GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק קדמן: בשני היבטים – בהיבט הראשון, אני חוזר ואומר: ילדים שנמצאים בתוקף צו של בית משפט כקטינים נזקקים, צריך שיהיה ברור, גם למשרד הרווחה וגם למשרד הפנים שהמחויבות שלהם היא להחלטות של בית משפט.
יצחק קדמן: את ההחלטות של בית המשפט רק בית המשפט יכול לשנות.
יצחק קדמן: זו נקודה ראשונה.
יצחק קדמן: נקודה שניה –במקרה הספציפי הזה, כל עוד בית המשפט לנוער מסיבות מקצועיות לא יחליט אחרת, אסור לנגוע בילדות האלה.
יצחק קדמן: אני אומר בסוגריים, ושלווה ליבוביץ ודאי תסכים אתי, שגם כשמחליטים להוציא ילד ממשפחה אומנת זה חייב לעבור תהליך.
יצחק קדמן: ולכן אני אומר – זו לא מזוודה.
יצחק קדמן: אי אפשר להחליט מהיום למחר שלוקחים את הילדים.
יצחק קדמן: מדובר בבני אדם עם רגשות, עם עולם שלם.
יצחק קדמן: לכן אני אומר:
יצחק קדמן: כפסע היה בין המקרה הזה לבין שהדברים היו נעשים לא רק שלא כדין אלא גם בצורה לא אנושית ולא מקצועית.
יצחק קדמן: אני אומר את הדברים באחריות מלאה כיוון שדיברתי עם אנשי מקצוע שאמרו שזה מה שהוכתב להם.
יצחק קדמן: דבר שלישי – מוכרח להיות דיון עקרוני.
יצחק קדמן: אנחנו מנסים להזיז את זה כבר הרבה זמן כי יש ועדה, את צודקת, ודיברנו עם בתיה הרטמן, היועצת המשפטית.
יצחק קדמן: צריך לקיים דיון עקרוני בכל הנושא של טיפולה של מדינת ישראל בילדים בסיכון שאין להם מעמד כאן.
יצחק קדמן: מה שראינו היום זה רק חלק קטן.
יצחק קדמן: יש לזה כל מיני השלכות אחרות של מקרים אחרים שנתקלנו בהם.
יצחק קדמן: זה ילדים שהם במצבי סיכון, לפעמים – מצבי סיכון מאד גבוהים, ויש כל מיני דילמות בעניין הזה.
יצחק קדמן: יכולות להיות כל מיני הצעות מה צריך לעשות אבל אי אפשר שהדברים האלה יישארו לכל מקרה לגופו של עניין, לפעמים יסתיימו טוב ולפעמים – באסון.
יצחק קדמן: צריכה להיות פה מדיניות מוסכמת על דעת כל המשרדים שתביא בחשבון במובן מאיליו את טובת הילד כמרכיב עיקרי, אבל אנחנו צריכים להחליט מה אנחנו עושים עם ילדים שאין להם מעמד בארץ והם נמצאים בסיכון.
שלי יחימוביץ': צן עיכוב היציאה מהארץ הוא - -
יצחק קדמן: הוא תקף עד יולי 2007 אלא אם כן השופטת נתנה לרשויות השונות אפשרויות לבוא לבית המשפט, וכך צריך להיעשות – להגיד לבית המשפט שרוצים החלטה אחרת, ואז ידונו לגופו של עניין.
יצחק קדמן: אבל כרגע, ואני אומר את זה גם למשטרה, כרגע – כל מי שינסה לקחת את הילדות יסתכן - -
קריאות: אנחנו לא ניקח אותן - -
יוסי אדלשטיין: אמרתי כבר קודם – אנחנו לא יודעים בכלל איפה הילדים נמצאים.
שלי יחימוביץ': אנחנו נפנה בעניין לכל הרשויות הרלבנטיות.
שלי יחימוביץ': אני מקבלת בהחלט את הצעתו של ד"ר קדמן לקיים דיון עקרוני בשאלה הזו, כאשר מעבר לכל סוגיה ביורוקרטית ולכל נוהל, בראש מעיינינו טובת הקטינים ואחת היא אם הם אזרחי מדינת ישראל או בני עובדים זרים או ילדים פלסטינים בצמתים - -
יצחק קדמן: או ילדים של עולים, שגם להם אין מעמד כאן.
שלי יחימוביץ': ויש הרבה כנ"ל, ובסופו של דבר, מעבר להכל – טובת הקטין היא בראש מעיינינו, ואני בטוחה גם שבראש מעיינכם, אין לי שום ספק.
שלי יחימוביץ': אנחנו נמשיך לעקוב אחרי העניין הזה.
שלי יחימוביץ': תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.
שלי יחימוביץ': שלום, אני פותחת את הישיבה.
שלי יחימוביץ': אני מבינה שבתור שלב ביניים כמטרה בדרך, יש לנו היום בשורות טובות.
שלי יחימוביץ': אתמול נחתם ההסכם בין המועצות המקומיות למשרד הרווחה בעניין ההסעות.
שלי יחימוביץ': לפני שלושה חודשים התכנסנו כאן, והתברר שבגלל עיכובים טכניים וחוסר יכולת לבנות איזשהו מערך בין השלטון המקומי ובין משרד הרווחה, שלא כתוצאה ממחסור במשאבים, מתעכב העניין של ההסעות.
שלי יחימוביץ': דובר אז כי תוך 3 חודשים ייחתם הסכם.
