אומרת לא צריך להביא אישור של גוף מסוים כגון מכון התקנים במדינת ישראל למכס כדי לשחרר את המוצר מהמכס.
גרישה דויטש: בישראל נדרש אישור כזה לכל אותם המוצרים לילדים שחל עליהם תקן 562 שזה התקן הישראלי לצעצועים על חלקיו.
גרישה דויטש: זה השוני בין ישראל לאיחוד האירופי וארצות הברית.
גרישה דויטש: זאת אומרת חלק, וזה בטח דוקטור צבי קרן ממכון התקנים ייתן מספרים, חלק מהמוצרים שהם לא תקניים, נדחים כאן בשלב שחרור מהמכס, זאת אומרת הם לא נכנסים לישראל למעשה---
נאדיה חילו: אתה תוכל רק להגיד לנו על שאלה ואני אשאל כמה דברים, ממתי התקנים האלה חלים?
נאדיה חילו: בשנה האחרונה איזה סוגים וכמה משחקים נדחו?
נאדיה חילו: שגם החברים פה ידעו על מה מדובר מבחינת נפח התופעה.
גרישה דויטש: אני קודם רוצה להגיד באופן כללי יותר שמופעל עלינו לחץ על מדינת ישראל, גם בארגון הסחר העולמי, בחלק מהארגון שנקרא TBT, להפסיק את בדיקות היבוא לגבי צעצועים בין היתר וכמובן על ידי האיחוד האירופי בדיונים.
גרישה דויטש: אני עכשיו גם חוזר, בסוף שבוע שעבר הייתי בבריסל בדיונים, אנחנו הרי מדברים על זרימה חופשית של הסחורות ומופעל לחץ כי באיחוד האירופי, אותם הצעצועים שנכנסים לישראל ונבדקים, נגיד מסין, באיחוד האירופי הם מופיעים בחוץ רק על סמך הצהרת הספק בלבד.
גרישה דויטש: מנסים לכפות בכל התחומים האלה, זה אחד מהתופעות של הגלובליזציה כאשר חברות עולמיות במדינות גדולות מנסות לכפות על מדינות יותר קטנות את השיטה הזו.
גרישה דויטש: שינינו, עשינו רפורמה בשנים 2005-2006 לגבי בדיקות יבוא וחלק מהמוצרים היום לא נבדקים על ידי מכון התקנים, אלא משוחררים על סמך הצהרת הספק להתאמה לדרישות רגולטוריות.
נאדיה חילו: כלומר עד שנת 2005 הפיקוח היה על הכול ומאז אנחנו בעצם ארבעת המקרים צריך לציין שנתגלו גם בשנה האחרונה, כלומר יכול להיות שזו גם תוצאה.
גרישה דויטש: לא, צעצועים נשארו בבדיקה כוללת של מכון התקנים, שאת אומרת צעצועים אנחנו לא הוצאנו, לא מתכוונים להוציא צעצועים מההסדר שהיה קיים עשרות שנים.
גרישה דויטש: וההבדל הוא, וגם כן מוצרי חשמל, אלה שני דברים שבאירופה נכנסים ללא בדיקה בגבול, אלא נבדקים ובאופן מאוד מדגמי, מעט מאוד בשלב השיווק.
גרישה דויטש: אני אגיד מה ההבדל הגדול בין, אני רוצה להדגיש את זה בהתחלה, לפני שנכנסים לפרטים של אסם אם אני אתבקש, ההבדל הגדול בין האיחוד האירופי ובין ישראל ובין ארצות הברית ובין ישראל, ואני מכיר יותר את האיחוד האירופי, ששם האחריות טוטאלית, מוחלטת, היא על ספק או יצרן.
גרישה דויטש: מה השוני בארץ, בארץ האחריות היא על הרשויות, זאת אומרת ברגע שספק או יצרן או יבואן, לא עומד במה שהוא צריך לעמוד, לא מספק לצרכן את המוצרים שהם עומדים בדרישות התקן והם בטיחותיים, הבעיה היא לא שלו לכאורה, במקרה מסוים בסדר, הוא פרסם משהו בעיתון, הבעיה היא של הרשויות.