שלי יחימוביץ': בשלושת החודשים האלה ניהלתי תכתובת די ענפה עם משרד הרווחה.
שלי יחימוביץ': כמעט בכל פעם שבו התגלה כי אין סידור לילד כזה או אחר, כל בעיה נפתרה עד הוק.
עידית גודס-גרינבאו: כמעט.
שלי יחימוביץ': היה ברור שזאת מסננת עם חורים מאוד מאוד גדולים.
שלי יחימוביץ': אני מקווה שאתמול, עם חתימת ההסכם, היא נסגרה.
דב חנין: אני בא מדיון בוועדה למעמד האישה, שם נמסרו נתונים איומים על האלימות נגד נשים.
שלי יחימוביץ': ואני באה מדיון בוועדת החינוך על מצבם הנוראי של המורים וניצול מכפיר שלהם דרך קבלנים.
חנן פריצקי: בעקבות הישיבה שהיתה לפני 3 חודשים, שבה את הטלת סקפטיות רבה בקידום התהליך, בסופו של דבר אנחנו הולכים על מהלך ביניים.
חנן פריצקי: בישיבה האחרונה התנגדתי למהלך ביניים, אבל עקב הלחץ החלטנו לנקוט במהלך ביניים, מבחינתנו הוא פחות טוב, אבל הוא נועד למנוע את הסחבת שנעשתה בקידום החקיקה עד היום.
חנן פריצקי: לכן, ההסכם שנחתם הוא בין שלבים.
חנן פריצקי: השלב הראשון, הוא צילום מצב של מה שקורה עכשיו.
חנן פריצקי: הבעיה המרכזית היתה, הכפל בין הסמכויות של הרשויות המקומיות לבין המעונות.
חנן פריצקי: חלק מהמעונות הסיעו את הילדים, ולגבי חלק אחר האחריות הועברה לרשויות המקומיות.
חנן פריצקי: כתוצאה מזה היו ילדים שנפלו בין שתי הרשויות, כיוון שהיתה טענה שהמעונות לא משלמים מספיק כסף והעלויות שלהם יותר גדולות וכו'.
שלי יחימוביץ': זה היה בעיקר במעונות בפריפריה, שלשם ההסעה היא באמת יקרה מאוד.
חנן פריצקי: ההחלטה המרכזית אומרת שמהראשון לספטמבר 2007, כל האחריות תועבר לרשויות המקומיות.
חנן פריצקי: הרשויות המקומיות הן אלה שיסיעו את הילדים.
חנן פריצקי: לרשויות המקומיות יש את היתרון היחסי בעניין, הן עושות את זה גם עם משרד החינוך, הן אלה שיכולות לנתב את ההסעות.
שלי יחימוביץ': החל מאיזה תאריך?
חנן פריצקי: הראשון לספטמבר 2007, דהיינו שנת הלימודים הבאה.
חנן פריצקי: בישיבה האחרונה, אני הזכרתי שזה מה שהולך להיות, ואת אמרת שאת לא מוכנה לחכות שנה.
חנן פריצקי: לכן, בעקבות הלחצים האלה הוחלט כרגע על מנגנון ביניים, שמבחינתנו יכול להעלות את המשאבים הכספיים ולהגיע לאי ניצול של משאבים נכונים.
חנן פריצקי: כיוון שזה תהליך קצר, אנחנו נצליח להתגבר עליו.
חנן פריצקי: הנוהל אומר, כי מהראשון לדצמבר אנחנו נתחשבן עם כל מי שמסיע.
חנן פריצקי: אם המעונות הם אלה שמסיעים, הם אלה שזכו במכרז, הם אלה מסיעים בפועל, אנחנו נתחשבן עם המעונות.
חנן פריצקי: בכל המקרים שבהם הילדים אינם מוסעים דרך המעונות והאחריות שלהם עוברת לרשויות המקומיות, אנחנו נתחשבן עם הרשויות המקומיות ונכסה להם את העלות במלואה.
חנן פריצקי: נושא הדיווח הוא קצת משתנה, אבל מבחינה זאת אנחנו גורמים לכך ששום ילד לא יישאר באמצע.
חנן פריצקי: ברגע שהרשויות יודעות כי העלות תכןסה לגבי כל ילד, הן תהיינה מוכנות להסיע את כל מי שהמעונות אומרים שהם לא מסיעים.
חנן פריצקי: אמנם המצב הזה הוא מהלך מחייב הרבה מאוד משאבים, כי מדובר על פיצול האחריות בין שני גורמים עד סוף אוגוסט 2007, אך מכיוון שמדובר בזמן קצוב עם התחלה וסוף אנחנו נעמוד בזה.
שלי יחימוביץ': מה זה הרבה מאוד משאבים?
חנן פריצקי: המשאבים הכספיים יעלו, כיוון שיש כפילות.
חנן פריצקי: המשאבים הארגוניים גם כן יעלו, כי אנחנו צריכים לנהל מערכת התחשבנויות כפולה, פעם אחת עם המעונות ופעם אחת עם הרשויות.
חנן פריצקי: לכן, בראשון לדצמבר אנחנו נתחשבן עם המעונות על ההוצאות בפועל של ההסעות, ונתחשבן עם הרשויות על ההוצאות בפועל על פי ילדים.
חנן פריצקי: נהלי דיווח יועברו לרשויות המקומיות.
חנן פריצקי: לא קיבלתי לזה אישור מפורום הנהלת השלטון המקומי.
חנן פריצקי: אנחנו גם נעביר נהלי דיווח למעונות עצמם.
חנן פריצקי: מבחינת ההסעות עצמן, לא יהיה שינוי.
חנן פריצקי: אנחנו נטפל רק באלה שנפלו בין הכיסאות, ואת כל מערך ההסעות של השנה אנחנו לא נשבש אותו במהלך השנה.
שלי יחימוביץ': נציג השלטון המקומי לא הגיע.
שלי יחימוביץ': חתן השמחה לא הגיע.
שלי יחימוביץ': קיבלתי מכתב מפיני קבלו, שמבשר שיש הסכם.
חני דניס מור: יש לי שאלה.
חני דניס מור: מה קורה אם מהראשון לספטמבר 2007 עיריית תל אביב רוצה שעמותה מסוימת שמפעילה את ההסעות בתל אביב, תמשיך להפעיל את ההסעות האלה ולא שהרשות המקומית תבצע זאת?
חנן פריצקי: אין מבחינתנו בעיה.
חנן פריצקי: מבחינתנו עמותה אחרת היא כמו קבלן הסעות.
חנן פריצקי: מבחינתנו, זה שקול.
חני דניס מור: האם הרשות סוברנית להחליט על הסעה, גם אם העלות היא גבוהה?
חני דניס מור: אין מנגנון שבודק את עלות ההסעה.
חנן פריצקי: יהיו מנגנוני בדיקה ובקרה.
חנן פריצקי: כרגע אין לנו הגבלה של סכום, אבל יש שתי הגבלות אחרות.
חנן פריצקי: עיריית תל אביב תצטרך לשלם 25% מההוצאה השוטפת, כמו שהיא משלמת בכל נושא אחר.
חנן פריצקי: במקביל אנחנו נבדוק שנעשה מכרז תקין, שזאת העלות הכי נמוכה שאפשר במסגרת הנסיבות הקיימות.
חנן פריצקי: זה מבחינה תקציבית.
חנן פריצקי: מבחינת הטיפול בילד, הוועדות עצמן יצטרכו לבדוק אם זה המסלול הכי קצר, אם זה המעון הכי מתאים לילד.
חנן פריצקי: אני מאמין, שאנחנו לא רוצים לשלוח ילדים מקצה אחד לקצה שני של העיר.
חנן פריצקי: אנחנו צריכים למצוא את הפתרון הטוב ביותר לילד.
חנן פריצקי: לאחר שנענה על כל השאלות האלה בחיוב, אנחנו נשלם.
שלי יחימוביץ': האם המודל הזה שגיבשתם ישמש אתכם גם בספטמבר 2007?
חנן פריצקי: מה שאמרתי עכשיו זה לגבי ספטמבר 2007.
חנן פריצקי: כל ההתחשבנות תיעשה אך ורק עם הרשויות המקומיות.
חנן פריצקי: המעונות מבחינתם מפסיקים להתעסק עם הסעות של ילדים, העלות יורדת מהם ועוברת לאיגום משאבים אצלנו, וההתחשבנות נעשית מול הרשויות בלבד.
דב חנין: מה אומר השלטון המקומי?
חנן פריצקי: השלטון המקומי קיבל את זה אתמול.
חנן פריצקי: סיכמנו את זה איתו.
דב חנין: אתה אומר לנו, שמה שיש לנו כרגע זה פתרון ביניים, אבל ברור לנו שהפתרון הזה מסיום שלב הביניים ייכנס למתכונת קבועה באחריות הרשות.
שלי יחימוביץ': זה מכניס אותנו לפזה הבאה, שזאת החקיקה.
שלי יחימוביץ': כרגע אנחנו מדברים על סידור ביניים עד שתהיה חקיקה.
שלי יחימוביץ': מה שנאמר כאן בישיבה שנערכה לפני 3 חודשים, הוא שהעניין הזה ייפתר בראשון בספטמבר 2007 אחרי שיתוקן החוק.
שלי יחימוביץ': אנחנו אמרנו שאנחנו לא מוכנים שבמשך שנה שלמה זה יהיה פרוץ, והם חזרו אלינו היום עם בשורה שאתמול נחתם הסכם ביניים לשנה הקרובה.
שלי יחימוביץ': זאת בשורה מאוד משמחת, אבל בוודאי שאינה מספקת.
חנן פריצקי: גם תזכיר החוק בעניין של העברת האחריות מגולגל כמה צעדים קדימה.
חנן פריצקי: היתה הסכמה של האוצר ואחרים.
חנן פריצקי: הקטע הזה בשינוי החקיקה נמצא בשלב די מתקדם.
הניה מרמורשטיין: אני רוצה לשאול בקשר להשתתפות של 25%.
הניה מרמורשטיין: האם המעונות יצטרכו להשתתף עכשיו?
חנן פריצקי: מבחינת המעונות, ה-25% השתתפות היא שקופה.
חנן פריצקי: אנחנו מעבירים תמיד, בכל הסדרי משרד הרווחה עם המעונות והפנימיות, את העלות המלאה.
חנן פריצקי: אנחנו גובים אחרי זה את ה-25% מהרשויות.
חנן פריצקי: מבחינת
חנן פריצקי: כם, זה משהו שהוא לא מעניין אתכם ואתם לא רואים אותו.
מיכאל סגל: יש מסגרות שעשו הסכמים בראשון לספטמבר לשנה שלמה ולא לתקופה מוגבלת.