גרישה דויטש: הרשויות, עם כל הכבוד, יש אין ספור, מגוון אדיר של המוצרים, צעצועים, מוצרי חשמל, בואו ניקח מוצרי חשמל, אין ספור יצרנים, אין ספור דגמים, אי אפשר לדעת מי אם לא יצרן או יבואן יודע טוב מכולם על כל מוצר שהוא מייבא, לגבי כל מוצר הוא הרי רוצה לדעת מה הוא שילם, מה הוא הרוויח, מה המכס עליו אם יש, איך לשחרר וכן הלאה.
גרישה דויטש: זאת נקודה אחת שאני מאוד רוצה להעלות כאן, למצוא דרך ולחפש דרך לחייב יותר את היצרנים ואת היבואנים לעמוד מאחורי המוצר שהם ייצרו ולא להאשים אך ורק את הרשויות, הרשויות עושות את שלהם, אנחנו ניקח את הדוגמאות, אנחנו בכל אחד מהמקרים שדיברנו כאן, עשינו נטילות בשוק, מהר מאוד, תוך יום אחד אחרי שנודע לנו על דבר מסוים או איסוף עולמי או מקרה של אסם, העברנו למכון התקנים, כעבור 24 שעות קיבלנו תוצאות של הבדיקה וכל פעם בהתאם לתוצאות אנחנו פעלנו.
גרישה דויטש: בשלושת המקרים הראשונים לא היה צריך לעשות כלום אלא להרגיע את הציבור שבארץ הכול בסדר, במקרה הרביעי עם אסם היה לנו דין ודברים עם אסם שכתוצאה מכך אסם הורידה את הדברים בסופו של דבר מהמדפים.
נאדיה חילו: מה שאני יכולה מסיכום דבריך, על המצוי הבנו, על הרצוי המלצה שלך, לא שאני עוד מסכמת או אומרת שאנחנו מסכימים בתור ועדה, שבעצם האחריות לעניין הזה תהיה מוטלת על היצרן ועל היבואן ואני גם חושבת שפה אולי צריך לשקול את האחריות הכללית פה של המשרדים, או משרד התמ"ת הספציפי בנושא הזה ולא להשאיר את זה רק על היבואן והיצרן, אני מעמידה את העניין הזה גם בסימן שאלה בשלב הזה שאנחנו נתייחס לזה.
נאדיה חילו: אני ארצה לשמוע את מכון התקנים, דוקטור צבי קרן להשלמת הדברים שנאמרו פה.
צבי קרן: בוקר טוב, אני אתייחס כמובן רק לצדדים שאנחנו מעורבים.
צבי קרן: למדינת ישראל מגיעים בקטע של צעצועים כל שנה מעל 4000 משלוחים כאשר ב-20% מהם יש בעיות.
צבי קרן: ב- 15% מהם מתוך העשרים האלה זה בעיות שאפשר לתקן, לתקן זה אומר סימונים לא נכונים, שאפשר לשים מדבקות, הזהרות, למשל סט של צבעים שצבע אחד הוא לא בסדר אז אפשר להוציא אותו ולהכניס צבע אחר.
צבי קרן: בערך 5% מהמשלוחים שמגיעים לגמרי נדחים לגמרי, לא נכנסים למדינת ישראל כי יש שם בעיות שאי אפשר לתקן והיבואן נדרש לסלק, להשמיד, להחזיר בחזרה.
גרישה דויטש: מדברים על מוצרים לילדים, ולא על יבוא כללי.
צבי קרן: כן, רק לילדים.