מיכאל סגל: הם התחייבו לתשלום מסוים לשנה שלמה.
חנן פריצקי: לשנת לימודים מסוימת.
חנן פריצקי: עד שנת הלימודים אנחנו נסיים את זה.
מיכאל סגל: כלומר, כאשר אתה אומר התחשבנות זה לא על בסיס של הוצאות בפועל.
מיכאל סגל: המסגרות לקחו על עצמן מחויבות לשלם לפי 1,604.
חנן פריצקי: אני לא מבין איפה הבעיה שלך.
חנן פריצקי: עד ה-31 באוגוסט 2007 נשלם למעונות כפי שהם מוציאים מול הספקים שלהם.
חנן פריצקי: אנחנו נחזיר להם את ההוצאה האמיתית שיש להם מול הספקים.
חנן פריצקי: כיוון שכולם חתומים על הסכמים עד סוף שנת הלימודים, משנת הלימודים הבאה ההסדר הזה יפוג וכל האחריות תועבר לרשויות המקומיות.
חנן פריצקי: אתה כבעל מעון, תפסיק לטפל בעניין ההסעות.
מיכאל סגל: אבל עד ה-31 באוגוסט המעונות שלקחו על עצמם הסעה יקבלו לפי 1,604.
חנן פריצקי: כן.
חנן פריצקי: הם יקבלו החזר לפי ההוצאה בפועל.
מיכאל סגל: לא.
מיכאל סגל: אנחנו חתמנו על הסכמים.
יעקב מרגי: ההוצאה בפועל זה ההסכם שלך.
חנן פריצקי: אם ההוצאה בפועל שלך היא 1,604, אתה תקבל 1,604.
חנן פריצקי: אם ההוצאה שלך היא 400 שקלים, תקבל לפי 400 שקלים.
נאדיה חילו: ידוע שחלק מהרשויות המקומיות, הערביות והדרוזיות באופן מיוחד, לא משלמות משכורות 7-8 חודשים.
נאדיה חילו: האם ההסדר הזה הוא רלוונטי לגביהן?
חנן פריצקי: את נהלי ההתחשבנות שלנו מול הרשויות המקומיות דאגנו שיבוצעו כך שהכסף לא ייכנס לחשבון הכללי של הרשויות המקומיות, אלא יש לנו הסדרים כך שההתחשבנות נעשית מול הספק עצמו.
חנן פריצקי: זה לא ייכנס לחשבון של הרשות המקומיות וייתקע שם.
חנן פריצקי: זה היה אחד מאבני הנגב, שכתוצאה מהם לא התחלנו עם ההסדר.
חנן פריצקי: לטעמנו, יש לזה הסדר.
חנן פריצקי: אנחנו נשלם ישירות באמצעות הרשויות המקומיות לספקים.
חנן פריצקי: ספק ההסעות יקבל ישר את הכסף.
חנן פריצקי: הכסף לא ייתקע ברשות וייכנס לגירעון של הרשות.
נאדיה חילו: גם כאשר יש חשבים מלווים וועדות קרואות?
חנן פריצקי: פה ושם יהיו בעיות, ואנחנו נפתור אותן תוך כדי תנועה.
שלי יחימוביץ': היום אנחנו לא מקיימים דיון על החוק עצמו.
שלי יחימוביץ': לחוק עצמו ניתן את הכבוד המגיע לו בדיון על כל אנשי המקצוע.
שלי יחימוביץ': היום אנחנו רק מברכים על המוגמר.
עידית גודס-גרינבאו: יש מקום לברך את הוועדה שרואה שכר בעמלה.
עידית גודס-גרינבאו: אני רוצה לברך שהגענו לכאן.
עידית גודס-גרינבאו: אנחנו היינו רוצים לדעת שהפעם, שלא כמו הפעמים הקודמות, הליכי החקיקה והתקנות יהיו גמורים זמן לפני פתיחת שנת הלימודים הבאה.
עידית גודס-גרינבאו: אני אשמח, שנשמע לוח זמנים לזה.
עידית גודס-גרינבאו: התקנות הן חשובות לא פחות מהחוק.
עידית גודס-גרינבאו: אם 20% מהפניות שמגיעות אלינו הם על ילדים שיושבים בבית, אז 80% מהפניות שמגיעות אלינו הן לגבי ילדים שסידרו להם הסעה, אבל אין מלווה, או שההסעה מחזירה אותם הביתה שעתיים לפני הזמן, או שההסעה היא לא בטיחותית.
עידית גודס-גרינבאו: כאשר אין מספיק מקום בהסעה, שמים את הכיסאות הבטיחות בשורה מבלי לחגור אותם.
עידית גודס-גרינבאו: במקרה של עצירת פתע הכיסא יעוף עם הילד.
עידית גודס-גרינבאו: ישנן בעיות נוספות שקשורות לזמני הסעה.
עידית גודס-גרינבאו: ילדים בני שנה וחצי מבלים על הכבישים שעה וחצי או שעתיים, הלוך חזור.
עידית גודס-גרינבאו: התקנות הן מאוד חשובות.
עידית גודס-גרינבאו: מה שלא פחות חשוב, זה מנגנוני אכיפה.
עידית גודס-גרינבאו: אני רוצה להשמיע פה את קולם של ההורים שלא יכלו להגיע.
עידית גודס-גרינבאו: ההורים עומדים מול רשויות, לפעמים רשויות מאוד בעייתיות כמו לוד ורמלה, ורוצים לדעת איך אתם אוכפים את זה מול רשות, שלא שמעה על ההסדר הזה או שאם היא שמעה זה לא מובן לה.
עידית גודס-גרינבאו: האם אתם מציעים מנגנון אכיפה גם נכון לשבוע הבא?
עידית גודס-גרינבאו: אני כבר ראיתי מספר טיוטות של החוק ושל התקנות, ולא ראיתי שום אזכור למנגנוני אכיפה או פיקוח כלשהו על העניין הזה.
חנן פריצקי: אני יותר מתעסק בפן הכלכלי של ההסדר הזה.
שלי יחימוביץ': אני הייתי מעדיפה שלא ניכנס עכשיו לעניין של החוק.
חנן פריצקי: מהראשון לספטמבר תהיה חקיקה.
חנן פריצקי: כל רשות מקומית שלא תסיע ילד כזה או אחר, היא מפרת חוק.
עידית גודס-גרינבאו: אבל אתה שולח את ההורים לחפש עורך דין, לשלם לו כסף ולרוץ איתו לבית משפט.
הניה מרמורשטיין: אני מסיעה שני ילדים לגני חינוך, ויש לנו כל הזמן בעיות עם זה.
הניה מרמורשטיין: או שהמלווה לא הגיע, או שהמלווה ישבה מקדימה ובכלל לא קשרה את הילדים מאחורה.
חנן פריצקי: העברנו את זה לרשויות, וגם שם יהיו צרות.
חנן פריצקי: כל רשות שלא תסיע ילד, היא תעבור על החוק.
חנן פריצקי: אני מאמין שבביות פרטניות יהיה אפשר לטפל.
חנן פריצקי: אתמול סגרנו את העניין עם השלטון המקומי, והם היו מאוד מרוצים מההחלטה.
חנן פריצקי: אני מאמין של-98% מהמקרים יינתן מענה.
חנן פריצקי: במקרים הפרטניים נטפל מול הרשויות והשלטונות.
שלי יחימוביץ': האם הוועדה תוכל לקבל לפני כינוס ישיבה, עדכון על מצבה של החקיקה?
חנן פריצקי: אני אבקש שיעבירו לך זאת.
שלי יחימוביץ': כאשר החומר יהיה לנגד עיננו, אנחנו נזמן את הנוגעים בדבר.
יעקב מרגי: לא מזמן חגגנו את חקיקת החוק, ואנחנו כבר עובדים על תיקון שיעזור ליישם את החוק.
יעקב מרגי: אני די שמח שאנחנו עוסקים בזה.
יעקב מרגי: לגבי החששות שלכם, מי שמתמודד עם הסעות בחינוך לילדים עם מוגבלויות, יודע שיש הרבה בעיות.
יעקב מרגי: יש רשויות שמעוררות קנאה לגבי תפקודן, במיוחד במגזר החרדי ובמגזר הערבי.
יעקב מרגי: לעיתים נדרש להסיע ילדים מבאר שבע לאשדוד.
יעקב מרגי: יש רשויות שעושות את זה טוב וצריך לפרגן להן.
יעקב מרגי: כדאי שתהיו אקטיביים בשלבי החקיקה, כדי שהשאלה של מנגנוני אכיפה כבר לא תעלה.
יעקב מרגי: אני שמח, שהתפרצנו לדלת פתוחה של משרד הרווחה.
יעקב מרגי: לא נותר, אלא לברך ולהמשיך לקדם את זה כמה שאפשר.
נאדיה חילו: ההסכם הוא מאוד חשוב.
נאדיה חילו: הנושא הזה הוא לא נושא חדש.
נאדיה חילו: אני עדה לזה גם מעבודתי בשלטון המקומי וברווחה.
נאדיה חילו: לילדים מוגבלים ולילדים הזקוקים לשיקום, שהם חסרי ישע, אנחנו צריכים לדאוג.
נאדיה חילו: על המערכות האזרחיות והחברתיות חלה חובה לעשות זאת.
נאדיה חילו: אני רואה בהסכם שהושג צעד ראשון.
נאדיה חילו: אני אומרת את זה לקראת הסדרה של כל הנושא.
נאדיה חילו: אני רוצה להביע את החששות מהיכרותי באופן מאוד ישיר את מערכת השלטון המקומי.
נאדיה חילו: אני מכירה את הבעיות שאיתן הן מתמודדות, ואת העומס התקציבי שמוטל עליהן.
נאדיה חילו: הרבה פעמים זה מונע מהם לשלם ולסבסד צרכים מאוד בסיסיים.
נאדיה חילו: גם מרכז השלטון המקומי וגם הוועדה הזאת, צריכים להיות מאוד עם היד על הדופק.
נאדיה חילו: אני חוששת, שהיוצא מהכלל לא יהיה אחוז כל כך נמוך.
נאדיה חילו: איזה מנגנונים יהיו, כדי שאותו הסכם טוב יתבצע?
נאדיה חילו: אני חוששת, שבסופו של דבר העומס יוטל על אותם הורים שיצטרכו לדאוג לאכיפת החוק.
נאדיה חילו: אנחנו יודעים, שכאשר מדובר על הורים מול מנגנונים, ההורים נמצאים במינוס.
נאדיה חילו: אני מכירה את הבעיות של הרשויות.
נאדיה חילו: היום יש אפילו בעיות עם תשלום למסגרות חובה.
נאדיה חילו: מדובר במצוקה מאוד קשה, שאולי גם תמנע את מימוש ההסכם הזה.