צבי קרן: אבל חשוב להבין דבר אחד, אנחנו בודקים רק מה שמגיע אלינו, אנחנו לא יכולים לבדוק ולא יכולים לדעת דברים שלא מגיעים דרכנו וזה לדעתי החלק שלא מגיע דרכנו הוא אדיר, הוא ענק, כי זה כבר תלוי במכס, זה כבר תלוי ביבואן, איך הוא מעביר את זה לארץ, כי יש דברים שאפשר להביא במזוודה ולמכור, יש אפשרות להצהיר על זה כדבר אחר ולהכניס את זה והוא לא חייב בבדיקה של מכון התקנים, כך שכמויות גדולות מאוד של דברים, לא עוברים בכלל את מכון התקנים.
נאדיה חילו: מהם בעניין הזה הנהלים?
נאדיה חילו: אתה אמרת שחלק מגיע, אנחנו רק המוצרים שמגיעים אלינו וחלק מאוד גדול לא מגיע.
נאדיה חילו: בוא תן לנו מבחינת הנהלים וההתנהלות, איך זה שחלק מגיע, מה צריך לעשות שהכול לא מגיע?
נאדיה חילו: כי אנחנו גם מדברים על מצב עתידי רצוי שאנחנו רוצים לקדם.
צבי קרן: המכס היום דוגם בערך 5% וזה אפילו גבוה מכל המשלוחים שמגיעים, כל השאר זה שחרור אוטומטי שנעשה דרך מערכת המכס, דרך המחשב של המכס.
צבי קרן: המכס מקליד מה יש במשלוח לפי פרט המכס והוא זה שמחליט האם צריך לשלוח למכון התקנים או לא צריך לשלוח למכון התקנים, הוא מביא את זה כצעצוע, באופן אוטומטי הוא חייב לצרף לרשומון אישור של מכון התקנים.
צבי קרן: כמו שאמרתי, על 95% מהמקרים המכס בכלל לא מסתכל, על המשלוחים רק 4.5% בערך הוא פותח ומסתכל, וכבר היו הרבה מקרים שהוא תפס דברים שהיו צעצועים.
נאדיה חילו: אני חושבת שאתה אומר דברים מאוד חשובים ומאוד חמורים, כלומר מתוך ה-5% שנבדקים לפחות 5% מהמשלוחים - - -
צבי קרן: אני מדבר לא על צעצועים, 5% בכלל מכל המשלוחים שמגיעים למדינת ישראל.
נאדיה חילו: כמה מתוכם צעצועים?
צבי קרן: זה אני לא יודע, זה התחום של המכס ולא שלי.
צבי קרן: כך שחלק גדול יכול להיות שמגיע במשלוחים שבכלל אנחנו לא יודעים עליהם, שמצהירים עליהם כציוד משרדי, כפרטים לתכשיטים למשל, כל מיני דברים אחרים ולא עובר את מכון התקנים.
גרישה דויטש: צבי צריך להוסיף פה, שככלל היבואנים הם בסדר.
צבי קרן: דרך אגב, חלק מהמקרים זה בתום לב.
נאדיה חילו: אנחנו לא באנו פה לשפוט את היבואנים.
צבי קרן: לפי הנוהל, כשמגיע משלוח לנמל אנשים שלנו ניגשים למכולה, מוציאים דוגמאות מתוך המשלוחים, מעבירים למעבדה, עושים בדיקה, במקרים של צעצועים, ברוב המקרים זה לא נעשה בנמל, זה לא ממתין בנמל, זה משתחרר תחת ערבות בנקאית למחסן של היבואן, אסור לו לגעת בסחורה ורוב היבואנים באמת לא נוגעים בסחורה.
צבי קרן: זה נבדק ואז משוחרר לשוק, זה הנוהל הרגיל.
צבי קרן: חייבים להבין שבפועל מדובר באלפי פריטים, במאות פריטים שמגיעים בכל מכולה.
צבי קרן: אנחנו כמובן בודקים מה שנראה לנו, מה שחשוד, מה שסביר, אם יש לנו היסטוריה קודמת אנחנו משתמשים בה.
צבי קרן: ואז אנחנו עושים בדיקה וכמובן מה שנמצא לא בסדר, נפסל.