חנן פריצקי: ההתלבטויות שלך היו גם ההתלבטויות שלנו במשך תקופה מאוד ארוכה.
חנן פריצקי: זה לטעמי, אחד הגורמים שמנעו את ההסדר הנוכחי כרגע.
חנן פריצקי: אנחנו חשבנו שנצליח בחקיקה הקודמת לענות על כל הבעיות, יחד עם פריסה מאוד גדולה, והתברר לנו שטעינו.
חנן פריצקי: אנחנו מנסים כל הזמן לתקן.
חנן פריצקי: גם הבעיה הזאת היתה לנגד עיננו, ולכן ניסינו לשנות כך שההתחשבנות עצמה תהיה מול הספקים עצמה ולא מול הרשויות המקומיות, כדי שבאזור הצפון, בעיקר ברשויות הערביות הקורסות, לא יקרה מצב שבו נעביר כספים ובפועל לא ייסעו.
חנן פריצקי: אני מקווה שנתנו מענה לפחות לרוב המקרים.
חנן פריצקי: לגבי הבעיות הפרטניות, נצטרך פתרון נקודתי לגבי כל הרשויות.
נאדיה חילו: האם אתם תפקחו על העניין הזה באופן יומיומי?
חנן פריצקי: אנחנו לא הולכים לשום מקום.
נאדיה חילו: האם אתם תפקחו על הביצוע?
חנן פריצקי: חד משמעית, כן.
עידית גודס-גרינבאו: בניגוד למשרד החינוך שיש לו אגף להסעות, כאן לא נעשה פיקוח פעיל.
עידית גודס-גרינבאו: הפיקוח כאן הוא תגובתי בלבד.
עידית גודס-גרינבאו: לי יש קושי עם זה שכל הפיקוח הוא תגובתי בלבד, ואין שום פיקוח פעיל.
עידית גודס-גרינבאו: אני מבינה, שאי אפשר לעשות פיקוח פעיל ב-100%, אבל אין פיקוח פעיל בכלל.
יעקב מרגי: אפשר להוסיף בתנאי החוזה, שהתשלום של משרד הרווחה יבוצע אך ורק אם יוצג הסכם עם חברה.
חנן פריצקי: בכל נהלי הדיווח זה קיים.
חנן פריצקי: יהיה לנו גם פיקוח של רואה חשבון.
שלי יחימוביץ': עדית מתכוונת למנגנון פיקוח.
עידית גודס-גרינבאו: הרשות יכולה להגיד, אני לא רוצה כסף ולא רוצה להסיע.
עידית גודס-גרינבאו: בחוזר שהפצתם כתבתם, כי אתם דורשים מהגורמים לעשות מכרזים.
עידית גודס-גרינבאו: השאלה היא, האם בשבוע הבא אתם מבקשים מהרשויות המקומיות והמעונות לצאת באיזה מכרזים או חוזים חדשים.
חנן פריצקי: התשובה היא לא.
חנן פריצקי: אנחנו מצלמים מצב כרגע.
מיכאל סגל: כמו כולם, אני מברך על החוק.
מיכאל סגל: אבל הוצג כאן כאילו יהיה שוני ממה שיהיה בספטמבר למה שיש היום.
מיכאל סגל: חנן דיבר על זה כאילו זה ברור שמספט
מיכאל סגל: מבר זה יהיה במסגרת חוק.
מיכאל סגל: אני מבין, שגם היום נושא ההסעות נמצא במסגרת חוק.
מיכאל סגל: במשך 4 שנים התשובה שקיבלנו בכל מקרה שפנינו לגורם כלשהו במשרד הרווחה כדי לעזור לנו בהפעלת החוק, היתה אין לנו שום כוח לעשות שום דבר ואנחנו חסרי אונים.
מיכאל סגל: אני לא מבין, מה קורה מראשון לספטמבר שמשנה את המצב הזה.
מיכאל סגל: אם לא יוקדשו אמצעים לאכיפת החוק, המצב יישאר כפי שהוא היום.
מיכאל סגל: רשויות שלא ירצו, לא יעשו ואף אחד לא יכריח אותן לעשות את זה.
חנן פריצקי: אבי אבות הבעיות בנושא ההסעות בחוק הקיים, זה פיצול האחריות.
חנן פריצקי: ברגע שיש שני גורמים שמתעסקים עם אותו דבר, כל אחד מנסה להפיל את זה על השני.
חנן פריצקי: ברגע שאנחנו מעבירים את זה לרשויות המקומיות, גוף אחד יהיה אחראי.
חנן פריצקי: הן קיבלו את זה על עצמם והם מודעים לזה.
חנן פריצקי: כיוון שהיו להן כל כך הרבה שנים בעייתיות בתחום, הם יידעו לקחת את זה כמו שצריך.
שלי יחימוביץ': אני מסכמת את הישיבה.
שלי יחימוביץ': הוועדה מברכת את משרד הרווחה והשלטון המקומי על הסדר הביניים שהושג, ותעמוד על המשמר כדי לבדוק שהוא אכן ייושם.
שלי יחימוביץ': הוועדה מבקשת ממשרד הרווחה להעביר לידיה את מצב העבודה על החקיקה הקבועה נכון לרגע זה, תוך שימת דגש על אכיפה ופיקוח.