נאדיה חילו: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לאסם.
נאדיה חילו: תתייחס לא תיאור, כי כולנו יודעים וכולנו שמענו, תוכן הדברים והקשר, מה שפה נאמר, מבחינת ההגעה, מבחינת איך זה שמוצר כזה עבר נבדק לא נבדק, כל החלק שפה צוין מבחינת היבוא אם ניתן להתייחס ואני שוב אומרת, זה כדי להתקדם להפקת לקחים וראייה עתידית ולא כדי לשפוט, בבקשה.
נאדיה חילו: יוסי יצחק: במפעל אסם עובדים 5000 עובדים, רובם הורים לילדים וצורכים את המוצרים האלה, לא יעלה על הדעת שמישהו מאיתנו היה מוציא איזה שהוא משהו שאנחנו יודעים שעשוי בצורה כזו או אחרת לסכן את בריאות הציבור ובריאות ילדים קל וחומר.
נאדיה חילו: אסם לא יצרנית צעצועים, אסם לא יבואנים צעצועים, אסם היא צרכנית של הדבר הזה כמשהו שנכנס לתוך המארזים שלה.
נאדיה חילו: אנחנו ערים למה שהציגו נציגי התמ"ת לבעייתיות באכיפה, לבעייתיות בתחומי החקיקה ואנחנו נהיה הראשונים כמובן לברך.
נאדיה חילו: כן, אבל אתה לא יכול.
נאדיה חילו: אתה אמרת וציינת 5000 עובדים, כדי להראות את החשיבות של חברה כזאת שכולנו יודעים, אתם לא יכולים בתור חברה, אמנם הדיון הוא לא עליכם, להגיד שאנחנו לא ייבאנו, אנחנו לקחנו את התליונים האלה מגוף כזה או גוף אחר ולא לראות את האחריות בעניין הזה גם של חברה כמוכם, כלומר גם שלוקחים איזה מוצר, לדעתי יש איזה חובה ואחריות מסוימת גם על החברה לנקוט בכל הצעדים לבדיקה כזאת או בדיקה אחרת כדי לשמור ולהגן על הילדים.
נאדיה חילו: זה לא אחריות רק על הצד האחר.
יוסי יצחק: אני מסכים לחלוטין, אנחנו פעלנו על פי מה שנדרש מבחינת ההנחיות או החקיקה בתחום התקינה.
יוסי יצחק: מה שאנחנו קיבלנו על פי הצהרות היצרן ועל פי הנדרש בחוק, שהמוצר עבר את כל התהליך ועל פי מה שהוגדר.
יוסי יצחק: מרגע שקיבלנו תלונה ראשונה אנחנו שלחנו מיוזמתנו את המוצר למכון התקנים לבדיקה, ומרגע שקיבלנו את התוצאות אנחנו פעלנו באופן מלא ובתאום מלא עם כל רשויות התקינה, כל מה שנדרשנו לבצע ביצענו, אין פה צל של ספק.
יצחק קדמן: התחבאתם מאחורי היבואן במודעות, אפילו מודעה משלכם לא פרסמתם.
יוסי יצחק: אני חוזר ואומר, אנחנו פעלנו כל הזמן בשקיפות ובתאום מלא עם כל רשויות התקינה.
יצחק קדמן: זה לא נכון מה שאתה אומר.
נאדיה חילו: כאשר רכשתם את המשחקים האלה אתם פניתם למכון התקנים או למשרד התמ"ת ולקחתם את כל האישורים המתאימים שמראים שבעצם התליון הזה כמות העופרת שבו בסדר.
נאדיה חילו: זה נבדק לפני שאתם שמתם את זה באריזות?
יוסי יצחק: אנחנו רכשנו תליון, ולצערי הרב יש פה איזושהי לקונה, שלא נדרש לעבור איזושהי בדיקה.