שלי יחימוביץ': בזמן הקרוב תכונס הוועדה, כדי לדון בהסדרה הקבועה בחוק של נושא ההסעות למעונות היום השיקומיים, תוך שימת דגש על כך שנגיע ל-1 בספטמבר מוכנים.
שלי יחימוביץ': תודה רבה, הישיבה נעולה.
שלי יחימוביץ': אני פותח את ישיבת הוועדה לזכויות הילד.
שלי יחימוביץ': אנחנו עוסקים במוגבלויות וביחס החברה לאנשים מוגבלים.
שלי יחימוביץ': בחרנו לייחד את ישיבת הוועדה לזכויות הילד לנושא שהוא ממש בוער, שהוא ממש עומד על סדר יומנו בדחיפות רבה, כיוון שהוא נמצא בתוך תקציב 2007, נושא טעון ביותר שגורר ויכוחים לא פשוטים.
שלי יחימוביץ': אני מוכרחה לומר שבאופן אישי כשהוצגה בפניי הרפורמה בבריאות הנפש, חשבתי שמדובר במהלך נכון, כפי שהיא הוצגה בפניי בשלמותה, על כל יעדיה המרשימים, והיא הוצגה לפניי לפני שדובר על תקציב 2007 ועוד לפני שהוא נכתב, אבל ככל שנקף הזמן, התברר שלרפורמה הזאת - שאנשי המקצוע שכתבו אותה כתבו אותה בידיים נקיות ומתוך שיקולים מקצועיים – נוספו, ממש כדרכו של עולם, עוד עזים, גזרות, מגבלות והתניות בלתי אפשריות שכרסמו ברפורמה הזאת והפכו אותה מכשיר מניפולטיבי להכנסת גזרות כלכליות.
שלי יחימוביץ': נכון לרגע זה, כשאנחנו שבועיים לפני אישור תקציב 2007 וחוק ההסדרים שבצדו, הרפורמה הזו מגיעה אלינו מקרטעת, מדדה, מדאיגה, מעוררת חששות רבים מאוד, הן לשלומם של מי שנזקקים למערכת הזאת וגם, אני מוכרחה לומר משהו שלעולם אינני מזלזלת בו, הן לשלומם של העובדים שמועסקים במערכת הקיימת, שאיש לא יודע מה יעלה בגורלם באותו מעבר שכלול במסגרת הרפורמה.
שלי יחימוביץ': אנחנו נפתח את הדיון ונשמע את דוקטור יעקב פולאקביץ, ראש שירותי בריאות הנפש, אחר-כך נשמע את חברי הכנסת ולאחר מכן נשמע את יתר אנשי המקצוע.
קריאה: נשמע גם את הצרכנים.
שלי יחימוביץ': אני מסרבת לקרוא להם צרכנים.
שלי יחימוביץ': אנחנו לא בעולם צרכני.
שלי יחימוביץ': אני ממש מתעבת הכנסת מונחים שיווקיים, עסקיים וכלכליים למערכת שהיא מערכת ציבורית, ערכית, שהיא מסמלת בדיוק את האלמנטים שהחברה והמדינה מחויבת לשאת בהם כלפי אזרחיה, וכל שימוש במושג צרכני לצורך העניין הזה, הוא זר לי לחלוטין.
שלי יחימוביץ': כמובן שנשמע את קולם של מי שנזקקים למערכת הזאת.
יעקב פולאקביץ: צהריים טובים.
יעקב פולאקביץ: אני רוצה בפתיחה קצרה מאוד להתמקד בילדים כי אני מבין שזה הנושא העיקרי של הדיון.
שלי יחימוביץ': כל שייאמר כאן, ייאמר על ילדים.
יעקב פולאקביץ: הרפורמה בבריאות הנפש היא בעצם תולדה של ציפייה מתמשכת של 12 שנים.
יעקב פולאקביץ: אנחנו חוגגים את הבת-מצווה עוד מעט, מאז חקיקת חוק ביטוח בריאות ממלכתי וכניסתו לתוקף ב-1995, ומאז אנחנו בעצם עדים לתהליכים חוזרים של עוד מעט נכנסת הרפורמה, וכבר הפכנו להיות צינים.
שלי יחימוביץ': על כמה ילדים אנחנו מדברים?
יעקב פולאקביץ: ילדים מטופלים במערכת?
שלי יחימוביץ': כמה ילדים שנזקקים לשירותיה של המערכת?
יעקב פולאקביץ: אנחנו מדברים על נתונים שבעיקרון אנחנו עוסקים בסדר גודל של מספר הפונים למרפאות, והנתונים שבידינו הם מספר הפונים למרפאות הממשלתיות.
יעקב פולאקביץ: אלה הנתונים שנמסרים לנו.
יעקב פולאקביץ: נתונים מגורמים אחרים – כמו קופות-החולים, או הדסה, או עזרת נשים – אלה לא נתונים שאנחנו יודעים על המספרים המדויקים שנמצאים במרפאות.
יעקב פולאקביץ: האקסטרפולציה שאנחנו עושים בסדרי הגודל היא בערך עוד כחמישים אחוזים מהמספר של הילדים שמטופלים במרפאות הממשלתיות.
יעקב פולאקביץ: לכן כיום אנחנו מדברים בנתון שיש לי, נכון ל-31 בדצמבר 2005, שזה הנתון האחרון שנאסף ונאגר על שנה, מספר הילדים שמטופלים במרפאות הוא 9,100 בערך ילדים מטופלים בנקודת זמן.
יעקב פולאקביץ: זה לא כאלה שעברו על פני כל השנה אלא בנקודת הזמן הזאת.
שלי יחימוביץ': המספר שסיפקה לנו מחלקת המחקר של הכנסת הוא 15 אלף.
יעקב פולאקביץ: כשהיא דיברה על 15 אלף, היא דיברה אחרי הדברים שלה אתי, כשהיא עשתה את האקסטרפולציה כבר גם לגבי המרפאות שהן מחוץ לשירות הממשלתי.
יעקב פולאקביץ: זאת אומרת, לא מרפאות ממשלתיות אלא התוספת של האלפים הנוספים המטופלים במרפאות הנוספות, כך שהמספר הזה לקוח ממני.
יעקב פולאקביץ: היא לא הביאה אותו מעצמה.
יצחק קדמן: אין קשר בין המספר הזה למספר הילדים הנזקקים לשירות.
יעקב פולאקביץ: היא שאלה כמה ילדים מטופלים.
יעקב פולאקביץ: כשנדבר על הנזקקים, נעבור לדיון הבא.
יעקב פולאקביץ: אם כן, למעשה אנחנו דנים במצב שבו ההמתנה לרפורמה הזאת נמשכת הרבה מאוד זמן.
יעקב פולאקביץ: הרציונאל בכל הרפורמה הזאת הוא למעשה העברת האחריות הביטוחית לקופת-חולים והעברת החיבור חזרה של גוף ונפש בטיפול בחולי הנפש ובאנשים שנזקקים לטיפול נפשי, ואי-הפרדתם ברמה סטיגמתית למקומות אחרים, לאנשים אחרים, באחריות של מישהו אחר.
יעקב פולאקביץ: הטיפול צריך להינתן במקום אחד, בגוף אחד שאחראי על הטיפול ואלה הן קופות-החולים, כיום ארבעת קופות-החולים שהן הגוף המבטח.
יעקב פולאקביץ: לכן הייתה השאיפה שנגיע למצב שבריאות הנפש תהיה חלק מהבריאות הכללית ותשולב בקופות-החולים.
יעקב פולאקביץ: הנושא של הטיפול במרפאות הילדים או באשפוז בילדים נמצא במקום מאוד מרכזי בתוך תהליך החשיבה.
יעקב פולאקביץ: אנחנו יודעים שילדים שזקוקים לטיפול בגיל מוקדם, כשהם לא מקבלים אותו, יש סכנה להתפתחות של פסיכופתולוגיה מאוחרת ואותה אנחנו רוצים למנוע.
שלי יחימוביץ': מה זה גיל מוקדם?
יעקב פולאקביץ: ברגע שהילד זקוק לו.
יעקב פולאקביץ: אם הוא זקוק לו בגיל 6 או שהוא זקוק לו בגיל 10 או שהוא זקוק לו בגיל 14.
שלי יחימוביץ': מה הגיל המוקדם ביותר לאבחן?
יעקב פולאקביץ: היום אנחנו מטפלים בילדים כבר מגיל לידה.
יעקב פולאקביץ: יש היום מרפאות, ואנחנו, משרד הבריאות, הקמנו בשנת 2000, יחד עם קרן רש"י, שבע מרפאות לילדים בגיל הרך, שבע מרפאות שפרוסות בפריסה ארצית ומטפלות בילדים החל מהגיל הרך, מגיל לידה, כמובן לא מגיל אפס אבל מגיל סביר אחרי כן כשמתחילות להתעורר איזה שהן בעיות של קשיים בתפקוד של הילד או של ההורים עם הילד, ואלה מרפאות ייחודיות שמטפלות עד גיל שש, ואחר כך הילד עובר למרפאות ילדים ונוער שהן עד גיל 18.
יעקב פולאקביץ: הפריסה היא על פני כל רצף הגילים ופריסת המרפאות היא עד כמה שיש, ואני לא אומר שיש מספיק, היא על פני כל הארץ, החל מצפת בצפון ועד אילת בדרום.
יעקב פולאקביץ: לא מספיק בפריסה הכללית, לא בכמות המרפאות ולא בכוח האדם עובד בתוכן.
שלי יחימוביץ': כיום.
יעקב פולאקביץ: כיום.
יעקב פולאקביץ: חלק מהרציונאל של הרפורמה הזאת, כולל התקציבים שנכנסו בה, לקחו בחשבון את הגידול במספר הילדים המשתמשים בשירותים מ-0.8 אחוז ילדים שצורכים שירותים כיום ל-2 אחוזים בתום תהליך הרפורמה, שהוא תהליך של ארבע שנים.
יעקב פולאקביץ: המחשבה היא פיתוח השירותים על-ידי קופות-החולים, כשהן מחויבות על-פי חוק ביטוח בריאות ממלכתי לנגישות וזמינות של שירותים ועקב כך פיתוח שירותים על-ידן ולזה הן קיבלו גם תקציב נוסף מעבר לתקציב שמתוקצב כיום בשירות האמבולטורי בבריאות הנפש.
יעקב פולאקביץ: הטיפולים או המסגרות הטיפוליות בהן מדובר: מדובר על מסגרות ברצף שבין טיפול מרפאתי, טיפול יום, אשפוז מלא ואשפוז יום.
יעקב פולאקביץ: לא פנימיות טיפוליות, שזה לא באחריות שלנו ושם אנחנו לא נמצאים.
יעקב פולאקביץ: אבל במסגרות האלה, כן, האמבולטורי והאשפוז על גווניו השונים.