יוסי יצחק: אילו הייתה נעשית בדיקה והלוואי שהייתה נעשית בדיקה, כמובן שזה היה נעצר בשלב מוקדם.
נאדיה חילו: אני פשוט רוצה לחדד את זה, החלק הזה שהוא אומר שזה נרכש ולא נדרש, זה עונה על החלק שאתה אמרת ששוחרר על פי האיחוד האירופאי של הצהרת היבואן במקרה הזה?
נאדיה חילו: צבי קרן: לא, קראו לזה תכשיט ותכשיטים אין בדיקה.
גרישה דויטש: הרי אנחנו מנהלים חקירה עכשיו, מובן מאיליו אחרי העניין.
גרישה דויטש: היו ארבעה משלוחים שייבא היבואן, כבר עשו לו חקירה תחת הזהרה, היו ארבעה משלוחים, כאשר משלוח אחד מתוך ארבעה נפל במדגם פיזי של המכס, משלוח הזה נבחר לבדיקה פיזית במכס ונבדק על ידי המכס ואושר.
גרישה דויטש: למה הוא אושר?
גרישה דויטש: כי המוצר הוא מופיע כאן כנרתיקים בחיקוי תכשיטים, זאת אומרת מה הוא ייבא?
גרישה דויטש: הוא ייבא את התליון הזה, זאת אומרת את המטבע מתכת שהוא תלוי על חוט מדמוי עור.
גרישה דויטש: כאשר זה ארוז בתוך העטיפה ועל העטיפה כתוב שהוא לילדים מעל גיל חמש, מגבלה לילדים מעל גיל חמש ויש שם עוד דברים, בשפה העברית כבר, כך זה הגיע מסין.
גרישה דויטש: אני מבין שזה סוכם עם אסם, הוא הזמין וייבא.
גרישה דויטש: עכשיו הוא טוען שהוא אפילו בדק שם בסין את המטבע עצמו, הייתה שם כמות עופרת והורידו את כמות העופרת ולגבי השרוך, לא עלה בדעתו לבדוק את זה.
גרישה דויטש: עכשיו מה אנחנו רואים כאן שזה נכנס לארץ בתור חיקוי תכשיט, יש פרט מכס שנקרא חיקוי.
נאדיה חילו: אתם ידעתם את האינפורמציה הזו, שזה נבדק לפני וכמות העופרת הייתה גבוהה?
גרישה דויטש: לא.
נאדיה חילו: זאת אומרת רק במקרה עלו על זה כי זה נפל במדגם ובמקרה נבדק העניין הזה או לא נבדק.
גרישה דויטש: הוא נבדק ואושר, הוא נכנס לארץ, מבחינת המכס הכול בסדר פה, אין צורך בתקן 562 לתכשיטי ילדים כי לתכשיטים יש צורך באישור מכון התקנים, אני לא טועה, אם זה חיקוי תכשיט אין צורך בבדיקה בכלל.
צבי קרן: אם זה נמכר בנחלת בנימין בתל אביב, לא צריך אישור של מכון התקנים, זה תכשיט.
נאדיה חילו: זה ממש מקומם אותי כי לילדים אף אחד לא יעלה על הדעת שהתכשיטים שמיועדים למבוגרים, הרי לילדים זה תמיד יהיה חיקוי ודווקא שם, כלומר זה לא חל, זה פשוט משהו שאפילו ההיגיון הבריא לא יכול לסבול את זה.
גרישה דויטש: אנחנו דבר ראשון רוצים לדעת כיצד זה נכנס לארץ וזה מה שאנחנו עושים.
גרישה דויטש: זאת אומרת אנחנו הלכנו לאסם, קיבלנו מהם תעודות משלוח, על פי תעודות משלוח החוקר הגיע לחברה המייבאת, קיבל שם את כל המסמכים ואנחנו ממשיכים בזה.
גרישה דויטש: אני אגיד לך דבר אחד שברור לי שאני מוציא מכתב למכס, כבר חשבתי על זה והכנתי, רציתי לדעת מה פרטי המכס מה קורה, ואני מבקש במקרים כאלה, כאשר הם רואים בעין, רואים, כי חוזרים, הנה היו ארבע, זה 25% נבדק, מספיק שאחד נבדק מתוך ארבעה וכבר רואים.
גרישה דויטש: שבמקרים כאלה הם ישלחו את זה למכון התקנים ואת היבואן כדי שיוציא ממכון התקנים מה שנקרא תל"ח, תקן לא חל.
גרישה דויטש: הרי המכס אומר, אני לא מחליט, אלא יש מכון התקנים.
גרישה דויטש: ואז מכון התקנים, כפי שאמר כבר דוקטור צבי קרן, הוא לא היה נותן תקן לא חל, אלא היה אומר חל על זה תקן לצעצועים ולא פרט מכס.
נאדיה חילו: אז למה לא הייתה התייעצות במקרה הזה?
נאדיה חילו: בכל זאת ראו שזה לא תכשיט שאני אשים, ראו שזה מתקן, תכשיט, איך שתרצו תקראו לזה, שקשור וגם כתוב על זה, אתה אמרת שזה הגיע וכתוב על זה שזה מיועד לילדים, למה זה לא עבר למכון התקנים?
גרישה דויטש: בגלל זה אני הולך לשבת עם המכס, אני יכול רק לבקש מהם ולא לכפות עליהם, אני יכול לבקש מהם והמכס יענה בחיוב אני בטוח שישימו לב יותר בכיוון הזה.
נאדיה חילו: אני מודה לך ואני מעבירה את רשות הדיבור לדוקטור יצחק קדמן מנכ"ל המועצה הלאומית לשלום הילד, אנחנו נרצה באמת לשמוע ממך את כל ההתייחסות כולל הראיה העתידית.
יצחק קדמן: אני אחלק את דבריי לשניים ואני אהיה מאוד קצר ואני רוצה מילה לומר על האירוע שהיה טריגר לעניין הזה אבל גם לעבור ממנו למשהו הרבה יותר רחב.
יצחק קדמן: בניגוד למה שהוצג פה אני חושב שחברת אסם נהגה בחוסר אחריות מוחלט, הניסיון להתחבא מאחורי היבואן, גם במודעות שפורסמו הם לדעתי התנהגות חסרת אחריות.
יצחק קדמן: מי שמכר את העסק הזה לילדים או להורים של הילדים זה חברת אסם, ברגע שמתפרסמת מודעה שחברת ניו מרקט מוסרת שמשהו לא בסדר, גם כן בשפה מתחמקת ומציעה להורים ולילדים בתכשיט שהם קיבלנו להחליף את השרוך.
יצחק קדמן: אני שואל אתכם מישהו באמת, הורה מכיר את חברת ניו מרקט, יש ילד ששמע על מוצר של חברת ניו מרקט.
יצחק קדמן: אילו הייתה מתפרסמת לפחות מודעה של חברת אסם שלוקחת אחריות, אנחנו לא ייבאנו את זה אבל אנחנו שמנו את זה בשקיות, אנחנו מוכרים, כל ילד יודע מזה במבה, יודע שבמבה לא שייך לחברת ניו מרקט, זה היה שייך לחברת אסם.
יצחק קדמן: במקום להודות שנעשתה טעות וליזום בעצמה וללכת לציבור ולהגיד, תורידו את זה מייד מהמדפים, תחזירו את זה.
יצחק קדמן: במקום זה התחבאו מאחורי איזה חברה אנונימית שהיא הייתה היבואן של העניין הזה, ניסו להפעיל כל מיני לחצים על המשרד הנוגע בדבר כדי שמשרד התמ"ת לא יפרסם מודעה לציבור בעצמו ונהגו פה בחוסר אחריות מוחלט.
יצחק קדמן: מזה שזה בצורה כזו או אחרת התפוצץ, הגיע לציבור, כל הכבוד לתקשורת שבאומץ חשפה את העניין הזה ואז לא הייתה ברירה ונתנו הוראה להוריד את זה מהמדפים.
יצחק קדמן: אבל אם לא היינו יודעים את זה, היו מסתפקים באותה מודעה קטנה, לא ברורה, יש לי כאן ניסוח של המודעה ששוב מתפרסמת בשם איזה יבואן שאף אחד בציבור לא מכיר אותו.
יצחק קדמן: אני חושב שמישהו ואני שמח לשמוע את זה פה היום, מישהו צריך לא להסתפק רק בזה שזה הורד בסופו של דבר מהמדפים, זה הורד ואני בדקתי את זה, צריכה להיות פה חקירה על ההתנהגות של כל הגורמים הנוגעים בדבר, כולל חברה כל כך גדולה, כל כך רצינית, וכל כך בנויה על ילדים כלקוחות שלה כמו חברת אסם.
יצחק קדמן: אגב, רק כדי להגדיר את האבסורד, אתם אולי מציינים שזה תכשיט או חיקוי לתכשיט ולכן זה לא חל בתקן, במודעות או בעטיפות של המוצר צויין שיש בפנים צעצוע, לא תכשיט, צעצוע, חברת אסם כתבה לכל הילדים יש לנו צעצוע בשבילכם, יש בפנים הפתעה.
גרישה דויטש: אנחנו לא אומרים שזה תכשיט, אני טוען שזה צעצוע.
יצחק קדמן: אני לא יודע מי קורה לזה מה ולמה בין ההגדרות בין צעצוע לתכשיט זה נופל בין הכיסאות.
נאדיה חילו: אם זה צעצוע זה כבר נופל בחלק של העטיפה.
יצחק קדמן: היה צריך לבדוק את זה וזה לא פתור מתקן.
גרישה דויטש: אז זה העניין, מה שצבי קרן הזכיר פה וגם אני, סליחה שאני עוד פעם מתערב כאן.
גרישה דויטש: ברשותך רק, אני רוצה רק לתקן, יש לנו איך אומרים, מערכת עבודה טובה מאוד, יחד עם זאת המתקפה היא, אני חושב היא רחבה מידיי, על המשרד לפחות.
גרישה דויטש: תראה, יש כלל זה כלל עולמי שכל חברה וכל המטרה לחייב את החברה לפרסם את המודעה ולאסוף מהמדפים, אנחנו לא הולכים ולא אוספים מהמדפים, כמה הורדתם, 130 אלף?
גרישה דויטש: אנחנו יכולים, נעלה כל המשרד וכל הכנסת?
גרישה דויטש: נעשה מחטף?
גרישה דויטש: החברה מורידה, האחריות של החברה, החברה מורידה.
יצחק קדמן: זה אסם, ולא ניו מרקט.
גרישה דויטש: ברגע, אנחנו פועלים במדינת חוק, במפורש, ולצד שמנגד, אני עכשיו מדבר לא בשם אסם, אלא אני תמיד חושב, אם אני בעל עסק ויש חוק חופש עיסוק, אני גם רוצה שיהיו לי זכויות מסוימות, ברגע שאני מוציא מודעה לפרסום, אני חייב לתת מינימום 24 שעות אם לא 48 לחברה להגיב, זה הכלל, זה התנאי, אחרת איבדו אותי אזרחית, לא כמנהל התקינה, כאדם, על הנזקים וכן הלאה.
גרישה דויטש: עכשיו לעמוד מאחורי חוק שעל פי החוק הזה אני יכול לחייב או לפרסם וזה חוק התקנים.
גרישה דויטש: ברגע שחברה אמרה באמצעות עורך דין שמדובר פה, ברגע שהודעתי להם באותו יום ראשון, רבותיי עליכם לפרסם מודעה, אמרו לי רגע, אבל נדמה לנו שזה לא צעצוע והתקן לא חל, ביקשתי מייד להעביר לי בכתב ונתתי למחרת עד יום שני עד שעה עשר בבוקר.